I så väl denna som föregiende årgång af Dagny liafva vi tidt och ofta iiiider ofvaiisthende riibrik sökt &amp; t gifva våra läsare en s i vidt inöjligt utförlig redogörelse för fortgången af arbetet för den svenska kvinnans inedverkaii vid Cliicagoespositioiien. Världsiitstalliiingeii liar nri firat sin invigningsfest. Tiden är således inne d i den svenska dainkoiniténs ceiitralstgrelse torde Iriinna anse sig ha fyllt sitt värf sedan den iitfört den allt annat än lätta iippgifteii att leda, ordna, saininanhhlla och till ett tillfredsställande helt saininanföra det vidlyftiga arbete, till livilket så många af Sveriges kvinnor lämnat en vacker insats. Glädjande bör det därför vara sh val för ledarinnorna själfva som för de tusenden af Sveriges kvinnor, som deltagit i eller med intresse följt dainkomiténs arbete, att erfara, att den myckna flit ocli möda, soin nedlagts för att erii&amp; ett goclt resultat krönts med framghng. Redan iiii ingå iiiiderrättelser fi %n Amerika, att de. svenska lrviiinornas lilla iitställiiiiig afven där iiickt erkaniiande, Detta framg i r bland annat af ett Bref från dainkoiiiit6iis delegerade, frilierriniiaii Rappe, clateradt Chicago den 3 inaj, livar~iivi med beniiget tillstHiid liar tillåta oss att nieddela några litdrag: Efter en snabb resa anl#iide frilierriniiaii Rappe till Cliicago tisdagen den 25 april. Hon skrifver: Jag och inina f öljeslagerskor börj ade genast ordnaiidet af den obeskri$Ziyt lilla plats, soin blifvit oss tilldelad. Hvarje ögonblick var upptaget. Meii på söndagsaftonen hade vi ocksh den stora glädjen att se vår lilla iitstallnirig i fullt presentabelt skick, den enda i hela lwiiiaobyggnaden, o111 Iivilkeii detta kunde sagas. Kongl.