Efter några föregående preludier hostade kyrkans fader och kom så fram med: ” Hvarför går herrn icke i Guds hus? ” Skräddaren ursäktade sig i början med hvarjehanda sken-skäl. Men, om han det gör, skall jag vara så vänlig mot de andra, att han skall förgås af svartsjuka. Deri ligger det. ” Skall det ske då ni blifvit gifta? ” frågade jag leende. Jag blef aldrig trött att se på henne och vek icke ifrån hennes sida. Jag frågade Harry – bara för ro skull, som du väl förstår – hvarföre han, då han vågat lifvet för min skull, icke ville upphemta min sko ur bäcken, hvarest ingen fara var att frukta mer än den att blifva litet våt. Ja, det gillar du inte men jag säger rent ut, att jag tycker rätt mycket om Hetherton, han är den angenämaste menniska att tala med och jag önskar af allt hjerta att han hade kommit hit nu på förmiddagen. ” Du har här en tydlig bild af de båda könen. Presten: (otåligt) ” Ah, prat, om man försäkrade dig, att det vore solen, hvad skulle du då säga? ” Presten: ” Nå, min gosse, kan du säga mig: Hvad menas med att svära sig men? ” En liten flicka, som skulle få sig en liten risbastu, slet sig lös från mamma och sprang till fönstret, knackade på rutan och ropade: ” Polis, polis! ” ” Men hvarför ringer det då egentligen nu? ” frågade den ene; svar: ” den närmaste orsaken är väl den, att en person drar i repet. ” Förr tyckte jag nog om honom; men nu hatar jag honom. Se, sådane äro de två tillbedjare, hvilka jag tror mena allvarligt med sina bemödanden att vinna Nellys gunst. Han var vid elakt lynne, emedan en hagelskur nedslagit hans hvete och skadat hans vinplantering. Ej ett grand gift hade qvarstannat i såret och han ville rekommendera, vid hvarje dylikt tillfälle, den af honom med sådan framgång begagnade metoden, hvilken man, efter hvad vi sett, i korthet kan benämna: bruket af kallt jern. – ” På natten ”, var svaret. Författaren.