Det blir kväll, jag går ut, jag sitter på mitt matställe och kan icke äta, jag förbannar mig själv för att jag icke har någon matlust innan jag fått veta någonting som jag inte riktigt vet vad det är. Men därute i skymningen på gatan möter jag Filippus och Leonora, de gå och samtala, jag gömmer mig i allén, jag skall smyga mig efter dem. Jag tror att de ämna gå in i parken och sitta på en soffa, och då skall jag gå dit och sätta mig bredvid dem, bara för att se hur de då se ut. Nej, jag skall gömma mig i buskaget och avlyssna dem. Varför? Vad vill jag veta, vad angår allt detta mig, jag kan aldrig, aldrig bli förälskad i denna kvinna. Men jag är nyfiken, det är allt, och jag går sakta efter dem och jag ser att de sakta gången, jag räknar ut vilken soffa de ämna sätta sig på, och jag går bakom trädgruppen, hoppar över det låga trådstängslet i kanten av gräsmattan och smyger mig upp nästan bakom deras rygg. Jag blygs, men jag måste, aldrig skall jag älska Leonora, icke bryr jag mig om — men jag vill veta om hon har ett kärleksmöte med mig ena kvällen, med honom den andra. Ty då kan det inte vara detta han menat, Filippus, när han talade om en kärlek som var som en himmelsk sång. Och varför gå de annars tillsammans, icke kan hon väl göra honom till sin förtrogne i sin nya kärlek, då förvaltar hon kärlekens pund så illa, att hon ej ens är värd en tanke mer. Vad säger jag — jag har ju beslutat att i alla fall aldrig tänka på henne! De tyckas sitta fullkomligt stilla, jag kan icke se dem och de säga knappt ett ord till varandra. Kanske de sitta och omfamna varandra? Men nej, när jag böjer undan grenarna ser jag dem ändå, de hålla ej ens varandras händer. Nu reser han sig upp, nu talar han, o, han talar halvhögt, jag kan mycket väl höra — Han kommer alldeles säkert den här vägen om fem minuter. Därborta är hans pensionat, han skall vara här nu! Och så hör jag Filippus’ steg på sandgången och jag vet — jag vet! Jag smyger mig ljudlöst ut ur snåret och störtar i väg inåt staden. Ty detta vill jag ej, och nu vet jag vad jag vill veta!