Så lever det sköna i gammal mening kvar som en hägring, född av det bristfulla livet. Inte som något avbildbart, utan som något man bara glimtvis skymtar, någonting man söker nå — en outsäglig glans ”över de fjärran toppar dit vi strävar” (Sigfrid Siwertz). I denna mening kommer Platon och Plotinos, Schiller och Shelley aldrig att övervinnas. Ja, ännu händer det att rysningen inför skönheten spränger tid och rum. ”Om jag möter skönheten en sekund eller hundra år är likgiltigt. Saligheten står inte endast vid sidan om tiden, den säger upp livets bekantskap med den” (Stig Dagerman). För poeten är det en gång för alla naturligt att se skönheten som sken, ljus, skimmer, glans, ty vad han själv övar med sin konst är just att förläna oväntad lyskraft åt ting som det ofta är föga bevänt med. Vad som också hade bort nämnas är att behaget och värdigheten inte alltid utesluter varandra. När livet når den mognad vi älskar föreställa oss hos den vise, mötes det som eljest så ofta visar sig oförenligt. Ty att vara vis är att bära med behag kunskap och erfarenhet. Det är ett sätt att vara, som också äger värdighet, men en värdighet som, utan att omöjliggöra den fria omedelbarheten och mjuka utgivelsen, skänker fasthet åt tanke och känsla — den fasthet som skapas av instinktens varaktighet och förnuftets överhöghet. Och ytterligare: vid sidan av humorn den romantiska ironien och det man kallat svart humor, båda betydelsefulla varianter av det komiska. Den förra är ett ännu i dag flitigt i bruk taget botemedel mot det alltför känslofulla och självspeglande, en munter slutkrumelur, varmed de känslor upphäves som man nyss hängett sig åt. Den senare, antydd redan av Jean Paul, har vuxit på bottnen av en livssyn som inte kunde vara dystrare. För den svarta humorn ges ingen enskild dårskap, inga dårar, utan endast dårskapen, en totalt meningslös värld. Och om jag ler ibland, så är det blott för att ej brista ut i gråt, bekänner Byron i ”Don Juan”, där han till sin samtids förskräckelse gav tidiga prov på denna art av det brutet komiska.