Tillgången på konstoch fornsaker i vårt land är ej tillräcklig för en obegränsad konkurrens, som dessutom alldeles för hårdt skulle pressa de relativt små medel museerna äga till sitt förfogande. Hufvudmaterialet måste därför tillförsäkras centralmuseerna i hufvudstaden, de verkliga bärarna af den kulturhistoriska forskningen, under det alt landsortsmuseerna, såväl de större, provinsmuseerna, som i ännu högre grad de smärre, bygdemuseerna, böra nöja sig med att inom sin bestämda samlingsrayon lämna en allmän bild af den lokala kulturutvecklingen, hvarvid unika föremål mycket väl kunna undvaras eller åtminstone ersättas af facsimilier. Då det är ett statsintresse, att det viktigare forskningsmaterialet icke splittras, måste hvarje statsunderstöd till provinsoch bygdemuseerna vara förbundet med åläggande för dessa dels att till centralmuseerna afstå hvad som för dessa kan betraktas såsom behöfligt, dels att icke samla utom sitt fastställda område. Likaledes böra bestämda gränser uppdragas mellan de olika centralmuseerna, och en noggrann vakt hållas öfver att dessa gränser för framtiden icke öfverskridas.432 G. KARLIN För att frestelsen härtill skall försvinna, bör redan nu på ett rationellt salt, i enlighet med hvart och ett museums speciella typ, det befintliga museimaterialet uppdelas. Sålunda skulle, för utt taga ett par exempel, förhållandet mellan Statens historiska museum och Nordiska museet i Stockholm regleras så, att en bestämd gräns dem emellan uppdroges vid öfvergången från Medeltiden iill Nyare tiden, medan de på hvar sin sida om detta kulturutvecklingen skärande tvärsnitt hade fria och öfver hela landet privilegierade händer, så snart det icke gällde ren konst, vapen o. s. v., där t. ex. Nationalmuseets och Lifrustkammarens intressen skulle begränsa deras samlingsrätt. Förhållandet mellan Kulturhistoriska museet och Universitetets historiska museum i Lund skulle regleras på ungefär samma sätt, samtidigt med att de båda, eller åtminstone Kulturhistoriska museet, finge sin allmänna samlingsra37on inskränkt.