Huru ytterst försigtig en styfmor måste vara om hon ej af styfbarnen vill anses partisk blef jag nyligen erinrad om genom följande exempel: Hilma hade fått en ny klädning, så mycket på billighet som möjligt, men derför att tyget var en stuf och i följe deraf otillräckligt, hade vi måst taga dess mer af besättningstyget, hvilket, äfven det, var billigt. När Mathilda fick se klädningen färdigsydd utropade hon: ”Nej så vacker! Det är minsann annorlunda än då vi voro barn, vi fingo nog nöja oss med en slät klädning och en garnering nerevid.” Och detta fastän hon från början vetat att tygstufven omöjligt kunde räcka till en klädning utan hjelp af besättningen! Det andra exemplet var när Hilma fick en skolväska som kostade 50 öre och Mathilda sade: ”Kors! Jag blef minsann aldrig så förmögen att jag kunde hålla mig med skolväska under min skoltid, och det fastän de andra gingo och stornade sig med sådana.” Anna Erika talade om att på den förut omtalade Murmanska middagen i Ramlösa var ett danskt herrskap, mycket rikt och egentligen hedersgästerna för hvilkas skull tillställningen kommit till stånd. Herr grosshandlaren, eller hvad han var, klingade naturligtvis med alla som bad att ”få dricka ett glas” med honom och följden blef att han kom i en mer än lifvad sinnesstämning. Så höll han tal, det ena efter det andra och när musiken spelade upp och dansen började ville han vara med, bjöd så enträget upp sin fru att hon slutligen skulle försöka att dansa men han blef stående på ett ställe utan att kunna snurra eller komma framåt. Då sprang hon ifrån honom och när han vidare envisades sade hon tvärt nej. När han gick vände hon sig skrattande till en af sina grannar och sade: ”Jeg kunde jo ikke faa Mensket rundt.” När Fia tycker illa om någon så får han icke vara treflig eller angenäm. Hon har ett eget sätt att knycka med nacken och dra munnen till ett försmädligt leende, hvilket innebär den kraftigaste protest om någon yttrar sig fördelaktigt om ifrågavarande person.