Genom huset gick en vägg, som avdelade. Han väcktes av ett ambulanslarm tidigt på morgonen. Dom hinner väl göra ett mål nu, Sport? Det var hela hans jordklot som vred sig, rostfläckarna var kontinenter och kulan som täckte nästan hela jordklotet var kungaborgen. Det var en dröm om Balansen, som Johan inte kunde tåla. Det var vattnet som var ljummet. Jo, men det är ju obehagligt. Jag kan tänka mej det ... Ett par ensamma trafikanter steg upp ur tunnelbanenedgången. Han ville se vad som fanns uppe på berget, men tecknaren hade bara satt dit en meningslös gran. Maskinerna kom till, det var bara människorna som föll ifrån. Olle hade sagt att han tänkte börja i B-kåren så fort han fyllt sexton, själv förblev han väldigt kluven. Ni satt nog och hånglade nånstans. Uppkomling, det låter så käckt på nåt sätt. Han var död. Jag kommer ihåg att jag hade ett engelskt valspråk på väggen: This day is the first day of the rest of your life. Det var bara det att den nafsat som ett rovdjur i strandkanten och sugit åt sig allt som kom i dess väg. Jo, titta på det här ... Elsa tände två stearinljus på det smala fönsterbrädet, skymningshimlens fukt knäppte i de tunna glasrutorna. Figuren omöjlig att uppskatta, inbäddad som den var i vinterkläder. Kronor klirrade i borden på de saltade notorna, feta plånböcker satt i turken och svettades ut all sin stinnhet. Det hade legat bortom orden, men nu kände han hur de närmade sig. Dom hade väl gift sej nånstans åt Grödingehållet. Göran såg sig om, men kunde inte förmås desertera. Och ingen tjej har han väl heller förresten. De var tre flickor och en ensam pojke. Och samtidigt var de fuktiga i hörnen, tårarna stannade kvar och visste inte om de skulle falla upp eller ner. Samma tveksamma, ödmjuka grå ögon och den eftertänksamma munnen, som hela tiden höll på att svälja underläppen. Johan kunde se att det lyste uppe i köket. Bodil gnydde i sömnen och vände honom ryggen utan att vakna. Allan tröttnade på att pendla och rätt som det var få en vattendroppe i håret när han låg och tog igen sig.