Den 25 hemkom David, men för att den 26 resa till Stockholm. Öfverhopad af göromål och affärer afreste han först på aftonen för att resa hela natten. Förgäfves bad Malla honom dröja till morgonen, han hostade – vädret var kallt och blåsigt – omöjligt! Han reste och med ängslan såg Malla honom fara utaf. Beklämd och orolig pinades hon grufligt i sin ensamhet, ingen att tala vid, ingen att förtro sin plåga! Hon sökte förströ sig, arbetade åt David och läste »Clarissa Harlowe» af Richardson på originalspråket. Malla som i sin enslighet arbetade på att blifva mera kall och liknöjd för dem, som hon tyckte blef det allt mer för henne, skref i sin dagbok: »Aigreur i lynnet – naturlig följd af jämt instängda känslor, men dock en plikt att motarbeta.» Dagboken slutar den 30 maj med orden: »Avenir décoloré – Souvenirs ranimés!» och fortsätter sedan först den 20 juni: