Höll han nu hvad han lofvat? – Nej, det ska ’ Gud veta, att det inte är, instämde modern. – Tyst! – Jo, det visste jag på förhand, att det skulle gå så. Så förberedd fortsatte han vandringen mot sitt långt bort belägna hem, der hans äkta hälft med brinnande otålighet väntade honom. – Ja visst. – Källarmästaren har nog skickat upp alltsammans, svarade Siri. På så sätt verkade hennes blotta närvaro förädlande på andra. Men hon hade ännu ej haft någon framgång i denna sin sträfvan. Det hade nämligen inträffat något, som grundligt förargat honom, så att han nu önskade komma bort härifrån så fort som möjligt. Och visa nu hvad ni duger till! – Jag sa ’ visserligen åt grosshandlar ’ n, att hon ämnade gå och göra af med sig, bara för att skrämma honom. Hur ska ’ jag då kunna veta, om det är en fågel eller fisk? Dervid yttrade han: Denne var icke ens alltid vänlig mot henne, andra deremot sade henne städse så många smickrande artigheter, till hvilka hon med allt större begärlighet lyssnade. Jag har ett par ärenden ut i staden, och skulle notarien komma, medan jag är ute, så hoppas jag du tar emot honom vänligt och inte visar dig frånstötande. Genom att i staden spionera på Birger Elfman hade han fått klart för sig, att denne allt emellanåt brukade resa ut till Vermdö. Ni skall med tiden lära er älska mig, en inre röst säger mig det frågade Rosalie hastigt. Det blir någonting så förfärligt, att jag redan nu fasar derför. – Ja då, med all säkerhet. Tror du, att salig Fredlund dog en naturlig död? – Det var väl nödvändigt, kan jag förstå, menade fru Malm. yttrade hon med darrande röst. afbröt honom Erik Borg. – Se bara, mamma, hvilka speglar, hvilka gardiner och draperier! – Så får inte mamma tala. Sedan drog hon sig in i sin kammare, gick der till hvila och föll snart i djup sömn, utan att ens egna en tanke åt den stackars sjuka, som hon så grymt försummade. Herr Brink tillät sig ett leende och en axelryckning, som tydligt nog sade, att han i det fallet var af en annan åsikt.