under älva ldtzga dr, som gdtt, ej en %att i ro hon sova fatt. ' Sångens torzev och musikens brw f g a smyckad festsal, hög och ljus. Inför allt ?zon kunner sig s6 arm, Izjärtat skälver uti hennes bnmr, * Runt onzlnïng Lörs glättigt p-at ochskrati Ensani ar ?zon, hennes blick blir matt, ögat taras och hon viskar d d:. s Onz jag vore hernrnb hos de sntds: ' - u S &amp; hon sitter, d &amp; ett ord hon hör i f riba talarstol &amp; dar fromfor, som en sällsana klapag för I t t ~ n e fcir och som rakt till hennes hjärta g&amp;r. ' r Systrar !. VzZken sällsam, hudig klang detta / $h-teuama or d, .som sprang från en liten enkel kuinnus inund, fik för henne uti denna stund. d t t hon ar i festligt smyckad sal har hon glömt, ty Ibenoes ögonpar. blott y4 talarinnan fäste har. 1., ', ' ' p,. Glotnmer nastan hon av kvar pli jord Girigt sZu7car hon var blick, vart ord .. Iianryckt genonr klara tdrar le?, som pd slirutnpna kikden falla ner '. ' Slut ur tukl, » ten Iion sitln kvar, ' Iiib musilrcn Lon ej ura har. För sig sjiilv hon viskar: rtank att jag. skulle fd uppleva denna dag !. ' Sakta Teser hon sig upp och gdr. Tyst, en viskning d &amp; mitt öra ndr: 2 Gud valsigne henne, tank hon e d syster, aven du &amp; r hiinniikal P ' ' '. e. Johan Olov. Brev frlu Vasterils. Dii vi. f &amp; var Morgonbris, uI.