Si hännes ögon trotsa just döden Med sin klarhet, styrka och färg. Hör hännes sång om Jungfrurs öden; Hör du, hör du Fader Berg. Si nu kött och blod i skönsta prydnad V:cllo. Förklara sig. Mina känslor från förnuftets lydnad V:cllo. Nu draga mig, Draga mig dit, just dit där du ligger. Än får du ej lida utaf; Nu skal du dö, min Nymph jag tigger Qvickna åter i din graf. FREDMANS EPISTEL Til Corporal Mollberg. Dörrarna öpna, Fiolerna klara! Kom och gå in. Corno. Här är oss lustigt, god vänner, att vara; Här få vi vin. Corno. Knäpp nu på Basen och stryk Violin, Lät nu Valdthornena tala och svara, Och skönhetens skara, Sig lägra och para, Och vi oss försvara Med plit och carbin. Kom mina Bröder och dansa på baler, Hoppa i fläng. Corno. Ingen gemen, här ä bara Corpraler. Svinga dig sväng. Corno. Gör entrechaquer, med benena släng, Skramla med löspengar, ören och daler. Hvad du är fataler Och långer och smaler Och fuktig och haler! I morgon dig häng. Lustiga Bröder! hvar tage sin flicka, Släng hänne kring. Corno. Hej! i fult flygande buga och nicka, Stoja och spring. Corno. Armarna ut, edra lymlar i ring. Dra in i helfvite, stå ej och hicka, Ty nu ska vi dricka Så hjertat ska picka Och buken ska spricka; Det gör ingen ting. Blås edra satar och hållen er raka, Hvissla och tjut. Corno. Fönsterna öpna, trossbottnarna braka; Hoppa nu ut. Corno. Armar och ben ska vi krossa til slut; Ut genom fenstret och hoppa tilbaka. Nu flaskorna skaka, Och safterna smaka, Och piska din maka, Och håll nu din trut. FREDMANS EPISTEL Til Gumman på Thermopolium Boreale och hännes Jungfrur.