till medh hade han skaffat en annan i sin stadh som så godh handh hadhe som han. Nicolaus Benedicti Sudermannus sade sigh i Håffrätten nyligen antagen wara, och therföre kundhe han den icke så lätteligen öf:rgifua, at han icke argueras måtte propter inconstantiam, och dett honom sädan imputeras, uthan huar det kundhe skee medh the welb. herrars samtyckio. Der till suarades, att det icke uthan the welb. herrars samtyckio icke skee kunde, och håppades det icke wara emot theras eedh som i Håffrätten auscultantes wore, huilke tå wore thesse: Nicolaus Benedicti Suderm., Petrus Nicolai Ramstadius, Andreas Andreas Sotrasus, Olaus Endonis Gevaliensis, Johannes Bothvidi Vestgothus. Tå berättade stipendiariorum inspectores, att thesse auscultantes tillsagde wore, at bliffwa här tillstädes så offta Håffrätten icke hålles, det lijkwell icke skedde. Henricus Magni Hausius war tå icke tillstädes. 2. Framstältes Magnus Jonae Smolandus, på huilken D. Vallius klagade, at han sub priori Rectore hade skurit cronan aff sin skorsssteen. Magnus sköt på Petrum Johannis och Haquinum Vestgothos som borto woro. Tå sade D. Vallius, att Simon Kexler«/ och Olaus Folchovius funno them strax alle på stuffwan, ty the gäste i samma gården, och Cursor bekände sigh hafua citerat Magnum ther med at han schreeff på hans dör, och han strax ther effter drogh sin kooss och hölt sigh undhan alt in till thenna tijdhen. Slötz att han blifuer in arresto till thess Petrus kommer igen tillstädes, sampt Olaus Folchovi«/ och Simo[n] Kexlerus, och antwardar bössan frå sigh hooss Rectorem.