Och flickorna, de många skönlemmade och skönt, d. v. s. tunt klädda, som gingo upp och ned på den liksom änglarne på lakobsstegen, godkännas med nöje. ) ag lider nämligen af den föråldrade uppfattningen, att en revy skall vara aktuell och rolig och gärna elak i förening med det roliga, men icke rädd för att klatscha till dagens helgon så att det känns, de må nu heta sanct Staaff, sanct Branting, sanct Lindhagen eller något annanf. Men det var just allt detta man gick miste om. " Den skotska regnkragen " af S a c h a Guitryblef ingalunda hvad man trott sig haft skäl att vänta af den kvicke författaren till " Fästningen faller ". Stycket är strängt taget en litterär såpbubbla, men med helt obetydlig! af såpbubblans skimmer. Naturligtvis är det fråga om äktenskaplig otrohet, men mera på lek, och slutet på visan ufgöres af några oförmedlad! påhäkiade repliker om nödvändigheien för man och husfru, ifall de vilja b e - vara kärleken, att ej visa sig i negligé för hvarandra — enkannerligen att hustrun lägger bort den skotska regnkragen såsom särdeles besvärande för en varm sympati makar emellan. Ett stycke som detta står och faller med spelet. Fru Molanders talang behöfde här föga tagas i anspråk, rollen kräfver nämligen inga intellektuella ansträngningar. Ofvergå vi nu till Vasateatern, så möter oss där en äkta fransk fars af Gavaulf och Ordonneau, benämnd " Hon — eller ingen! " finnes i vårt land, — spelar en ung man, Hector Dandinef, hyars dyrbara dagar helt ägnas åt att eröfra en flicka, som föräldrarna å tout prix vilja gifta med en af de där fåraktiga franska ynglingarne, utan hvilka hälften af parisfarserna ej skulle kunna existera. Hector är själfva oförvägenheten, munterheten och förslagenheten, och för att vinna sitt mål, måste han utnyttja samtliga dessa sina egenskaper till det yttersta. Hr Winnerstrands tjufpojkslynne firar här små triumfer, och det torde bli hans förtjänst, om pjäsen får någon längre lifstid på Vasateatern.