Havande kvinna. Hon får ej skrämmas, och ej se på något som kan göra Henne förskräckt. Ty då kunde hon bl a lätt få slag. Att spinna kunde hon få lov till, men under inga förhålLanden väva. Hennes man bör alltid vara hemma, då Det lider mot den tid att barnet skall födas. Detta för Att hon skall få lugn och tröst. Missfall kunde förorsakas bl a därav, att den havande Kvinna tog i för hårt vid arbete. Beträffande en ogift Havande kvinna, skulle hon varnas för synden och Dess hemska följder. Den som höll barnet, nämligen gudmor, skulle läsa Över detta innan hon lämnade det åt prästen. Barnen Uppkallades efter levande personer, i första hand fick Det namn efter föräldrarna. Var det så att barnet gav Hals bra, så såg man däruti tecken till att det kom att Bli en god sångare. Det var en inpräglad sedvänja, att barnen skulle sova i Dopstassen. I allmänhet fick barnen ha bröstet till 1 a 1 ½ år ­ ja stundom ända till 2 år. Då barnet var 13 a 14 månader gammalt, fick det kläder. Barnet fick förr Mer än nu självt lära sig att gå, endast i nödfall räck Tes en hjälpsam hand. Mor Högberg, 78 år Ludvigsborg, Fulltofta sn. Pölsefrälsaren. Pölsefrälsaren var muskelartad, röd, 2 dm lång. Den Fanns endast hos grisen. Man tog den och lade den På blodkorven vid kokning för att den ej skulle spricka. Mor Friberg, 86 år Ludvigsborg, Fulltofta sn. Födelsemärken. Ett barn som fått födelsemärken, skulle man lägga i En kista. Det skulle ske tidigt på morgonen. Den som Bar barnet till kistan, fick ej säga något under hela Tiden som behandlingen pågick. Barnet fick ej ha Några kläder på sig. Kistelocket lades sedan över, Dock så att det blev luftventilation. Skäver. Ett barn som fått skäver ­ skäver är något liknande Engelska sjukan ­ skulle skäras på bröstet. Man skar Ett kors i själva bröstfördjupningen. Det blod som Rann skulle man låta droppa på en grov brödbit. Var Det en flicka som hade skäver, skulle brödet ges åt En hanhund, var det en gosse åt en honhund. På Detta sätt skulle barnet botas från skävern.