Anna Lars dotter erkände nu, hwad witnen, således som förberördt är, om hennes brän newinssälgning berättat, widgående ock at hon några gånger brändt brännewin med en gamal ock liten panna hwaruti hennes fader skal äga hälften samt thet, ehuru Anna Lars dotters man sig til brännewins husbehofs tilwärkning wid taxeringarne icke anmält eller afgift betalt. Länsman påstod, att thenne Anna Larsdotter måtte efter Förordningarne plikta ock missa pannan, hwarwid Anna Larsdotter, tillika med hennes man, klagade öfwer fattigdom samt nämden äfwen intygade att thesse äro ganske medellöse, ock att Annas man under tiden farit ikring Socknen ock tiggt; hwarefter afsades: Thet skal Anders Samuelssons hustru Anna Lars dotter för thet hon hållit lönnkrog både sidstledit ock detta År, så wäl i Rafwalsträsk by, som här i kyrkiostaden, böta, i förmågo af 1770 Års bewillnings Förordning, Etthundrade daler Silfwermynt, och för thet hon, genom, säljande å helgedagar, begådt Sabbatsbrott, enligit 3 Cap missgierningsBalken Tijo daler, samt för thet Anna Lars dotter, wid Skellefte kyrka, på Prästebordet, såldt, likmätigt ett HH Landshöfdingens Malmerfeldts utfärdade förbud, utgifwa ett wite af femton daler äfwen Silfwermynt, börande thessutom missa pannan, ock then offenteligen försäljas, samt 1/3 del theraf the fattiga tilfalla ock 2/3djedelar angifware men som Anna Lars dotter ei förmår be tala the henne ådömde böter, så skal hon i stället straffas med tiugu Åtta dagars fängelse wid wattn ock bröd.