I min gröna ungdom jag en flicka såg Jämt sen i min håg den sköna flickan låg Natten liksom dagar ej en blund jag fick Skranglig, torr och mager sjöng jag vart jag gick: Katarina, ljuva Katarina Katarina, kom och känn min pina Katarina, om du säger nej Katarina, död och pina, gör jag av med mig. # Katarina, ängeln, värvad var hos Booth Sjöng hon till gitarren: kom till korsets fot Härligt blir det då eller tröjan varm och god Ej natt med mera, sjöng det i mitt blod. Katarina, ljuva Katarina osv # Och en härlig afton efter mötets slut Alla syndabockar hade knallat ut Satt jag kvar, Katarina satte sig hos mig Och hon sa: min vän, vill i kväll du lämna dig. Katarina, ljuva Katarina Katarina, kom och känn min pina Katarina, lämna dig till mig Men Katrina, död och pina, sa: hallelu nej. # Ja Katarina svara: Gå din syndapalt! Will soldat du bliva skall du lämna allt Aldrig uti livet kan jag älska dig Faderväll Katrina, sa jag, och tack för mig. Katarina, ljuva Katarina Katarina hon var rest till Kina Katarina, nog är jag en mes Men Katrina, död och pina, jag blir din kines. Skrivet en varm dag på tåget Mellan Kalmar, Nybro ­ Alfvestad Den 29/5 1917. Kronovraket När ett och tjugo jag väl var fyllder Så blev det mönstring i våran stad