Delning av de s k snöplogspengarna. När bönderna samlades för att dela snöplogspengArna, var det vanligt att de lade samman till kaffe Och "gögar", men aldrig till mat. Löban. Utom det att åldermannen brugte samla bönderna Genom att blåsa i sitt horn, fanns även den s k "löban". Det var en vanlig liten pinne som brukade hänga över Dörren hos den som för tillfället "hade löban", dvs Hade skyldigheten att springa omkring och buda i de Olika gårdarna. Norra Rörums kyrkby var till största Delen fideikommiss och "löban" tycks mest ha anVänts, då det gällde att buda för herrskapet. Skorstenssyn. En gång i månaden hade man skorstenssyn, och in Nan dess skulle skorstenarna vara fejade. ÅldermanNen var skyldig att låna alla tiggare eller tattare hus, Och de fick alltid ligga inne i "stuan". Torkning av bastuan. Åldermannen skulle innan brytningen började, torka "bastuan", och fick sedan börja att bryta själv först. Husförhör. Socknen var indelad i husförhörsrotar, och varje rote Hade sitt husförhör. När husförhör skulle hållas beStämdes av prästen. Alla i en rote samlades hos en Viss bonde och där skulle man bjuda på prästen. UngDomen hade husförhör för sig och de gifta för sig. Och det var i allmänhet endast de gifta som bjöds På mat. Prästen skulle likväl alltid ha mat. Bjudlag och husförhörsrote. Bjudlaget tycks ha uppkommit direkt ur husförhörsRotarna genom att vissa bönder då alltid kom tillsamMans till gille i samband med husförhöret. Hjälpsamhet. En stor hjälpsamhet mot varandra var kännetecknanDe för bönderna. Om det t ex var en bonde som inte Hade studar men hade kärr att bruka, brukade han Alltid få låna av någon annan som hade, utan att man Tog någon direkt ersättning. Rotekarlen. Den s k rotekarlen, dvs soldaten eller husaren, som Tjänte för en viss rote, brukade varje år dagen före Julafton vandra omkring och samla ihop matvaror på Varje ställe, och det var sed att han skulle ha något På vartenda ställe.