Det innehåller flera verkliga förbättringar, t. ex. ett fyraårigt gymnasium med en afslutningsexamen efter det andra året, en sträfvan att närma linjerna till hvarandra, en bättre ställning för latinet, som tänkes infördt delvis också på den matematiska linjen, tillfälle att läsa grekiska vid alla skolor. Trots dessa medgifvanden åt de klassiska språken, uttalas i motiven afsikten att afskaffa den klassiska linjen, därför att den användes för litet (i år 42 af 759 studenter). Detta är ett dåligt argument. För det första har den klassiska linjen från början blifvit undanskjuten därigenom, att den icke fanns vid alla statsskolor och blott vid två af privatskolorna i Köpenhamn, som producera ungefär 300 af de 7 — 800 studenterna. En statsskola har nyligen efter ortsbefolkningens önskan med mycken möda fått lof att införa den klassiska linjen; redan detta är ett litet tecken till genombrott. När man tänker på de våldsamma angreppen på den gamla skolan, som väckte eko hos den hos oss mycket utbredda grundtvigianska oviljan mot den » svarta » skolan i motsats till folkhögskolan, kan man ej undra öfver detta resultat; snarare kan man förvånas öfver hur fort reaktionen kommit. Ty reaktionen finnes. Från nästan alla sidor uttalas saknaden af latinets gagneliga pedagogiska inflytande. Den polytekniska högskolan har till och med enhälligt kräft latin på den matematiska linjen. Medan man förr var benägen att påstå, att latin och grekiska hade alls intet värde för eleverna, medger man nu, att den klassiska bildningen är en realitet, som icke är att förakta. Det råder icke något tvifvel om, att en kommande reform kommer att återgifva latinet en del af det förlorade. Men därmed är enligt min öfvertygelse den klassiska bildningen icke räddad. Klassisk bildning utan grekiska är nu lika otänkbar, som läkarevetenskap utan bakteriologi eller naturvetenskap utan utvecklingslära. I det nämnda ändringsförslaget skall grekiskan som valfritt ämne få 6 timmar under hvart och ett af de båda sista åren. Alla filologer, äfven professor Gertz, äro ense om att detta är otillräckligt som grundval för en klassisk bildning. Erfarenheten från den nuvarande klassiska linjen visar, att man med 6 timmar under hvart af de tre sista åren kan nå ett tillfredsställande resultat, men detta är också minimum. Härom kommer striden att stå.