Ty ju längre han stått där, desto räddare hade han blifvit att gå in, och i hans uppjagade inbillning blefvo de främmande till farliga » busar » och » krånk ». Och mor kom ej att tänka på lill-Anners. Hon hade så mycket att göra. Ställa om kaffe och koka potatis åt herrskapet och grädda våfflor Och Pell-pojken hade fått ränna till handlingsboden och köpa skorpor och hvetebullar. De voro färska — sade handlingsmannen — ty han fick dem i början af förriga veckan. — Ingen kom ihåg Anners. Jo, Kalle, men han låg själf tyst som en mus under fällbordet i mörkret och höll Saturnus och Uranus sällskap. Bordsskifvan var nedfälld, då där var ett så präktigt litet ' rum, där Anners och han ofta brukade .vara. Och nu blef det långsamt och svårt att vara där ensam, och han längtade efter Anners. (Forts.) T7 UNGL. TEATERN beredde i lördags allmänheten tillfälle, att åter njuta af hr Franz Naväls framstående konstnärsskap. Puccinis förtjusande och allt mer populära opera » Bohéme » gafs, och poeten Rodolphes parti utfördes af hr Navål. Hans framställning var helt enkelt förträfflig, och särskildt fick tolkningen af Rodolphes och Mimis förhållande till hvarandra i de båda sista akterna ett synnerligen vackert uttryck. Den varma och klangfulla stämman med sitt delikata mezza voce var af bättre verkan än någonsin. En bättre Mimi än fru Hellström kunde ock den ärade gästen ej få emot sig. I öfrigt gick det hela synnerligen bra under hr Nordqvists anförande. Bifallet från den i det närmaste fulbalig-a publiken var ock mycket lifiigt. Särskildt gällde det hr Navål. — Ett stö- rande oskick kunna vi ej underlåta att påpeka, och det är att applåderna, såsom denna afton skedde efter tredje akten, ofta upptagas, långt innan de sista ackorden förklingat. Dylikt vittnar om obele.fvenhet eller okunnighet. Hr Navål, som lär komma att stanna härstädes en god del af januari månad, kommer bl.