– Ja, det skulle också vara honom, som ni kunde inbilla sådana galenskaper. Esther hade tagit på sig sin högmodigaste min och mätte den gamle mannen med straffande blickar. Esther våndades. – Han insåg, att ni inte var hågad att låta leka med er, och att arbetarnes blod kunde komma att flyta. Han hade ju tydligt nog sagt unga frun, hvilken misstanke han hyste mot hennes föregifne bror, och likväl såg det nu ut, som hade hon inte alls förstått detta hans förtroliga meddelande. Det blir aldrig väl, om inte någon kommer oss till hjälp. Han hade varit nog oförsiktig att hålla till godo, när den förmente brefbäraren drog fram en plunta och bjöd på konjak. – Hvar herr Rixell finnes, menar ni? Men jag vill i stället komma er att blygas, och derför vill jag upplysa er om, att ni nu icke öfverraskat mig, då jag begick en orätt handling, utan att ni här ser mig stå i begrepp att – rädda er egendom. Alla skulle ha varit emot mig och i stället tagit denne frikostige äfventyrares parti. – Men, bästa fru Rixell Men han föreslog, att de skulle taga genvägen genom hagarne, och deremot hade flickan ingenting att invända. Men ingen kunde upplysa honom om, hvar Hjelm uppehöll sig, Hvad ska ’ man väl tänka och tro om den här saken? Men lyckligtvis har han ej uppnått sin skändliga afsikt. Det hade Hjelm genast gissat, men han låtsade i alla fall öfverraskning och afbröt den berättande med ett: Tviflande frågade hon: Arvidsson tog sig en funderare. Den utskickade kom snart nog igen med den gåtfulla rapporten, att Hjelm inte fanns i sin bostad, och att han enligt allt att döma icke användt sin bädd på hela natten. – Jag tänker heller inte gifta mig med henne, förklarade Hjelm. Fru Sjölin vardt förskräckt. Det duger minsann det för en fattig flicka. Men det kommer i alla fall att mycket smärte mig. – Hvad kallade de sig, de båda gynnare, om hvilka du talar? Den olycklige fången greps af vild smärta, ty han var genast fullt och fast öfvertygad om, att ingen annan än hans egen hustru kunde ha planlagt detta hemska dåd.