som öfvervakar, att endast tillåtna varor få utföras ur landet ». I öfver-enstämmelse härmed måste man uttala förhoppningen, att dessa myndigheter visa större försiktighet än vanligt vid beviljande af förmåner åt den suspekta rysk-engelska Stockholmscentralen och att äfven statens järnvägar, utan hänsyn till andra än rent svenska intressen, dirigera godset till de från järnvägssynpunkt lämpligaste Östersjöham-narna eller gränsorterna. Så betänklig transiteringsfrågan än i sig själf är, kan det icke nekas, att sakens allvarligaste sida är faran, att den rysk-engelska centralen skall komma att utvecklas till en förmedling af varor (eller engelska licenser för varor), som skola importeras till Sverige, d. v. s. äro afsedda för svensk förbrukning. Den engelske understatssekreteraren för utrikesärenden lord Robert Cecils yttrande i underhuset den 2 nov., att engelsmännen » had had to lind some distribating agency in the conntry itself, which would fix the exact proportion which each con-signee should import » och att » they had managed that in Sweden », har aldrig blifvit förklaradt. Engelska beskickningens redan berörda redogörelse för transitcentralens uppgifter (den 28 nov. ) förklarar emellertid i de mest förbindande ordalag, att denna agentur » ej har något som helst med varor afsedda för svensk förbrukning att göra », och detta borde också i betraktande af agenturens kvalitet ha ansetts gifvet på förhand. Men hvad som icke är kan bli, om icke tillräcklig vaksamhet finnes; och här synes vara själfva sista förskansningen, där försvaret mot handelsöfvervåldet till det yttersta skall föras. Det är tyvärr ett faktum, att vi liksom alla andra neutrala länder under det förflutna året ha måst och kanske äfven i framtiden måste hålla till godo med betänkliga intrång på vår enligt all internationell rätt och sedvänja obestridliga fria handel och näringsverksamhet. Endast på sådana håll — de äro endast alltför många — där man icke tänker svenskt utan antingen tyskt eller engelskt-franskt, försöker man ge allmänheten föreställningen, att dylika uppenbara öfvergrepp komma blott från ena hållet; i själfva verket komma de från båda i en grad, som växlar endast efter vederbörande makts förmåga och intresse af att sätta sig öfver sina internationella förpliktelser.