– sade Theodor. lugna dig för himlens skull! – Längst bort i flygeln i en stor sal på nedra botten – Är du redan uppe, Svanhilda, och du ock, bror Stålhjerta? Gå och lägg dig som vanligt. Dessa toner, dem han osedd hörde, lugnade stormarne inom honom, liksom de onda andarne flydde ur Sauls bröst, då Davidsharpan klingade. Ännu en gång vände hon sig om och vinkade med näsduken. – Hennes skål! – Det är då sannt? – Tyst! – Icke det ringaste – svarade Svanhilda likgiltigt. – Hvad man aldrig haft, det saknar man icke. – Jag trodde icke, att ni kunde egna er beundran åt någonting så simpelt som en tafla. Till modell begagnade han en fattig, men utmärkt skön man ur de lägre folkklasserna i Florens. Svanhilda tvekade, men hon vägrade dock icke bestämdt. Lifligt intresserad af sitt företag började den unge konstnären sitt arbete. – Det har du aldrig talt om för mig Nå hvad gjorde du egentligen der? Samma afton lemnade äfven Bertini och Wallman Baldersholm, ty de ansågo sig numera icke hafva något der att beställa. Den unga flickan skyndade upp på sin kammare. Men då hon märkte, att löjtnanten fäste sina forskande blickar på henne, liksom sökte han genomskåda henne, sansade hon sig hastigt och yttrade helt otvunget: – Hvad menar ni? – Men din kamrat lärer icke kunna gå – sade Theodor. – Det kommer an på hvad ni fordrar för belöning, herr baron – sade Aurore, leende. Du vill väl ha pengar, kan jag tro Jag känner ditt sätt af gammalt, min gubbe lilla – Hvad er Cleopatra angår, hoppas jag att ni skall lyckas utan att döda er modell. – Hur vet ni det, min herre – afbröt Svanhilda. – Nå min kära grefve – yttrade Bertini en stund sednare under ett mellanfyra-ögon med denne – jag är nu i tillfälle att bevisa hvad jag i förmiddags yttrade om er tillämnade måg. Då han förde kaffekoppen till munnen, brände han sig illa på den heta drycken och i förskräckelsen släppte han alltsamman i sin hatt, hvilken han fasthöll mellan knäna, i brist på bättre plats.