Däri föreslås särskilda sammanträden mellan de ordinarie sammanträdena för vissa mål och ärenden, som äro af obetydligare eller särskildt brådskande beskaffenhet eller som lätt afgöras på formella grunder eller därför att svaranden erkänner. För dessa sammanträden skall fulltalig nämnd ej vara erforderlig. Detta är en fullt riktig tanke. Men förslaget borde hafva tagit steget fullt ut. För mål af sådan beskaffenhet, som här afses, är nämndemäns närvaro af ingen eller i hvarje fall så ringa betydelse, att den ej motsvaras af den skada å nämndens kvalitet, som detta täta anlitande af nämndemännen förorsakar. Nämnden bör vid dessa sammanträden helt och hållet bortfalla. Då förenas erforderlig snabbhet med nödvändig sparsamhet i fråga om dugliga nämndemäns vanligen mycket upptagna tid. En annan brist i lagförslaget, som också lätteligen kan botas, är, att de fördelar, dessa extra sammanträden erbjuda, ej till fullo tillgodogöras. Enligt lagutkastet får i regel dom afkunnas endast vid ordinarie sammanträde med fulltalig nämnd. Endast mycket obetydliga brottmål samt växelmål och liknande få under alla omständigheter afdömas vid extra sammanträde, hvarjämte krafmål, som ickeDAGENS FRÅGOR 521 afse skadestånd, få afvisas på formella grunder eller godkännas, om svarandens erkännande föreligger eller afdömas genom tredskodom. I annat fall får handläggning af sådant kraf m ål visserligen äga rum på det extra sammanträdet med dess tre nämndemän; men den slutliga domen får ej afkunnas annat än i närvaro af fulltalig nämnd på det ordinarie sammanträdet. Slutligen får i fråga om alla andra mål ingen som helst handläggning i själfva saken förekomma. Instämmes ett sådant mål till ett extra sammanträde, skall målet utan vidare uppskjutas till ordinarie sammanträde, för så vidt stämningen ej kan afvisas på rent formella grunder eller förlikning ingås. Ifrågasättas kan i högsta grad, om ej detta är ett slöseri med tid och arbetskraft. Visserligen är det uppenbart, att om man fasthåller den tanken, att de viktigare målen böra handläggas och afgöras inför fulltalig nämnd vid ett ordinarie sammanträde — och den tanken synes fullt riktig — man ej kan tillåta, att t. ex. vittnens hörande förlägges till ett extra sammanträde.