Till det gamla, s o n inte f i r gassera tulle11 i den nya viirlden, hor framfor allt meddelelsebegiiret, oppenhjartigheten, langtan att anfortro sig. Inbundna och ordnjugga bli emigranterna - prat ger inte m %nga dollars och uppriktighet iir finarare rislcabel. Hvad sknlle man tala om for rasten? Nog har man varit med om ett och annat, men det ii.r ju forbi, man gitter knappt komma ihAg det, och man rgcker p&amp; axeln At dem dgrborta i)) det ganlla lanclet:), soin fora en s % stagnerande tillvaro, att alla smB bagateller, som passerade i gdr eller i forgBr, kunna absorbera deras intresse i dag. Banta inte att fb veta af emigranternn hur det lefves diir borta i viistern. Att husen Bro s % hoga och lronstitutionen sB fri, ntt siden iir lika billigt sorn ylle och att det stbr hvnr inan fritt att skalza hand med presidenten, det ar qtslitna nyheter och sager for rasten iu ' te mycket. Men har ligger for. oss en eilligrantlifsskildring af en person, soin ser pA hela yankeedomet fullkomligt europeiskt, inte fordoms-. f d l t och hogdraget men genomskidande och med den lugna ofverlagsenhet, som oforskyldt lidande alstrar. Hon har gBtt igenom de typiska invandrarodena och smakat den kroniska oturens ironiska bitterhet, som den nya varlden sii frikostigt bestir B t sina gaster. Men hon har forblifvit en framling darute, med europeiska omdomen och europeiska ansprBk. Hon s t l r pa en gHng ofver och midt inne i det stora Amerika-elandet, som hon afslojar, och det ger %t boken en saregen pragel af piilitlighet och tendensloshet.