Slutligen tog den sitt parti och gjorde genom patentet d. 30 Mars 1863 ett steg till Holsteins utsöndring. Såsom var att vänta, framkallade åtgärden Tysklands motstånd. Den 9 påföljande Juli fordrade Tyska förbundet patentets upphäfvande, under hot om exekution i Holstein, hvilket var inledningen till ett krig. Manderström försvarar genast i en ny depesch patentets berättigande och tillägger refrängen i en ändå mera bestämd form, betonande » de all 1 När lord John Russell på allvar föreslog, att Lauenburg, Holstein, Slesvig och Danmark skulle ega hvar sin oafhängiga representation, samt att alla dessa representationer skulle cga samma befogenhet att besluta i monarkiens gemensamma angelägenheter, replikerade Manderström bitande: » l allmänhet finna Europas suveräner det kinkigt nog att komma till rätta med ett enda parlament. Förste statssekreteraren gör för visso konungen af Danmark stor ära, då han anser honom i stånd att kunna regera med hela fyra. » * Dep. t. sv. sänd. i Köpenhamn d. t. sv. sändebuden i London, Paris och Petersburg d. t. sv. sänd. i Petersburg d, 30 Dec. 1862.varsamma följder, som för oss sjelfva skulle uppstå af en strid, för hvilken vi af omständigheternas makt lätt skulle kunna förmås att icke förblifva främmande, emedan våra dyrbaraste intressen svårligen skulle kunna tillåta oss att i lugn se en af våra grannar krossas under förevändningar, som framdeles skulle kunna sätta vårt eget oberoende i fara * .1 Redan några dagar efter utfärdandet af sist nämda depesch mötas personligen svensk-norska och danska konungarne, först på Skodsborg i Danmark, d. 22 Juli, och sedan i Malmö och på Beckaskog, d. Vid denna sammankomst mellan Karl XV och Fredrik VII lades planen till en ny skandinavisk union. Hvardera monarken hade hos sig sin premierminister, kung Karl friherre De Geer, kung Fredrik konseljpresidenten Hall.