100 ELFTE SCENEN. ABILGARD. SVEN ULFSSON (båda inskyndande). ABILGARD. Gud i himlen! Jag kommer för sent! Följen mig. (Buller och klagorop af Ingrid och Ingeborg höras utifrån.) SVEN ULFSSON. Skynda! skynda! (Bondfolket följer dem. Buller och vapengny utom Scenen.) TOLFTE SCENEN. MÅNS BENGTSSON (barhufvad, blodbestänkt och svängande under vansinniga åtbörder sin yxa, instörtar). Det är gjordt! Men hvarför förföljer mig hans döende blick! (kastar bort yxan och betäcker ansigtet med händerna) Borrade jag mig djupt ner i jordens inelfvor, den följde mig ändå! Rände jag ett spjut genom mina örhinnor, jag hörde ändå deras jämmer! Hu! hvarföre sade mej inte en engel i det ena örat, att det var en djefvul som tjöt i det andra! Dundren, j åskor! Sqvallren från stjerna till stjerna om detta gräsliga mord! (fackelsken synes genom skogen) Se! skogen brinner hvarje klippa glödgar som en ugn hvarje blad blänker som ett varglos öga! helvete! jag rädes dig inte vi äro ju gamla bekanta! det är blott himlen jag fruktar! Ha! de närma sig! Nåd! (stryker med händerna på sina kläder) Det finns ju inga blodfläckar på mina kläder! (ser på sina fingrar rysande) Se! hvarje finger en eldslåga! (gnuggar dem mot hvarandra) vill inte slockna! (slår sig med händerna för pannan)