Det behöfdes endast detta ena citat för att visa i hvilken grad Montaigne hunnit före sin egen tid, ja framom flertalet i vår! Han äger de starkaste ord mot skolornas grymhet, deras strykmetod. Han kallar dessa skolor »fängelser, där man gör de unga lastbara genom att straffa dem innan de felat. Icke spön men gröna och blommande kvistar borde höra till skolrummen, hvilka nu, i stället för att vara glädjens boningar, fyllas af misshandlade barns klagan ...» Hur passar ej detta alltjämt in på vår tid, där den råa grymheten visserligen är mindre stor, men där det disciplinära pedanteriet förfalskar de sedliga begreppen, genom att göra det lilla stort och det stora litet; där – i gosskolan – slag och anmärkningar ange temperaturen af lärarens lynne, men intet halten af lärjungens skaplynne; där småsinnet har sitt altare invid snart sagdt hvarje kateder! När det kan hända, som det skedde i vintras, att en af årets studentkandidater erhåller nedsatt sedebetyg emedan han – mot skolans förbud –kastat snö på en kamrat, och när liknande ting snart sagdt dagligen inom skolan förfalska rättsbegreppen, då återgår tanken till Montaigne, och man undrar huru många hundra år som ännu skola behöfvas för att utbyta skolrektorn mot vishetsläraren? Lika mycket som Montaigne hatar stryk hatar han veklighet. Barn skola lära sig tåla allt, äta allt, erfara allt – äfven öfvermåttets följder! »Genom att försöka sig på allt, lära de verkligen älska de ting, som äro goda.» Gyllene ord för de mödrar, som nu noga utmäta sidantalet, barnet får läsa i den bok de utvalt; som dela sockerbiten med passare och betänksamt afväga frågan om barnet bör äta ett eller två plommon, en eller två timmar före middagen och dricka ett halft vattenglas tre eller fyra kvart sedan det sprungit! Att föräta och försofva sig, förläsa och förspringa sig – öfverhufvud förta sig! – hör med till lifvets vishet och människans rätt! Och den som inte i rätt tid gjort något af allt detta, han blir antingen en stackare eller en vildhjärna, när hans mammas »indelningsverk» aflöses mot det egna ansvaret!