Men den släppte in mig på en gård där olika firmor höll till med utställningsverksamhet. Om någonting blev stulet på Loviselund det här dygnet, visste jag en som skulle tala om för Nåtting att Friberg varit på platsen. Den hade verkligen kommit till all sin rätt, varenda krusidull syntes. Du kanske kommer att finna det lite ensidigt efter ett par veckor. Kalle ryckte på axlarna. Jag menar, industribyggnader är ju också oerhört intressanta att bevara. Hon stod fortfarande stilla, med läpparna sammanpressade. Nu har dom stängt. Pelle berättade väl för dej hur det fungerar, va? Hon snörpte lite på munnen, drog åt sig en långborste och vek ordentligt trasan om den. frågade jag Nåtting. Jag gick förbi Törners hus och Elsa Carlbergs, i ingetdera rörde sig någon gardin i något fönster. Allt skulle vara precis så som han tänkt sej. Det är näringsrik och god mat. Brott kan förbli oupptäckta. Jag tittade förstrött i fönstren när jag passerade. Mahognyn glänste, silvret sken, glaset gnistrade. Den hade knappt någon användning för sin kontorslokal. Titta här, på den lilla skadan i kanten på foten. Min personliga uppfattning? Den kunde ge mat åt många. Utåt Huddinge, hade Bob sagt, men det var inte mycket till vägledning. Det var tyst ett ögonblick. Eller hade han andra skäl till att hålla polisen från sin villa? Jag var redan på väg därifrån i riktning från polishuset, när jag mindes bilen. Det här är på sätt och vis inget som angår studion. Jag visade bilderna för en antikvitetshandlare, men han kände inte igen någonting eller ville inte göra det. Förresten hänger dom ofta inte med i värdestegringar och sånt. Han skakade avvärjande på huvudet och räckte bilderna mot mig. Det namnet känner jag inte alls igen, sa han omedelbart. Om den har sålts på svensk marknad, skulle ni väl känna igen den? Var det kaprifol? Öppna det! Hon lyste upp när jag kom in, men jag vinkade avvärjande och mimade att jag inte hade tid att tala, och hon fortsatte dystert samtalet. Stephan Birö är ju fackman, när allt kommer omkring. Och det lär inte vara svårt att sälja villan. Vi talade stillsamt om hur gammaldags trevligt inredd Stadshuskällaren var, hur möblering och dukning förde en flera årtionden tillbaka i tiden, när man fick gå med sina föräldrar på restaurang vid högtidliga tillfällen.