Endast medvetandet om, att han ännu icke på långt när afslutat sitt lefnadsverk, och att hans död skulle bilda en lucka, som icke vore så lätt att fylla, fängslade honom ännu vid lifvet. Det enda han var rädd för var, att herr Rixell skulle komma hem, ty då var det slut med härligheten, det visste han. Men hvad gör jag inte för att tjäna er? Denna gång hade det säkerligen händt någon svårare olycka, om icke i detta ögonblick af högsta nöd en räddare uppträdt på skådeplatsen. Tänk, om det skulle slumpa så till, att vi åtminstone ändå blefve slägt! – Det måste hon allt vackert låta bli. Man kan då sannerligen ha skäl att tro alla menniskor om ondt, när en sådan person som Engvall kan ge sig till att begå en dylik handling. Medan Axel talade, makade sig den lille häradshöfdingen, skenbart af idel ångest, med sin stol allt mer och mer tillbaka. Hvad Engvall kände sig lycklig och stolt. – Jo, eftersom ni ej var förberedd på ett sådant besök, skulle ni tvifvelsutan endast ha förvärrat er belägenhet. Jag skulle vilja veta, hur han tycker jag bör göra. Med flammande ögon utbrast hon: Han kände igen detta sorl af röster, i hvilket man endast kunde urskilja en och annan ed. bad han bevekande. Du skall aldrig behöfva ångra detta steg. Skönt! – När var han då senast här? Han nöjde sig emellertid inte dermed, att han återvunnit friheten, utan hans sträfvan gick med det samma ut på att få fatt i Roth, att demaskera honom och derigenom utverka Axels befrielse äfvensom Elviras räddning. Han undrade med skäl hvad han egentligen borde tänka och tro om ingeniörens i en hast så förändrade sätt. Jag vill inte se dig, ty jag ryser för dig, sedan jag fått mina ögon öppnade. – Och hennes barn? Men hans värsta farhågor öfverträffades likväl af verkligheten när han för unga frun berättade, på hvad sätt herr Rixell undgåt honom. Men hur aflopp saken? I hvad afsikt kommer ni hit? Men hans följeslagare inföll uppmuntrande: De beställde hvar sin flaska öl af uppasserskan och betedde sig i allt som oförargliga gäster.