Kors hvad många Bacchi kök! Ur hvar klyfta syns en rök, Minsta vinkel Osar finkel, Minsta bro bär fulla ök. Mollberg styr då dit åt, åt bryggan til vänster; Ren sitt fenster, Ren sitt fenster Öpnar fader Hök. Titta dit åt, dit åt strand, Ut åt sjön, på vänster hand, Dit midt öfver åt det huset, Där som ljuset Syns ibland. Nej min ros, min sockerbit Dit åt, där jag pekar, dit, Dit åt skogen Åt den krogen Med en skorsten röd och hvit; Dit där som den torparn med ljustret vid kullen, Står i jullen, står i jullen, Han som koxar hit. Ljufva vindar, blåsen opp! Hissa vimpeln högt i topp; Lät nu seglen fladdra, fläkta, Vi ä ägta I vår tropp. Klang, vid vallhorns glada ljud! Lät oss prisa vinets Gud. Vid det ropet Rör på stopet Värm up ådror, blod och hud. Drick lilla min Syster, drick Mollberg i botten, Klang! hör skotten, klang! hör skotten För vår lilla brud. Lägg i land vid krogen. Hvar? Just vid dörn; Gör skutan klar. Där står krögarn med sin quinna; Tjenarinna, Kära far. Tack för sist, Skål! lägg i land; Wingmarks Mor ta mig i hand. Svep om kappan, Stig på trappan, Skrapa tofflorna i sand. Kappråckar och Knyten, Matbylten, Cantiner, Öl och Viner, Öl och Viner Hämta up från strand. Jeanna tappa sin Rubin. Aj mitt Örhäng tog Cousin. Lottas Muff låg i sängtäcket, Och på däcket Violin. Pappas Handskar, jag blir sjuk, Svepta i en mangelduk, Låg på skutan, I Kajutan Bredvid Morfars Piskperuk. Sötaste Bror Petter, ach jämmer! Peruken Låg i duken, Låg i duken, Pudrad, stolt, och mjuk. Stöt ej Basfioln, kamrat. Stjelp ej kull vårt Våffelfat Bär Smörbyttan under armen Brynt i varmen Som succat.