Isammanlagt 46 kapitel har 54, huvudsakligen brittiska, mikrobiologer tagit sig an uppgiften att spegla ämnesområdet klinisk bakteriologi. De olika kapitlen har samma disposition. Pris £ 120. Avslutningsvis beskrivs antibakteriell känslighet, behandling och prevention. Till varje kapitel hör en mycket fyllig och uppdaterad litteraturlista. Parasiter, svampar och virus ingår således inte. Recensent: docent Peter Larsson, överläkare, avdelningen för mikrobiologi och tropikmedicin, infektionskliniken, Sahlgrenska Universitetssjukhuset / Östra, Göteborg. Inte heller kan en klinisk bakteriolog hitta information utifrån analyseller provtyp. Båda böckerna använder sig av samma indelningsgrund, dvs de olika bakterieslagen behandlas kapitelvis. Som regel finns separata kapitel om varje betydelsefull bakteriegrupp, t ex Bordetella, Legionella och Shigella. Principles and practice of clinical bacteriology, 802 sidor. Den som vill ha information utifrån patientens symtom kommer att ha svårt att hitta i boken. Komplement till den svenska boken Det är därför naturligt att göra vissa jämförelser. Figurerna och tabellerna är tydliga. Kapitlen är över lag välskrivna. Fotografierna på bakterier är i svartvitt och tappar därigenom information. Den i Sverige nu massmedialt uppmärksammade Escherichia coli O157 (EHEC) är avhandlad på två sidor. Boken handlar enbart om bakterier. Den svenska boken är mer lättillgänglig, men mindre till omfånget. Wiley: Chichester-New York-Brisbane, 1997. Den som däremot vill ha information om en given bakterie eller grupp av bakterier kommer snabbt och enkelt att få närmast encyklopediskt djupa kunskaper. För de flesta i Läkartidningens läsekrets är den svenska boken fullt tillräcklig, men för kliniska bakteriologer och infektionsläkare kan den engelska boken vara ett bra uppslagsverk. Den engelska går mer på djupet och ger dessutom, genom sin omfattande och moderna referenslista, den intresserade läsaren möjlighet att gå än mer på djupet. Förra året utkom den svenska » Klinisk bakteriologi » (A Forsgren, G Kronvall, red), vilken recensenten haft förmånen att kommentera i Läkartidningen.