Två dikter. Sagans trädgård. Pi trädg&amp;r2ns inhägnande, grönskande mur jag ligger och ser, huru guldb&amp;Wn du fingar. Bak popplar, langs hvita, blomkantade gangar jag följer den unga gestaltens kontur. I himmelens bl&amp; nyss ett gyllene hal slog bmen, och äter du uppiit den sänder, se ' n fängad ett ögonblick, i dina händer den lag - en orange i hvitglänsande ska. Förgafves fontänernas sollysta dropp den jublande guldf&amp;gelns flykt söker härma, de brista dess bägar, hvar gkng de sig närma; han solstrklen ar i sitt segrande lopp. P&amp; tradgkfiens grönskande, skuggade mur jag ligger och ser, huru guldball ' n du fangar, jag foUer din lek längs de blommande ggngar, och tiden har stannat sitt jäktande ur. Högt lyfter himlen sitt ljusa hvatf med tunna mönster af ' cirrusmoln, knappt tycks det hvila mot horisonten, och sömntyngdt ligger det vida vattnet, där solmängd käre blott ytan krusar bland stilla fläckar af klargrönt djup. Stig upp, o sol, och lät vinden vakna. gif sang och lif at den döda luften och for min ande ut öfver hafvet! Kerstin HArd af Segerstad. Konsul Oscar Ekman t. Denna vår har ett lif lycktats, som förunnats att blifva längre och för landet välsignelserikare an de flesta svenska mans. Med konst3 Oscar Bknzan, som den 13 maj gått bort i den höga åldern af 94 år, har Sverige mistat en i sann bemärkelse storstilad mecenat, hvilken, då han delade med sig af sitt öfverflöd, icke endast gjorde detta som ett den rikes skyldighetsoffer åt det samhälle han tillhörde, utan han inlade i sitt gifvande den manniskooch fosterlandskärlekens värme, som adlade gHfvan till något förmer och högre än det pekuniära understödet, iifven om detta, som ofta var fallet, räknades i hundratusenden.