Detta ljus är dock inte något nytt utan fanns där ” hela tiden ”, förnuftets ljus var självt en del av det. ” Du bist min legerkússin, min minneklichest bette, min heimlichestú ruwe, min tiefeste gerunge, min hohste ere! Istället har de i den sinnliga erfarenhetsströmmen en intim samvaro. (EES 32) Denna erfarenhet kan dock också formuleras i positiva termer som en undersökning av vetandets och jagets konstitution. I andra halvan av samma text fördjupas den första halvans sammanbundna förhållande, men på ett helt annat sätt vari det köttsliga vävandet återkommer. Men hans svar är ändå inte en­ tydigt. Det är förbundet med processen att ” ta form ”, men är också denna forms sårbarhet och bär därmed med sig en vilja att bryta den egna formen och gå bortom den. Här balanserar vi med Heidegger på en tunn linje mellan att betona erfarenhetens situationsbundenhet och oåtkomlighet, respektive dess ursprung i en gemensam urerfarenhet som binder samman alla människor i deras transcenderande aktvara.312 Risken med att tala om en gemensam urerfarenhet är att det tenderar till en generalisering och universalisering som förnekar det singulära. (KSJ 117f) Genom att undersöka upplevelsens olika skikt menar Stein att Johannes i det djupast liggande skiktet, bortom intentionalitetens tudelade vara och kärlekens riktning, inte finner ett Intet, utan en ren affirmation och bejakande. Ande är därför ” Sinnerfülltes Leben ”, meningsfyllt liv. Om vi med den levande kroppen dessutom menar den självaffektiva erfarenheten av ett nu-här, kan den mystika erfarenheten formuleras som en fördjupning av den levande kroppens erfarenhet av sig själv. (PIZ §8, 25) 61 Nuet och dess retentioner kan därför förstås som en ström med avskuggningskontinuitet, likt en komet med dess efterföljande kometsvans. 3.1 Vad är en fenomenologisk läsning av en mystik text?