Strax norr om ena fjordmynningen, här endast ett tiotal bösshåll bred, låg en stor, där och hvar ganska hög och brant klippö, som vid närmare påseende delade den förra i två armar, famnande ” ön ”, å hvilken utåt hafvet flera terassformade berg och lägre skär voro belägna; dessa voro öfverallt i sundet, en för jägare och fångstmän otillgänglig tillflygtsort för oräkneliga massor af alla slags sjöfoglar, hvilka äfven här slagit sig ner! På en afsats i glacieren, ett stycke längre ned, upptäckte jag en väldig, nästan skålformig och slätpolerad bar klippfördjupning, liksom gjord till lägerplats för oss, och hit styrde vi våra steg för att anrätta foglarne. Dessförinnan ville jag dock nödvändigt veta, åtminstone ungefärligt, på hvilken latitud (breddgrad) vi befunno oss; den ungefärliga ” längden ” visste jag genom oupphörliga iakttagelser på kompassen, å hvilken vi hållit oss inom en viss begränsning mellan ett par streck, i brist på sextant. Vi funderade alla öfver detta märkliga faktum, tilldess jag fick en idé och åter började skrufva sönder instrumentet, så att det passade till sitt etui. Ty komme de i sina hvardagsdräkter, så flydde djuret för dem, så att det aldrig kom i ” håll ” – och däri hade nog vännen Hokus alldeles rätt! – Jaså, svarade jag, men Nordpolen har jag ändå funnit! Norrmännen äro födda till bråkmakare. – Nå så godt var det! Ty hvalarne tycka, som bekant, om sill, som bohuslänningar, och äta det till morgon, middag och qväll, med god aptit! Hans operationer voro till och med långt före sin tid, hur utvecklad den vesterländska kirurgien än är, ty Hokus brukade ofta påstå, ” att den sjukes tarmar inte blifvit rensade på mycket länge ”, hvarför han låtsades sprätta upp patienten, skära ut den sjukes mage och ställa till stortvätt på denne och den öfriga orena magmekaniken, samt åter inpassa densamma på sina platser och därefter sy ihop patienten, med så fina stygn, att hvarken denne, eller hans omgifning, sedan det var gjordt, kunde märka sömmen.