En gång när hon stod så och gjorde sig till fär sin egen spegelbild märkte hon att någon betraktade henne. Hon var bräddfull av ömhet för denna kropp som rymde ett växande väsen. De hade inte själva haft några barn, och på sitt sträva ordknappa sätt hade de varit mycket vänliga mot Agda. - Släkt? Kiss i silverfärgade pyjamas tassade över golvet och öppnade på glänt. Petra sydde. Ute på gården tycktes ett par väldiga havrekärvar som arrendatorn satt upp leva och röra sig av flaxande små vingar. Det hade ju kunnat hända att man aldrig hittat den. Han hörde några ord på tyska och var nu säker därpå. Ögonen bådo henne att gå, att lämna dem ifred. Så här såg hon förmodligen en smula löjlig ut. Han slog upp en dörr, och de befunno sig inne i ett undersökningsrum. Brevet med de tyska frimärkena låg emellan dem. Han var rädd för henne. Precis som pälsen på dessa hundar, som ingå sina hetsiga lösa förbindelser i gathörnen. Hon fick kasta vatten bakom en skärm. Hon hade haft motvilja för hans maktlösa närmanden, och ännu vid fram emot de fyrtio var hon oberörd som en ung flicka. Träden voro nakna. Agda såg sig skyggt omkring. som dolt på en hemlighet. Då fingo de se något skutta bland vassen som frusen och brun stack upp ur isen. Till och med nu, då Edla verkligen inte kunde finna något särskilt tilldragande hos henne. Ångrade hon sig? För en sådan liten varelse måste man ju känna medlidande och ömhet. Så kunde Angela drömma och plötsligt spritta upp, därför att barnet rörde sig så häftigt inom henne. Jag måste sy till den här. Blomman var nu som en bleknad droppe blod mot det vita fönsterbrädet. Sedan ville hon ha glace. Sara märkte nog inte själv att nu sedan barnet kommit till hade Johan von Pahlen djupt sjunkit: från att ha varit Gud blev han bara en oförståndig morfar, som man hellre kunde vara utan. Hon såg på barnet som sov: en gosse med ett litet rött ansikte, fridfullt utslätat i sömnen, och med en tofs av mörkt hår uppe på hjässan. Det är rätt åt dem att Petra inte vill ta emot dem, tänkte hon. De talade på en gång i munnen på varandra. Men hon tyckte gården var fylld av skuggestalter.