ÅSIG OCH TRÖTT, fylld af tunga tankars missmod, tände jag min aftonlampa för att genom en rolig bok söka jaga bort g råvä- dersstämningen inom och omkring mig. Jag var just på väg till min bokhylla för att välja ut nå- gon bland mina gamla trofasta vänner där, då mina ögon stannade på en liten bok som jag fått ute på förmiddagen och vid hemkomsten lagt på mitt bord. Gifvaren-författaren hade visserligen varit nog älskvärd att fritaga mig från skyldigheten att läsa igenom den. » Fackbok som den på sätt och vis är, » sade han, » kan jag ju ej begära, att den skall intressera er så mycket att ni läser den helt och hållet, men bläddra i den några minuter kan ni ju alltid göra och säga, om ni tror. att den fyller sitt ändamål. » Nåja, den där Mäddringen skulle ju förr eller senare ske, och jag kunde ju först som sist ägna några minuter åt den, innan jag gick till min roliga bok. Men det blef annat af. Jag hade ej läst fem minuter, förrän den lilla boken helt fängslat mitt intresse, och jag släppte den ej ur min hand, innan jag hunnit till sista sidan. Läsningen tog en timme. Men hvad hade jag icke allt i min fantasi uträttat under denna timme, och hur roligt hade jag ej haft. Jag hade varit den lyckliga ägarinnan och vårdarinnan af en liten täppa på landet. Jag hade ordnat med täckdikning, planering, sådd och plantering ", omgifvit den med en häck af röda syltkrusbärsbuskar. Kring förstugukvisten slingrade sig ' björnbärsbuskens stolta rankor med hela kaskader af svartröda bär. Stugans ostoch södervägg smyckades af päronspalieret, på västeroch nordväggarna bredde sig vinbärsrankor med glödande röda klasar. - Och all den härlighet själfva täppan skänkt, alla nyttiga köksväxter: potatis, ärter, bönor, kål, morötter, rödbetor, gurkor, sallat, rädisor m. m. m. m. Fruktträden hade varit ömtåliga och besvärliga att sköta om, men så hade de också hedrat sig, och hvilken glädje skänkte ej skördandet af den vackra frukten!