Percy slog till en mygga. Det är för fan inte rättvist. Jag undrar om hennes skratt låter likadant i år också, tänkte jag. Jo, sa han. Det svarade han inte på. Han låg på magen och övade torrsim. Den var skinande blank och dess man glänste som om den var tvättad med regnvatten. Felix hade tänt en brasa i öppna spisen och Ditte hade gjort te. Och eftersom ingen svarade när de ringde så åkte alla hit. Han tog henne om midjan och virvlade iväg bland dom andra. Men först måste vi ha varsin cigg. Har ni tagit med er halva Stockholm? Åhej, åhå! Något som inte är fullt så roligt. Felix kände att han gått på en mina. Sedan klagade han på sniglarnas härjningar i jordgubbslandet. Hans mamma hade alltid använt elvispen. Nu! Jag är inte liten, sa hon. Vad som än händer har vi upplevt en massa tillsammans, sa hon. Som tur var kom Pia trampande på sin cykel just då. Helst ville Ditte återvända till båten. Jorå, sa jag. Hon doftade liljekonvalj. Och för två år sen hade han samlat löv från träd och buskar och klistrat in i en bok. Vi hörde hur han spolade i varmvatten ur kranen i spisen. Härute på ön känns det lättare att få kontakt. Han betalade kontant i förväg utan att gnälla. Felix började hoppa omkring på gräset som en tokig, men hejdade sig när Ditte inte ville hänga med i dansen. Nu kom ni precis i rättan tid, sa han. Har farbror ingen humor? Allt såg ut precis som före olyckan. Han låg i den blommiga hammocken på framsidan, insvept som en kålfjärilslarv i farmors slitna vinterkappa. Klasse däremot drog djupa, hemska halsbloss. Mamma satt i aktern och stickade på en tröja. Den liknade en skattkista av aluminium med svarta järnband runt om. Och när middagen var uppäten så gick han och hämtade silverdollarn ur dess skrivbordslåda. Var då? Jo, för vi ska ner till bryggan och simma. Jag kanske skulle öva mera torrsim. Vågorna rullade in mot den lilla klippviken där segelbåten legat och kaskader stänkte långt upp på stranden. Min mamma dog i cancer förra sommaren. Varför inte det? Ha, ha! Det hade han inte ens haft en tanke på. tjoade han.