Hon hade alltså blivit stor. Han undvek notoriskt att ringa ner nu för tiden. Det är väl trist ...? På nästa sida vidtog nekrologer och hyllningar. Det får väl du avgöra egentligen ... Jaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaa!!!!!! Ja, man kanske kan tycka att jag är lite gammal, men en riktig kämpe ger sej aldrig ... Själv hade han en kväll stått i tornet och sett ner till Perssons lägenhet när Ulla klädde av sig. Snart skulle brandmännen vara på fötter igen, en ledig dag hägrade. Han smackade ljudligt igen grinden och såg sig ängsligt omkring. Men det fanns också ett frö, något som spirade inom honom. Varför skulle Bengt börja tala om höjdhopp? Lokalen fylldes till brädden av skrål och ånga. Uffe vände sig om, tog upp ett snöre från mittbänken och började hoppa rep. Det är väl bäst att vi går nu, så vi hinner hem och göra oss i ordning innan flickorna kommer ... Kallt var det, det märkte Caesar nu. Caesar rusade, skavde mot dagrapporten på anslagstavlan så den blev hängande, vajande på den stora kontorsklämman, pyste upp porten mot gården och kom ut på den blanka asfalten. Johan kunde inte se om de grät, men inom honom själv sprang en sentimental ådra i blod. Han satt nu i fåtöljen och ett invecklat tändsticksmönster var utbroderat på soffbordet. Ostskivan hade smält samman och lagt sig som en tunn hinna över det sega knäckebrödet. Jörgen! Han skötte sitt jobb, men drömde om sin fritid. Du kan väl inte ringa om inte jag lägger på? Visst! Så hade han hamnat i bilen, blivit satt bakom ratten, fått fingrarna runt tändningsnyckeln, sjunkit ned med fötterna mot pedalerna och rullats in i stadens hjärta. De stora strålkastarna över garageportarna lyste upp gården. Visst. Det var tyst några sekunder, men sedan kom Målbergs stämma tillbaka med förnyad kraft: Han kom alltid i tid på morgonen och åkte hellre hit personligen, än han tog telefonen och frågade vad han behövde veta. Hon tog av sina lågskor och hämtade fram svarta av lack ur handväskan. Då så. Men det var ju heller ingen idé att lämna in i förtid. Vi får väl se om några år ... Ja, stäng dörren och kom hit du, Bengt ...