gamla gårdarna. Fotbeklädnaden utgöres af de långskaftade stöflarna samt en slags högklackade lädergaloscher. – Jo, för visso, du är Senor Don Fernando Diaz de Sandoval y Rojas, grand af Spanien af första klassen, riddare af Calatravas och Salvatierras höga och heliga orden, så ock herre till de Sju skogarne. I de tiderna funnos de moderna samfärdsmedlen blott i tuschritningar och sifferkalkyler på ingeniörernas konstruktionsbord, och det gammalsvenskt storstilade herrgårdslifvet hade ej känt tyngden af det dråpslag, efter hvilket det aldrig skulle mäkta resa sig till den forna glansen. På ett litet bord vid sidan af kakelugnen befinner sig hemmets dyrbaraste prydnad, den silfverkanna, som 1854 förärades Runeberg af » finska arméns veteraner och deras ättlingar », för att, enligt de ord, som yttrades af öfverste Jägerskiöld, då han den 8 Juli nämnda år i närvaro af Runebergs familj och hans tjänstekamrater vid gymnasium å veteranernas och deras ättlingars vägnar till Runeberg öfverlämnade densamma, » sedan den länge förvarats i Runebergs hand » öfvergå till hans ätt » från fader till son, från släkte till släkte såsom ett i tidernas längd blifvande historiskt minne och tillika ett vedermäle af den innerliga tacksamhet, som finska armén bar till Johan Ludvig Runeberg ». – Ondt gjorde det, förskräckligt ondt, ty farten hade varit ansenlig. Ty hvar borde väl plats honom bjudas, om ej mellan Sire Galahad och Sire Lancelot af Sjön. Ser ni inte, att stenen med det inhuggna vapnet mossbelöpes och förvittrar, märker ni då inte huru konturerna slöas – kom tillbaka hit om några årtionden, hjärtinnerligen välkommen, och det skall inte återstå så mycket som så af edra tre kronor – Flygande kurir, ser farbror Riben! Men jag känner igen dem i alla fall. Alla svarade obetingadt ja, alla utom en, och denne ende bröt genast af värjan mot knäet under förklaring att han ej ämnade strida mot sin svurne suverän. HISTORIAN OM EN NÄSDUK