Agostinho stirrade länge efter det försvinnande molnet, och när han åter vände sig om, tilltalte honom Antonio med en helt och hållet förändrad ton, i det att han aflägsnade sig: Lycka till, senhor, till ert giftermål! Alla menniskor bära nu det namnet på tungan, men ingen vet dock riktigt hvad det är. Gällde det icke mitt eget skinn, så skulle jag vara frestad önska, att de gudlösa Cortes åter här komme på benen igen. Hellre tar hon vår kejsare: han är väl just ej så vacker, men han har åtminstone icke något hundhufvud. Låtom oss nu gå in i Quintan! Vore detta än förhållandet, så säger Malagueta: desto värre; desto brottsligare är han. Till och med vägra att se mig! Nu framträdde en Cafuso, det vill säga, en afkomling af en Neger och en Indian, igenkänlig genom sin kaffebruna färg, sin starka muskelbyggnad, sina små fötter, och allramest genom sitt vidunderliga, utomordentligt ömniga hufvudhår, som, lik en naturlig peruk, uppsteg halfannan fot öfver hufvudet, vid hårfästet alldeles slätt, liksom på Amerikanarne, men ytterst ull-likt krusigt, och på ett högst fult och ohyggligt sätt sammansnodt, liksom i den polska martofvan. Lappri, flicka; han har skrifvit en patriotisk hymn, som vi straxt efter hyllningen få höra. Dom Miguel var ännu blott ett barn, då han lemnade Portugal, af hvilket han nu knapt mer har ett enda minne qvar. Republikanarne syntes nu fullkomligt nöjde, och medgåfvo å sin sida Barbacenas och den ränkfulla markisinnan de Santos ’ bortskickande. Det är en ung valp, som i gyllene kedjor vid palatsets portar uppfödes med Brasiliens must och märg till en blodhund. Man hade sjungit Te Deum i alla städer, anställt segerprocessioner, sjungit segersånger, och kejsarens anseende hade åtminstone för ögonblicket betydligt stigit på folkgunstens vädermätare. Ja, Eders Maj:t. Min låga var lika så stark som er, och min blod, den tiden, icke mindre sjudande.