wittnens rela//on, så angående sielfwa dråpet, hwilket han sade sig icke wetta, om han det giordt eller icke, som och om de der uti befintlige omständig­ heter, begärandes att wittnen måtte med honom blifwa confronterade; honom bleff swarat, att det nu ey kunde skee, emädan de ey woro tilstädes, och hwad som så månge wittnen effter aflagd eed bekänt, stod intet att excipera emot, wore och intet för h. Erenskiöld at neka, det ju han giordt skadan. Han swarade: Jag kan intet neka till skadan, men intet wet iag när hon skiedde. Beronius tilspordes, om han icke will genom någon fullmächtig agera emot honom, så frampt han ändtel. måste hem till söndagen, och icke har sålunda tijdh att wänta till näste Consistorii dag? Han swarade sig willia skaffa sig en fullmächtig, som på hans wägnar inställer sig. Slötz altså at här med upskiutes till nästkomwande onssdag, hwar förinnan här Erenskiöld tilsades att hijt för­ skaffa Kongl. May:tz honom gifne leydebreff. Han lofwade sig det giöre skola, affträdandes altså tillijka medh actore. D. 15. Octobrn. Consistorium majus d. 15. Octobrn praesentibus Rectore D. Hoffwenio, h. Olao Rudbeckio, h. Norcopense, h. Spole, h. Peringer, och Secretio A. Goeding. I. Berättade Rector sig fått bref af D. Skunck om judarnas christendomb, hwilket uplästes och der på resolverades, att emädan heela Universitas är budin, och så wäl Professores som adelen och studenterne böra till faddergåfwan contribuera. Altså skola de medh en lista som Secretarius författar genom Cursorem der om beskickas, hwar på hwar och en kan upsättia hwad