Hans blickar glida med ett gäckande uttryck öfver svenskens ansikte, och han svarar med onaturlig blidhet: De stora i England och Frankrike föra ju ett sådant obundet lif. Tron utan gärningar är död, och prosten rådde honom till denna gärning. Generalens fråga och kondolerande min, bekräfta blott alltför tydligt hans egen visshet om, att han redan är dömd. – Ni har orsak, herr grefve, att göra er själf de smärtsammaste förebråelser, emedan ni låtit ert hela lif hittills förgå, nästan utan att tänka på Gud, utan att bemöda er om hans välbehag; emedan ni icke låtit er vinnas af all hans godhet utan gjort det nödvändigt för honom att försänka er i det djupaste elände, för att ännu beveka er att återvända till honom. – Hjälp! Han hör, hur otåligt de sadlade hästarna stampa i sina spiltor, och undrar öfver, hvad det skall betyda, att han är befalld till sin chef klockan fyra. Jag skall helt säkert sammanfatta alla mina krafter för att rikta mina tankar på Gud och vår Frälsare. Och en upprörd stämma hviskar: Mamma hälsar. Men plötsligt rycker han till, reser sig till hälften i bädden med vidöppna ögon, som om nerverna i hans kropp stramat under inflytande af en olidlig pina. De äro fullt medvetna om, att de representera sakkunskapen i detta sällskap, och de tala högröstadt, med stora gester. Hans pulsar bulta med snabba, skygga slag, och all föreställning om tidens längd har upphört. Himlens fröjder hade till en början ringa lockelse för hans inbillning. De få nöja sig med att öppet visa sitt förakt mot den danska nationen och att ridderligt böja knä inför drottningen och kyssa hennes hand. Frimodighet kan endast den visa, som lider för sanningens och dygdens skull. Beträffande de andra så kallade förbrytelserna har den förre kabinettsministern om jag icke misstager mig många medbrottslingar, som ännu befinna sig på fri fot. Öfvertygad därom genom erfarenheten, har jag förstått, att lifligheten af hans nit, omständigheterna, öfvertygelsen om den fara, som han trodde hota konungen, kunnat kväfva hvarje annan känsla.