Ska ’ man nu till råga på allt äfven vara tvungen att dra i väg till kyrkan med den oborstade torpargubben och hans enfaldiga käring för att der för en massa menniskor visa, hvilken smak man haft vid val af svärföräldrar? Då tjäna ’ hon ju två årslöner på en enda dag. – Åh, det kan du väl lätt tänka dig! – Nå, då ska ’ vi göra ett försök med dig, bestämde rådmannen. – Här har ni fröken Trochu; hon är dotter till den bekante börsspelaren och väger en dryg million. Jag tillbeder kvinnan såsom varande sammanfattningen af allt godt, ädelt och skönt. – Kan jag då hoppas, att min Leonie blir frisk igen? Ändtligen fick han fram frågan: Hvilka bittra tårar hade hon icke då gråtit! Hvad det skulle vara roligt! Men jag ska ’ lära dig att komma ihåg en annan gång, olydiga unge. När jag uppträdt några gånger Han blef inte lite ’ förbluffad, när man förklarade, att här icke bodde några herrar med så förnäma titlar. Derför tog han på sig en min af sårad värdighet och svarade: – Talar min vän och broder så till mig? Då glimmade det till i Erik Edströms ögon. skrek här Stina till. Plötsligt vände sig Stina om mot henne, kastade sig i hennes famn och brast ut i konvulsivisk gråt. – Åh, herr markisen är allt för vänlig! Och nu ville hon sätta kronan på verket genom att varna direktör Edström och på så sätt förvärfva sig hans erkänsla och tacksamhet. Som berömd sångerska återkom Stina Blomgren till Stockholm, der hon naturligtvis först af allt uppsökte sina välgörare, herr och fru Thalin. Har hon främmande hemma hos sig? – Det är jag med om. På den senares vänliga begäran sjöng hon ytterligare ett par sånger, hvarpå hon frågade: Men inte var det från Stina, det såg han genast, ty hennes stil var det inte, åtminstone icke utanskriften. När han förut lemnat fröken Ericssons loge, hade den försmådda i ilska hårdt knutit händerna. Tvärtom, han gjorde anmärkning än på det ena, än på det andra; ingenting tycktes vara honom till lags. Han invände: – Ja visst. Krabbe, lägg märke till hvad jag nu säger er: vedergällningen börjar.