Fast kungahuset hade inte mycket att säga till om nu, sedan kuppförsöket för att nå kungligt envälde misslyckats och kungahusets trognaste medhjälpare avrättats. Brännvinet fick ses som medicin, ett skydd mot kylan. Brita Knapp fick syn på honom så snart han kom in i rummet, hon stod vid en säng ganska nära dörren och höll på att lägga förband om en gubbes såriga och stinkande ben. Då slängde Maja henne på sängen. frågade den äldste. Alla fångar hade samlats i baracken. Men samtidigt kändes det nödvändigt att handla, att nå det planerade resultatet. Arbetsmomenten var förstås färre, man fick den förbehandlade ullen från fabrikerna och plysade, skrubblade och spann den, det var allt. Per hade också så mycket annat som upptog hans tid. Håller byxorna renare också och är lätta att tvätta. Fast Görtz får ju greven ändå inte nöjet att skjuta i vädret ... Broberg krävde inte heller någon ersättning för det extra besvär han skaffat sig, han bara kom och lämnade de rara produkterna till Eleonora. De två förnäma herrarna vippade fram med käpparna i hand. Sakta, obarmhärtigt sakta. Tortyrkamrarna hade fyllts igen efter kungens beslut, på Tukthuset fortsatte man som om ingenting hänt. Innan Broberg gick berättade han om undersökningarna som gjorts och om den hårda kritiken mot Lalin. Men också mera tillfälliga gäster sökte sig dit och ökade kollekten som skulle dryga ut prästens, klockarens och de två kyrkvaktmästarnas löner. Några västar och tröjor, två par byxor och strumpor som räckte till knäna. Sjön var isbelagd sedan några veckor tillbaka. Det hade Sofia inte vågat tro. Det hände till och med att hon gav honom råd och att han villigt följde hennes anvisningar. Barnängen och andra fabriker anställde flera, de som fortfarande hade svårt att finna arbete kunde ändå undvika svälten genom att söka sig till den nya arbetsinrättningen, som verkligen visat sig ha en uppgift. Och där var kastellet varifrån det ibland sköts salut, och galärvarvet ute på den kungliga Djurgården. Så länge Per känt honom, i snart tjugofem år, hade Drake hostat och spottat. Dels därför att han förlorade en viktig inkomst men också påstod han därför att det vore mycket illa att göra sig av med alla de fina växter som fanns.