Om barnet kräks rekommenderas i enlighet med metaanalysens resultat [11-13] budesonid i inhalationsform (Pulmicort) eller kortison intramuskulärt, t ex Decadron 0,3mg / kg eller Solu-Cortef 25-50 mg. Metaanalys bekräftar svensk behandlingstradition Författarna påpekade att resultaten var mer påtagliga hos patienter med allergiska symtom i anamnesen. Resultaten efter behandling av pseudodokrupp med kortikosteroider var så uppmuntrande att Mårtensson och medarbetare rekommenderade att kortikosteroider skulle ges till alla pseudokruppatienter med symtom på obstruktion av andningsvägarna. Det förelåg en statistisk skillnad mellan behandlade fall och placebofall med avseende på symtomens duration [2]. Vår rekommendation blir således att fortsätta med den i Sverige vanligaste behandlingen, dvs betametason i form av vattenlösliga tabletter (Betapred 0,5 mg): 8 tabletter för barn mindre än 10 kg, 12 tabletter för barn som väger mer än 10 kg. I en randomiserad dubbelblind studie, där dexametason jämförts med adrenalininhalation respektive placebo, har dexametason och adrenalinaerosol bättre effekt än placebo på symtomen vid pseudokrupp, men adrenalineffekten är mer kortvarig än dexametasoneffekten [8, 9]. Orsaken är svullnad av slemhinnorna omedelbart under stämbanden, subglottisk laryngit, som mer eller mindre blockerar luftpassagen genom trakea och ger en inspiratorisk stridor och skrällande hosta. Det har rekommenderats att barn som behandlats med inhalation av racemiskt adrenalin skall kvarstanna på sjukhus med resurser att behandla eventuella komplikationer under åtminstone sex timmar efter behandlingen [10]. Virologiska och bakteriologiska undersökningar under 1960-talet visade emellertid att flertalet patienter hade en virusinfektion, vanligen parainfluensa typ1, 2 och 3, medan patologiska bakterier inte påvisades oftare än hos en kontrollgrupp [3]. Vid påtaglig svikt i andning och syresättning trakeotomerades patienterna. Nya studier på 1980- och 1990-talen Uppläggning av den kommenterade artikeln