wist, der effter man sig rätta kunde. Doct. Hoffw. discurerade ibland annat der om, att Secret. borde när någon saak förekommer, berätta, hwadh der uthi förr är passe­ rat eller slutet etc. Secret. swarade sig det giort d. 11 Junii sidstledne, när denne saak förekom. Men som då befans att böckerne wore pantsatta till Jacob Anderson, drefs det, i synnerheet af h. Åkerman och h. Norcopense, att böckerne wore lagl:n blefne Robertzonii och sedan kommit i spijsmästarens händer, och att han förden­ skull borde hafwa sin betahlning förrän panten toges af honom, föll altså der på det sluth som fins in actis. H. Verelius: Jacob Anderson har aldrig warit stämd förr, war och icke heller den gången upkallad för den saken skull. Det är wist att böckren äre honom pantsatte. W ij wele taga saken oss före och skiärskåda henne. Sallander Uplästes af actis hwad häruthinnan slutit är. 1. d. 16 Junii 675. §. 4. in majore, och skattades denn resolution wara godh och resonabel. 2. 16. Feb. 676. §. 6. in minore. Hwilken resolution emädan han går uth på det som Prof. Fornelius skallt lofwat enckian under sitt rectorat, dher om han och skall attesterat, så efftersöktes in actis, men kunde intet finnas något dher om, altså kunde denne gången intet wijdare giöras till saken, uthan hon upskiutz till dess Prof:r Fornelius kommer till­ städes att förklara sig på sin attest, och Jacob Anderson att wijsa det böckerne äre honom pantsatte. Ellies kunna böckerne werderas, att man får see om Jacob Anderson icke ellies kan blifwa betalt, och änckan får sine böcker igen. 2. Refererade Rector, huru Laurentinus hade förleden lögerdag farit med h.