Kontinentalsystemet kan icke fördraga någon neutral makt på fastlandet^ Hr Alquier skall få befallning om att uppfordra svenska regeringen att förklara England krig, att stänga sina hamnar, bestycka sitta batterier, att icke tillåta engelska fartyg att nalkas Sveriges kuster, ulan att man skjuter på dem, och alt ändlligen seqvestrera och konfiskera de engelska fartyg och handels-varor, som befinna sig i Sveriges hamnar. Om svenska regeringen motsätter sig dessa förordningar, skall ni hr baron Lar gerbjelke lemna Paris, hr Alquier afresa och jag skall skaffa er krig på halsen genom Danmark och Ryssland. Jag har redan skrifvit till Ryssland, att dess kabinett måtte återkalla ert land till dess pligter såso ?n Icontinentalnmkt, och tro icke, att det val ni gjort af en fransk furste kan ändra något i mitt beslut; detta val är én förolämpning, då man icke följet ' mitt politiska system; detta val är ännu ett hinder för mig, ty det kunde gifva Ryssland anledning till misstankar. Ni vet, att jag icke önskat det, att ni med aUt ert görande och låtande före valet icke kunnat erhålla ett oid af samtycke från min eller mina ministrars mun. Om en kurir från fursten af Ponte Corvo har fått gälla för en kurir från regeringen, är det emedan man.velat bli förd bakom ljuset. Men om ni med en fratisk furste i ert råd icke följer mitt system, hvilken fara skulle ej uppstå af ett dylikt exempel? » Detta är ju onekligen ord och inga visor. Vi skola nu höra, huru poetiskt vackert det deremot lät i de båda f. d. vapenbrödernas korrespondens sinsemellan. I ett långt bref af 1810 skrifver Bernadotte till Napoleon: » Eders m., ett af de lyckligaste ögonblick jag erfarit, sedan jag lemnade Frankrike, är det, som förskaffade mig vissheten, att e. m. icke helt och hållet glömt mig. E. m. har rikligt bedömt mitt hjerta. Ni har insett, hur det skulle plågas af den smärtsamma utsigten att se Sveriges intressen på väg att skiljas från Frankrikes, eUer att uppoffra det lands intressen, som upptagit mig med obegränsadt förtroende.