Nu blef det ett lifligt meningsbyte, ordnande o c h funderande. Minna, som af naturen hade smak och skönhetssinne, fast hon aldrig haft råd o c h I DU N 1890 tid att använda det, blef ovanligt uppspelt, styrde och ställde o c h kom med så nya, pikanta o c h origenella idéer, att Stefanie blef både förvånad och förtjust. » Du är tvungen att komma o c h hjälpa mig i morgon, Minna, alldeles tvungen, » utropade hon. » Jag tror inte j a g har tid, vet du, » svarade Minna tacksamt, » jag skulle sluta ett broderi, och så har jag en lektion strax på eftermiddagen. » » Asch då, bry dig inte om det där tråkiga broderiet; till lektionen kan du j u åka i spårvagn härifrån vet jag. » » Ja, det förstås det, men » » Jaha, nu är det afgjordt lilla hon, men kan ni tänka er, ett så ' nt enormt billigt pris j a g fick det här för, gissa o m ni kan? » Nej, det kunde de då inte. » Femton kronor, ni, femlon kronor för hela surfven. Jag förstår alt handla jag, » svarade hon triumferande. Minna smålog tvunget, femlon kronor, tänk hvad det var mycket för henne, o c h nu hade Stefanie förstört det på litet onyttigt skräp, som h o n om en kort tid tröttnade vid. Om det ändå varit nå- gon plan i hennes uppköp, så hade det väl gått an, men ingen stil, intet sammeihang kunde åstadkommas af detta sammelsurium.