Och oupphörligt känner jag där, som om öfver henne och mig glede något af det, om hvilket jag själf en gång i ett helt annat sammanhang skrifvit, att det är » större än lycka och olycka », något af det, som är utan namn. Så brast hon stilla i gråt, men försökte åter hejda gråten och såg upp mot mig. Endast tystnaden sväfvar öfver blommande grafkullar. – Jag hvarken tror eller inte tror. Det hände en afton, när jag minst anade det. Barn kan ju inte hitta på sådant. Oupphörligt brukade Sven tala om detta. Där fanns också pappas egen bok om de stora bröderna, mammas eget exemplar, som Sven hade tiggt sig till, när han bad pappa skrifva en bok om bara Nenne. Och som ingen kunde neka Sven hvad han bad om, var det alltid någon, som tog honom på armen eller på axlarna. När de femtio åren, på hvika de döda en gång köpt marken, voro förbi, kom bonden som ägde jorden och tog den tillbaka. Jag såg klippornas konturer blåna och svartna i fjärran, när stormen dref skyarne i vild jakt fram öfver himlen, som lyste blå genom söndertrasade moln. Men om det icke lyckas – och det känns så – då vill jag, att jag kläds i min hvita klädning. Jag hade ju vant mig vid att aldrig känna mig ensam, hvarken i glädje eller sorg, och det gjorde mig utom mig, att jag nu märkte mig vara ensam om min längtan. Eller också satt han helt enkelt och plockade af grässtråna omkring sig och lät dem fundersamt och undersökande glida mellan sina fingrar, och när han fått handen full, kastade han bort alltsammans och började plocka nya. » Hon kommer att lefva ». Jag nickade till svar, och åter såg jag, hur hon böjde sig öfver Svante och slöt honom intill sig. Den dagen, när det händer, vill jag dö. Det var en afton, när vi ännu bodde kvar i de stugor, som nu jämnats med jorden. Hvad vi ha varit lyckliga. – Du skall veta, hvad som var det allra värsta, sade hon. Jag beställde vagn, och i samma ögonblick detta skett, tänkte jag, att jag borde äta. – Hur länge är det, vi varit gifta? Jag kan höra henne säga, att hon längtar bort och känna hennes smekningar, när hon ber mig förlåta sig.