Åh, eftersom Gustaf var hans bästa vän, så... FRU GERMAN. ofer kallade sina radikala vänner, som förstörde sina SIGRID. Sigrid, hurudana tror du de voro, de där, som Krist fäders pengar och hånade deras arbete att förtjäna dem? då fäderna alldeles utan fel? Till dem hörde inte Gustaf, och dessutom... voro FRU GERMAN. du skulle inte tala hårdt om honom nu, när han är borta, ty... du var alltid pappas flicka. SIGRID. Pappa var svag, Sigrid, ofta fåfäng kanske... Men Ja, ja, mamma, så menade jag inte. FRU GERMAN. åsigter som Kristofer förr. Inte skall du nu komma med hårda, bittra ord och SIGRID. bittra och hårda... de må vara hur som hälst... jag Om jag kominer med åsigter, som mamma kallar har ju inte sagt, att jag har rätt... Men hvar skall jag tala om dem, om inte härhemma? Hvar skall jag hoppas att bli bättre förstådd? Hvar skall jag begära råd, VÄRFLOD om inte här? Mamma säger ibland, att jag skall vara sjelfständig... men härhemma får jag inte vara det... Det gör mig obeslutsam och inkonsekvent. FRU GERMAN. men det är Gudi klagadt inte ofta... så svarar jag som om det gälde mig själf. SIGRID. När du någon gång frågar mig till råds, Sigrid... Jag är ju en annan menniska än mamma. FRU GERMAN. Det är det, som visar att mamma inte förstår mig. Du är mitt barn. SIGRID, ställer häftigt ifrån sig koppen. Det var inte värdt... FRU GERMAN. Jag har ett helt lifs erfarenhet. SIGRID. under alldeles nya förhållanden. Och jag skall skaffa mig ett annat lifs erfarenhet FRU GERMAN. Rätt och orätt äro väl desamma nu som förr? SIGRID, med ett kort skratt. Nej, så Gud hjälpe mig, om jag det tror. FÖRSTA AKTEN FRU GERMAN. Sigrid, Sigrid! SIGRID. son, som kom tillbaka. Förr var det åtminstone rätt att hjälpa en förlorad