Vid spinnrocken sjöng man: Rocken surrar, lampan brinner Vinterkvällen är så lång Hej sjung hopp fallelalala Hej sjung hopp fallelalala Denna veckan som så många Söndag blir det snart igen Då får jag till kyrkan gånga Och träffa där min lilla vän Hej sjung hopp fallelalala Hej sjung hopp fallelalala. # Dessa sånger hörde jag sjungas för en 50 år sedan. Min far berättar, född 1850 i Lackalänga by: Fastlagsmåndag slogo vi alltid katten ur tunnan, Samlades på gården där som det skulle vara gille, Utklädda som till maskerad. I tunnan var en flaska eller dyl. Redo sedan runt och Slogo med yxor, klubbor tills tunnan gick i sönder, Sedan red vi hem igen. Det var musik hela tiden, Även då vi reste dit och hem. Vi åto middag i gillesGården, sedan dansades det till ljusan dag. Till julafton, nyårsafton, trettonafton sprang vi och Sköt på gårdarna. Vi tyckte det var roligt att skrämma Dem. Vi voro ofta utklädda till trettonafton. Då det var bröllop, stodo de alltid och sköt vid brölLopsgården hela natten. De som ej voro bjudna. Ju Värre man kunde skjuta, ju roligare var det. Dagen Efter lågo de i gropar och sköt när hästarna kom. Horsaskärrer var det värsta de kunde skrämma med. De knarrade förskräckligt. Dessa horsaskärrer gjorde Vi själva av trä. Horsaskärra. (teckning) Ram av bräder Handtag Räfflad rulle Stöd för bräden Tunn bräde, som vilade på rullen. Då man vevade på, slog den tunna bräden emot den Räfflade rullen.