7 § Vad den döde gift och ägde äldre giftermålsbalken tillämpning å makarnas förmögenhetsförhållanden, skola vid nya lagens tillämpning följande särskilda bestämmelser gälla. Den avlidna makens dödsbodelägare hava att förvalta samfälld egendom och den avlidnes enskilda egendom, så ock efterlevande makens enskilda egendom, såvitt denne ej ägde råda däröver. Har skifte ägt rum mellan makarna, vare efterlevandde maken ej dödsbodelägare, där han ej är arvinge eller universell testamentstagare. 2 mom. Avträde till konkurs skall omfatta all egendom i makarnas bo. Samma lag vare i fråga om avträde till förvaltning av boutredningsman, vilket meddelas på begäran av borgenär. Sker eljest avträde till förvaltning av boutredningsman, skall förvaltningen omfatta all egendom i makarnas bo, dock att efterlevande maken äger under sin förvaltning behålla enskild egendom, varöver han ägde råda, därest förbehåll göres före beslutet om egendomsavträde. Har sådant förbehåll gjorts, skall det i beslutet angivas. Uppgörelse, som i 2 kap. 11 § andra stycket nya lagen avses, vare ej gällande, med mindre den biträdes av efterlevande maken. 3 mom. I bouppteckningen efter den döde skall anteckning ske av egendom och gäld i makarnas bo. Egendomen skall värderas; dock vare värdering ej erforderlig med avseende å efterlevane makens enskilda egendom, där ej efter den döde är arvinge eller universell testamentstagare, som öger efter maken taga andel i boet. Vad i 3 kap. 5 § nya lagen stadgas om förskott av efterlevande makens giftorätts gods skall gälla förskott, som givits av samfälld egendom. Vad i 4 kap. nya lagen sägs om den dödes egendom och gäld skall äga tillämpning å egendom och gäld i makarnas bo, såvitt ej annat föranledes av vad nedan är stadgat. 5 mom. Varder all egendom i makarnas bo i laga tid avträdd till förvaltning av boutredningsman eller till konkurs, vare efterlevande maken fri från gäld, varför hans egenskilda egendom ej svarar. Änka njute ock för framtiden befrielse från övrig gäld, som under äktenskapet tillkommit, utan så är att hon själv ådrgit sig gälden i och för handel eller annan rörelse, som hon med mannens bifall idkat, eller gälden utgöres av böter eller skadestånd för brottlig gärning.