Verkligheten hade i mångt och mycket öfverträffat hans förväntningar. Och äfventyren hade trängt sig på honom i så tät följd, att han aldrig fått en stund öfrig att liksom smälta intrycken af dem, genom att i minnet rekapitulera hvad som händt. Men främst af allt, högre och luftigt renare af allt, som händt honom, stod dock minnet af hans sammanträffande med den unga, älskliga, hjälpsamma och godhjärtade Judit. Och det var också henne, han egnade sin första tanke, när han första gången satte sin fot i den stad, dit så många tusenden män från jordens alla hörn strömmat och än strömma samman, för att finna den magiska nyckeln till jordelifvets lyckoportar – guldet! Men innan vi följa honom vidare på utvecklingen af denna resa, och deltaga i hans äfventyr, böra vi nu kanske nämna något om själfva hufvudplatsen för desamma, sådan den tedde sig, då Mats var där. Namnet fick denna ort efter en doktor Dawson, som först utstakade gränsen mellan Alaska och det s. k. North-WestTerritory. I allmänhet synes Dawson City likna alla andra s. k. ’settlements’ i Alaska, ehuru Dawson nog kan anses vara gynnad af många företräden i jämförelse med andra platser af stadseller köpingsrang i dessa vildmarker, såsom t. ex. Forty Mile City, Circle City och andra, som Mats äfven fick tillfälle att besöka. Hufvudorsaken till detta är väl närmast att söka i det sakförhållandet, att Dawson City har bättre läge och bättre mark, än någon af de andra orterna, och att man till följd af detta enades om att göra just denna ort till ett centrum för hela det klondykiska guldgräfveriet, en hufvudplats, där man samlades, och en utgångspunkt för den handel med hundratals millioner guld, som där sammanföres för vidare spridning till den efter guld törstande världen.