Städernas folkmängd kommer således icke att växa upp mot himmelen, isom man förut, åtminstone på lekmannahåll, var böjd för att tro. Men en hel del övriga moment komma sannolikt att överflygla denna tendens till minskad invandring, så att slutresultatet ändå blir en befolkningsökning i städerna på bekostnad av landsbygden, vilken således tills vidare kommer att avfolkas så mycket starkare. Att siffermässigt bestämma proportionerna eller diskutera möjligheterna för vissa temporära avbrott i denna utvecklingsgång bottnar i mera spekulativa funderingar, som därför kunna lämnas å sido. Man kan även uppställa följande fråga. Hur kommer övergången att isike, när en förut progressiv befolkning övergår till att bli stationär? En eventuell minskning är, såsom redan sagts, mindre antaglig. Låt oss försöka att, åtminstone schematiskt, se, hur utvecklingen8 J. GUINGHARD torde ske. I ett växande samhälle, såsom vårt för närvarande är, måste ju produktionsfaktorerna, om man för ett ögonblick betraktar landet som ett självhushåll, inriktas på att öka produktionen av alla eller flertalet nyttigheter i en mot folkmängdens tillväxt ungefärligen svarande grad. I ett i folkmängdshänseende stationärt samhälle, vårt blivande, är detta uppenbarligen ej nödvändigt. Förbrukningen eller behovet av en hel del nyttigheter, som höra till livets uppehälle och vanliga nödtorft, t. ex. bröd, vatten, värme, belysning och mera sådant är, sedan en viss välståndsnivå nåtts, i det närmaste proportionellt mot folkmängden och bör sålunda bli tämligen konstant under den givna förutsättningen. Och även en väntad höjd välståndsnivå kan uppenbarligen icke föranleda några väsentliga förändringar i behovet och produktionen av dessa primära nyttigheter. Produktionen behöver därför ej i ett stationärt samhälle i ökad utsträckning producera dylika nyttigheter. De produktionskrafter, som därigenom frigöras och den ökning i dessa krafter, som den fortgående kapitalbildningen och de tekniska framstegen ytterligare skapa, komma därför otvivelaktigt att, förutom på export, inriktas på produktion för höjande av den allmänna levnadsstandarden, innefattande bl. a. höjning av bostadsstandarden (bostads-rymligheten och bostadskomforten), tillfredsställande av hushållsbudgetens höjda anspråk för kulturella ändamål, för förfinande av konsumtionen — i riktning mot en lyxkonsumtion, om man så vill.