Men se ditåt; det var en vacker hållning; hon är Spaniorska. Jag hyser samma vänskap för dig ännu; men jag kan icke hjelpa, att jag ej förmår uttrycka mig med samma passion som fordom. ” För att bättre lyckas, skola vi fara till Edelfelts i morgon; der råka vi säkert Löwencreutz, och då vilja vi berätta huru vi erna kläda oss. ” Hon lutade sig emot honom och hviskade: ” Jag öfverlefver ej länge denna skiljsmessa, det känner jag. ” ” Nej, jag har aldrig haft, jag får aldrig så roligt, som jag nu har. ” Det är natt; öfver mig stråla millioner stjernor; de bära helsning till mig ifrån norden. Hvad säger du om vårt fremmande? ” En betydlig del af vägen gick öfver vidsträckta, bördiga åkerfält, ständigt omvexlande för de vandrandes blickar med herrliga ängar och behagligt rundade kullar, mellan hvilka en klar bäck slingrade sig i tusende bugter. Du, Hermnn, vet bäst huru jag älskar dig, huru min hela själ är fästad vid dig allena, och likväl kan jag aldrig samtycka till det förslag du gjort mig. ” Men du har ju din syster Ida, ” sade denne; ” hon leker väl med dig ibland? ” Gerda tillbjöd sig att med sin sjuka vän tillbringa sommaren på Odensfors. ” Tyst, det kommer någon derborta; hör du intet, Anna? Han blef i början ej varse Löwencreutz, gick fram till Milda och sade: nästan. Hon var ljuf som du; men jag tyckte – jag vet ej hvilken det var, ty hon vände mig ryggen. Amiralen ville att det så fort som möjligt skulle gå för sig, på det att Cecilia, hvilken nu börjat bereda sig till sin första nattvardsgång, ej skulle hindras eller störas i sina fromma, till andra mål ledande tankar, genom de ovilkorliga bestyr, som dermed voro förenade. Jag tager i morgon, medan ni ännu sofver, vägen till Italien; för att uppfylla hvad ni önskat, lefva som ni ville, säger jag norden ett evigt farväl! ” Jag saknade er, derföre ville jag höra huru det var med er, om ni mådde illa.