Det var ett stort konstnärsalbum i dyrbart band, innehållande fotografier af säkert stora, men för henne okända mästares taflor. Den kalla hårda naturen vore således bruten, och den stålsatta, omedgörliga hersklystnaden hade icke längre skydd af sitt forna pansar. Sid. Se på den der väldiga hängbjörken till exempel! När pastor Palmqvist kom till orten, hade han mycket snart instält sig hos friherrinnan för att hos henne och hennes underlydande söka verka för det nya andliga lif han ville sprida. Menar du, att du är vorden en domare öfver mitt sätt att sköta mitt embete, då bedrager du dig. Erika stod qvar midt på golfvet, och då Olof icke svarade, fortfor hon: Olof sade ingenting, men en djup medömkan talade ur hans ögon. svarade Anna och reste sig tårögd från grafven. Det visste han icke, och han kände ingen håg att fundera deröfver. Erika vore ju derinnanför, och hans öde måste derför vara ljust och skönt. – Jaså! – Det hoppas jag, ty hufvud och förstånd har hon, så att jag ibland nästan blir häpen. Der satt han, som en fredlös, och vågorna nedanför och björkarne rundtomkring hörde, hur han ideligen qvad: I stället för att svara tog Boman några handlingar, som lågo på ett mindre bord framför honom, och sköt dem mycket häftigt fram på det stora skrifbordet, vid hvilket Olof stod. Det var idel renlärighet som bjöds, men det var renlärigheten, gripen från dess torraste och mest prosaiska sida. Farbror skulle se en smula med fantasiens ögon. Han var förtjust, och ingen fältherre, som mönstrar sina trupper efter vunnen seger, kan erfara högre stolthet än den lilla feta patronen kände, då han flåsande rullade fram öfver bruksbacken och säg, hur skaror af arbetare rörde sig på båda sidor om forsen, på murar och byggnadsställningar, på landfästet och ute öfver vattnet, hvar och en flitig vid sitt. Han försökte skyla sitt ansigte, men förmådde knapt föra händerna så högt upp. Från hvarje fönster flyter en gulaktig flod af ljusdallrande och glimrande ut öfver snön. – Har du någonsin målat något vinterlandskap?