Men om herrarne inte ha någonting deremot, så låter jag det i stället nu gå af stapeln. hon anade ej, på hvilket förfärligt sätt hennes ord skulle komma att besannas. Han fick ej tala till punkt, ty Fia fattade tvärt humör och utbrast: När jag kommit på behörigt afstånd, höll jag in min häst och såg mig tillbaka. Notarien såg så förnöjd ut. – Du narr, som inte anar, att du skall hjälpa mig smida det vapen, hvarmed jag vill förgöra min förhatliga fiende! Så snart hon och hennes dotter lemnat Bronäs, tog ingeniör Herrlitz med allvar och kraft itu med alla der rådande missförhållanden. Fort skyndade hon ut, och dödens blekhet spred sig öfver hennes kinder, då hon nu upptäckte orsaken till larmet. – Åh, kan du tänka dig, August, svärfar din, det kräket, gick härom dagen i fyllan och villan och drumlade omkull så olyckligt, att han rakt förderfvade sitt ena ben, och se ’ n bar jag haft honom sängliggande hela tiden. Den goda kvinnan föll ur den ena förvåningen i den andra. Föräldrarne tackade i tysthet Gud, för det han hållit sin skyddande och beskärmande allmaktshand öfver Ellen och låtit henne lyckligt undgå alla faror. hviskade hon. Det var redan tämligen sent, men der borta i ingeniörens rum brann dock ännu ljus. – Herr ingeniören är sinnesrubbad och har försökt mörda mig. – Nej. Hon lugnade sig med, att han skulle dra sig tillbaka och frestelsen af sig själf förfalla, så snart bröllopet var öfver. Det är hat till fröken Ellen, som kommer moster att förtala henne. – Jag tror mig ha handlat mycket klokt, ty jag inser inte alls, hvarför jag borde ha handlat annorlunda. Först då det var gjordt, kunde de se till sin sårade kamrat, hvilken redan själf, så godt sig göra lät, sökt hämma blodflödet. Ångern alltså? – Jag kan ej glömma henne, som en gång var mitt allt. Under tiden vred sig bokhållaren, ryckte och slet för att åter bli lös. Visserligen hängde han ej längre modlös hufvudet, men inom sig begrät han dock ännu alltjämt sin sköflade lycka. Tag de här pengarne så länge!