# 224 Nw tet andra som märkiande är j lästinne, Thet är ath war herre safrde dyäffuolin atirkoma j sama hwsith som han förra war vti, medh syw synom kompanum, som werre äro än han, Thet skal swa forstandas som nogh oppa sker jwer, ath mangh människia som skil sik nw vidh dyäffuolin j synom rygilsom ok scri[p]thamalom, ok gör jngha bätringh fore syna syndhir, vthan tröstar sik framdelis ther oppa dyärfflica ath syndha, ath hon är afflösth, fore thet hon förra giorth haffdhe, Hwilkit ey är möghelikit fore gudhi, aff hwilko prophetin ezechiel scriffuar, Aff gudz mwnne swa sigiande, Om en rätuiss man wändhir sik om borth fra sinne rätuiso,. ok gör syndh ok wrangheth, eptir omögelicom tingom, som en omyllir man plägar ath göro, alla the rätuisa gerningha han haffuir til förinna giorth, the skula ey dragas til mynne, ok ey honum räknas til nokra godha löna, vtan j the stadughet som han haffuir mik offuir giffuit, ok j synne syndh som han sydhirmer syndade, skal han dödelikin warda til synne syäl, Thennan ordhin tilbör hwarie crisne människio ath rädhas, ok swa göre sin skriptamal, ath hon ey strax falle jj the sama syndhina, ällir taki dyäffuolin atir j sith fylghe ok samwaro, hwilkit mäst sker for thy, som war herre sagde j lästinne, ath hwsit war sopat med enom qwasth tenth ok prydelikit giorth, ok ther medh war thet alstingis tompt, Med tesso hwseno vndhirstaas människionna hyärta, som rensath war j scriptamalomyn, ok ther äptir ingha godgärningha mera giorth, Ok ingha bätringh werdelica bewisth varum herra, tha kombir dyäffuolin