– Endera skola alla rikets egendomar, som kyrkor och kloster tillskansat sig, återställas, presterna afsäga sig allt verldsligt regimente, blifva Herrens tjenare i stället för kyrkans herrar och tillåta att Guds rena ord fritt må predikas och läras, eller också afsäga vi oss med ens kungamakten, ty inte vilja vi stå för lasset, när hvilken prestkläpp som helst kan lägga oss betsel i munnen och föra oss hvart det honom behagar! » Hur skall jag utan eder medverkan så länge kunna förhindra giftermålet? » – Och från den stunden unnade han sig endast några timmars sömn om dygnet; natt efter natt satt han uppe, sysselsatt med öfversättningen af Nya testamentet. » Det är inte er far jag söker, det är er, jungfru Kristina », sade munken och gick henne närmare. Nej, vördige fader, det är ej möjligt att himlen velat pålägga mig ett sådant straff. Nej, nej! » utbrast hon häftigt. Hans nåde konung Gösta har väl bjudit till att förminska kyrkans egendom, men hon har, Gudi lof, tillräckligt qvar att kunna belöna sina trogna anhängare. Konungen behöll hennes hand i sin och svarade: » Bedraga sig inte mina ögon? » Det säges också att hans nåde med flit låter det ske, derför att han vill ha bort biskoparna och hela presterskapet, som står på folkets bästa, och sedan taga utländska män in i landet och låta dem förtrycka både borgare och bönder! » Men herr Ture Jönsson hade uppgjort stora planer för sin son, han skulle i främmande land förvärfva ära och ryktbarhet. » Veten I inte att det är hans anhang, som ämnar sig hit i dag? » ropade en annan. » Ni vet, ädla fru, att jag endast kan erbjuda er ett krossadt hjerta; men ehuru det är fattigt på kärlek, klappar det inte desto mindre varmt för allt, som är ädelt och stort, och om ni vill tillåta mig att bli er en vän och beskyddare, så svär jag att aldrig svika ert förtroende utan till min sista stund tjena och vörda er. »