af huem, heller huru der medh war, weeth han intet, nekandes sig afrådt Slaghöök at gå ifrån bondens sängh. Swän Jönsson i Så, som haar hustro Lissbettas syster till hustru, berättar sig i juhlweckan komma om een morgonstundh till Brattlandh, då folcket lågh, och enär han hälsadt hafwer Slaghöök swarat, och så tändt op eldh, då han sågh Slaghöken liggia i sängh med hustro Lissbeta klädder, förutan [fol. 26] strompor och skoor, och till honom sagt, huru tager deth lag, at du här ligger, menar du at Oluff icke får swartsåkor, och Elizabet swarat, at gåssen ligger emellan, och intet kan han deraf få suartsåckan, wettandes Swän intet, huru längie han der legat, och meera haar han der utj intet at säija, och der hoos, at nog tahl gick emellan Isach Asping och hustro Lijssa, men han hörde icke wijdare der af, än om deras stijmande. Anders Slaghöök påminthes uthförligen, huru som intygat är, om hans sammanlagh med hustru Lissbetta. Men han bekänner sig allenast legat i säng med henne tree gånger. Twå gånger som förr relaterat är och tredie gången om een morghon enär Segrid lagt sigh i hans säng, derest allenast kläder för een persohn war, och icke något oährligt för sig hafft. Bengt Ersson i Äggen refererade, att Nillss Nillsson i Mohlwijken och Bräcke sockn, sagt för Nillss Gunnarsson i Åcke, att Anders Slaghöök bårgat bränwijn aff sigh, då han reest till Nårie för juhl, och kommande tillbaka, begärt sin betallningh och intet fått, då han sagt, om iag icke får min betallningh, så skall iag säija, huad iag i natt hörde och såg.