Han har » klara och tydliga mål « att jobba mot och man sätter stort värde på hans strukturerade arbetsmetoder och hans goda förmåga att uttrycka sig i tal och skrift. På sjukhuset öppnade sig en ny värld. Mikael formulerade sig väl, och han positionerade sig tidigt i de klassiska frågorna: altruism och idealism, läkaryrkets identitet, placeboeffekten och patientens obetingade autonomi. Särskilt när frågor om etik och stundande yrkesroll diskuterades. Hur hade det gått för dig egentligen med din brådmogna idealism? Medical advisor stod det på det fina visitkortet. Även om vissa av dem förvisso hade tillkommit i en förevändning att bli av med en patient; eller att få någon annan att dela ansvaret med. Med fina referenser och goda vitsord togs han emot som ny AT-läkare vid det stora sjukhuset. Äntligen fick han kränga på sig den eftertraktade vita rocken. Vad var det för någon sjukdom egentligen, när alla prover och undersökningar var normala - men patienten likväl inte mådde bra? Ingenstans hade han fått lära sig vad man gör när den medicinska vetenskapen inte räcker till. I eftertankens kranka blekhet kan man fråga sig hur det hade varit om någon hade tagit sin lunchbricka och gått bort till dig och pratat en stund.