Titanics undergång 1 vers En sorglig händelse timat har Helt nyligen uti dessa dar Som med bestörtning har fyllt en värld Och mycket tårar i hem och härd 2 vers Ack, stolta ångaren Titanic for Ut på Atlanten så skön och stor Hon var den största som vattnet bar Miljoner trettio den kostat har 3 vers Som emigrantbåt hon slog rekord Tog tjugotre knop, så har vi sport Och hons besättning det må ni tro Det var niohundranittio 4 vers Av emigranter så rymde hon Tre hela tusen femhundra man Och fin och proper hon också var En riktig lyxbåt som sjön befar 5 vers När hon på färden ur hamnen gick Från Southampton man skåda fick Hur som i hamnen med största hast De andra båtars förtöjning brast 6 vers Bland passagerare hade hon Blott fjorton hundra, var nog minsann De voro komna från alla land Och rika, fattiga bland varann 7 vers Nu gick hon ut på sin första färd Till staden New York i västerns värld Men jungfruresan den sista var Hon under färden till botten far 8 vers Ty när hon kommit till hälften fram Och något mer, man då ont förnam Ett budskap ljöd över böljan blå Och hemskt det var och det lydde så: 9 vers Titanic stött mot ett isberg stort (här följer en blank sida) Skörde-flickan 1 vers Hon växte i torpet vid susande skog Vad hjärna drömde det visste hon nog Hon visste vad fågeln i lundarna kvad Och jämt var hon sorgfri och glad