Efter operation övertalning från en ” mångfald personer ” fann han sig dock ” nödsakad ” lova att stanna kvar ett tag till, åtminstone mandatperioden ut.333 Med hänsyn tagen till byggandet av ålderdomshemmet var inte tidpunkten för avgång den rätta. (&lt;) Winsten skulle blifva för ringa i förhållandet risken och lönkrögeriet så småningom komma af sig sjelft upphöra.199 Kommunalnämnden hävdade i snarlika ordalag att legal försäljning var det enda sättet att motverka lönnkrögarna och den negativa ” samhällsanda ” som de förde med sig. Avslutningsvis fick han också förtroendet att efterträda nämnde Näsström som ordförande i kommunalstämman. Arbetare stod bakom ungefär hälften av fullmaktsrösterna.209 Om vi vidare tänker oss att detta trettiotal arbetare hade skickat sin fullmakt med en likaledes arbetande kollega är vi uppe i ett sextiotal arbetare, eller drygt var fjärde röstande.210 Sannolikt var antalet röstande arbetare dessutom ännu något högre. Chefen på Väja fabrik och ångsåg, konsul John Ekman, kastade strax efter midsommar bränsle på brasan med ett debattinlägg i lokalpressen om den onda spiral som kommunen hade dragits in i. Om rätten att delta i sockenstämmans överläggningar och beslut stadgades att den tillkom ” en hvar egare eller innehafvare af skattlagd fastighet ” och ” derjemte alla andra Socknens invånare ” som antingen ägde fast egendom eller hade inkomster av tjänst, rörelse och kapital. 249 För det andra finns skäl att nyansera bilden av bolagsväldet. Inga aktiebolag fanns överhuvudtaget representerade. Frågan om begränsningsregler togs upp på nästan varje riksdag från 1860-talet och framåt, men stupade alltid på första kammarens motstånd. I oktober vann Nylandssidan en liten seger i och med att stämman med 988 röster för och 442 röster emot beslöt att uppskjuta ärendet till ett senare tillfälle. 129 Graningeverkens arkiv, E I, volym 87-88, brev från Frans Malmberg till J. Frisinnade Nordin omvaldes utan diskussion som ordförande och faktor Nordlander till vice ordförande, vilket understryker att kontinuitet värderades. Men Borg nobbade förstås att upplösa stämman. För Stigsjös del saknas kommunalnämndsprotokoll från tiden före 1890, samt röstoch skattelängder före 1885.