Det är dessa delvis sammanfallande politiska opinioner som nu med all kraft värjer sig mot de nya fakta i målet, som redovisas i min bok. Det viktigaste påståendet i hennes artikel görs i förbigående och utan motivering. (Dagens Nyheter 22 april 1999) Frågan slutligen om huruvida det var försvarbart att förvara likdelar i bokhyllor på tjänsterum tillhörande den statliga rättsläkarorganisationen har en helt annan karaktär. Intressant att notera är emellertid den defensiva attityd Bring numera intar på några väsentliga punkter. Det är värt att notera att den referens som Bring åberopar för sitt påstående om styckningssättet är en artikel med Rajs själv som försteförfattare. Däremot visar polisens ointresse för slaktaren sommaren 1984 att polisutredningen redan från början var riggad för att få fast en på förhand utsedd huvudmisstänkt. Åklagarens gärningsbeskrivning förutsatte att mannen ifråga var medskyldig till det påstådda brottet, men i Brings artikel existerar han inte. Han bodde i Södertälje, men gjorde regelbundna bilfärder till Stockholm, där han köpte köttpartier, som han styckade i lägenheten och sålde till bekanta. Anledningen skulle vara att styckningen av kvinnan i Malmö 1974 varit av defensiv karaktär (transportstyckning), medan Catrine da Costa enligt Bring styckats på ett offensivt (sexualsadistiskt) sätt. Rättsläkaren Jovan Rajs, som var väl införstådd med polisens misstankar mot hans doktorand » Tom O », när han skrev sitt obduktionsutlåtande om da Costa på hösten 1984, hävdade att kroppen styckats av någon med kunskaper av just det slag, som hans doktorand var i besittning av. Ytterligare ett utlåtande av Rajs styrkte polisens misstankar om att ett arton månaders flickebarn - dotter till » Tom O:s » medåtalade kollega » allmänläkaren » - skulle ha bevittnat styckningen av Catrines kropp. Kände sig kränkt Enligt min mening skall Brings resonemang på den här punkten ses som ett uttryck för en debattstrategi avseende det inflammerade målet mot de två läkarna, vilken även nyligen begagnats av Hanna Olsson [9] och vars innebörd är följande: Den nu aktuella debatten kring min bok visar med övertydlighet hur detta brottmål exploaterats ideologiskt på ett sätt, som blev ödesdigert för den juridiska bedömningen av skuldfrågan.