Han beslutade resa till hufvudstaden, men dessförinnan ville han tala med sin gamla tant, och genom Ingeborgs förbön slapp han in. Vid systerns sjukbädd hade Ernst funnit sin Alfhild. Jag ger aldrig min hand och mitt ja åt min brudgum! “ Ludvig Prutman låter inte gyckla med sig. Kom ihog ordspråket: „mans ord, mans ära! “ “ Rudolf såg på sin förlofningsfest ingen annan än Ida, hvilken han nu fann skönare än någonsin. Grefven medhann icke att fortsätta samtalet; men stora svettdroppar på hans panna talade mera om en inre strid, än en tryckande värme utifrån. Det oroar mig om hon blef sjuk så allvarsamt. Den unge pastorn hade den glädjen att viga dem på samma dag. „Några dagar förflöto “, fortfor Ida att berätta.