Och det gjorde mig en liten smula, om inte orolig så ... högtidlig. Kan du säga mig det? " Har din mamma ringt? " Det var som om jag helt omärkligt börjat tro på vår skenbara frihet. Jag är fästad vid dem med mina djupaste rottrådar. Hon fortsatte med samma låga, tröga oemotståndlighet. Åtminstone för vanliga människor. " Det är ingenting ont i det. Jag hade nästan kommit ur det. " Jag förstår. " Och jag kunde inte låta bli att fråga mig om det jag satt och såg var riktigt verkligt. Det har ju ingenting med det religiösa att göra. " Det var förfärligt att se honom. " Herregud det är som natt och dag, man far omkring som ett skållat troll, man har inte tid att tänka på döden ens om man skulle vilja. Och jag frågar mig än en gång: har kvinnorna över huvud taget några egna värderingar. Hon hade ett album där hon klistrade in bilder som tilltalade henne, det kunde vara allt möjligt, människor och djur och hus och växter, en väg, en skogsdunge, en havsvik, några julkort med varma färger och ljus och glitter, några bilder från främmande länder som hon hittat i en tidning, särskilt bilder från de exotiska länderna tilltalade henne mycket, därför att de mer än något annat sprängde hennes snäva horisonter. Vad ska det tjäna till? " Vi såg det inte, men vi anade att det fanns. Var nu också så vänlig och behåll den. På samma sätt som min svärmor. Och förresten, om vi passar ihop eller inte. Men det var ju inte det jag talade om, kineserna har ju alltid sett glada ut, och jag undrade bara vad det kom sig. Jag kanske är oresonlig. Jag kan mycket väl tänka mig att jag alldeles strax kommer att vakna. Det är verkligen ... mycket snällt. " Det var som om det gått henne på hjärnan, ansvaret, som hon å ena sidan inte kände sig rustad att ta, å andra sidan förvägrades att ta, därför att allt omkring henne tog makten. Att vi är lika. Det är skillnaden mellan oss. Frågade med en egendomlig skygghet, som om han var medveten om att det som väntades av honom var ett tillrättavisande, en fasthet, för att inte säga en skärpa, men som om han inte kunde uppbåda den erforderliga indignationen. En jargong är ofta ett slags flykt, och det gällde inte minst min bror.