En klarare och mera stringent formulering av högerns handlingsprogram vore utan tvivel önskvärd och kommer måhända att framtvingas genom den nu inledda aktionen. Men det vore en stor överdrift att påstå att det nya pro-IDÉPROGRAM OCH KOMMUNALPOLITIK 57 grammets författare själva i någon högre grad bidragit att skapa större klarhet om de » frikonservativas » mål och avsikter. Deras formuleringar äro delvis oklara och mångtydiga. I någon mån beror väl detta på, att programmet har en starkt markerad valpolitisk avsikt och vädjar till skilda intressen inom huvudstadens väljarekår. I andra stycken utmärkas programmets formuleringar av en dunkelhet som snarare beror på oklarhet i tankegången än på avsiktlig mångtydighet. Få av programmets läsare torde kunna genomskåda avsikten med och konsekvenserna av den formulering som givits åt uttalandena i fråga om utrikespolitiken och försvarspolitiken. Att programmet på skilda håll uppfattats såsom en orientering i frihandelsvänlig riktning, beror väl mindre på framhållandet av det självklara och av riksdagshögern beaktade förhållandet att även andra vägar till lättandet av jordbrukets svårigheter än tullförhöjningar böra sökas, utan snarare på att programförfattarna ansett sig böra rekommendera en svensk handelspolitik, inriktad » på en allmän successiv nedskrivning av det nu rådande olyckliga världsprotektionistiska systemet » — en formulering som osökt för tanken på avrustningsvännernas förordande av svenskt föredöme ifråga om den militära avväpningen. Ifråga om nykterhetspolitiken göres ett uttalande, som i påfallande ringa grad präglas av det positiva intresse för folknykterhetens främjande, vilket i väsentlig mån kunnat tillgodoses inom det nu gällande restriktionssystemets ram. Oklarheten framträder icke minst vid behandlingen av frågan om demokratien och statsskicket. Kravet på oinskränkt demokrati i de .kommunala valförberedelserna rimmar icke bra med kritiken av den politiska demokratien, riksdagens självtagna maktbefogenheter och det traditionella utskottsväsendets avigsidor, och ännu mindre med det välmotiverade kravet på en stark och ledande regeringsmakt. Det hade utan tvivel varit till gagn för den konservativa saken om det intresse för idédiskussion, varom programmet vittnar, tagit sig uttryck i en mera djupgående och ansvarsmedveten strävan att omsätta de konservativa principerna i ett bärande handlingsprogram.