Hvad som drojer kvar som det vasentliga, som det, hvilket forfattarinnan sager med sin egen rost, det ar den tanke som redan fann ord i " Enslingens bok ": aktenskap forbjudas i himlen. Men kring det temat skuile Ingegerd Lagerstrom med den tankens ' och kanslans sarart hon forut gifvii prof pa kunnat skrifva en annan bok - farlig till tendensen skuile mahanda moralisten finna, men p2 ett helt annat satt fyllande det konstnarliga mattet an den nu gifna skildringen af Birgilt Nergards karlekskonflikt i " Blbdet roster ". Vi vanta p i den boken. Forfattarinnan har loften att infria. E. Y-n. i Anna Brantings bok verkar som ett simpelt &amp; g, b r e deradt med gnistrande adelstenar, ett fagert broderi af tankar och infall, men varda en annan botten, och da max % slukar boken kanner man en stark langtan efter antikens Quinta essedia, tron pa ett gemensamt urstoff for stj " arnornas och sjalens skapande, och med denna langtan vackt till lif. verkar det som en svalkande laskedryck att lasa Marika Stjernstedts nya arbete: L i l a s a k t e n.s k a p. Marika Stjernstedt har sa godt som1 fran sitt forsta litterara framtradande visat sig som1 en skriitstallarinna af rang. Hon har den lyckliga formagan att mala lefvande, man ser ovillkorligt hennes gestalter for sig, men det ar dock kanske f6rst i denna hennes bok, som de lefva ett verkligt fordj upadt lif. " Vagarna " ha f6rt Marika Stjernstedt icke utat utan inat till nagot rikare och. Hon sagler i sitt foretal till Lilas aktenskap, att den icke ar en direkt fortsattning till April och kan lasas oberoende, hvilket ar sanni, man skulle daremot gora f6rfattarinnan oratt med att lasa April utan fortsattningen af d,et senare arbetet, som verkar likt ett ljust adagio efter ett ordi. @ scherzo.