» Men mamma, du glömmer j u rakt att gratulera din nittonåriga förståndiga dotter! » » Jag har j u inte vågat mig fram förr », smålog mamma och slöt dottern i sina armar. » Gud välsigne dig, älskade barn, och göre dig till en god och sann kvinna. » » Det skall jag blifva », hviskade Ruth tillbaka och kramade sin lilla spensliga mamma så hårdt, att denna höll på att mista andan. » Men skynda dig nu upp och gör toalett till frukosten — du ser så ovårdad ut », och mamma såg med en bedröfvad min på den Förtrollningen var bruten. » Ruth, vildbasare, hvad har du nu ställt tiil! » • » Jag. ' — Förlofvat mig, liksom du oeh mamma gjorde en gång », och hon gaf Ernst en varm » Rasande duktig tös », mumlade pappa. blick, där han stod och såg olycklig ut. • — » A b, det barnet! » — suckade mamma. » Kan man tro, att hon i dag fyller 19 år?! Minns Så var hon med ett hopp framme hos mamma, du min nittonde födelsedag, gubben min? Jag kramade henne och hviskade: » Älskade mamma, tror du, att jag skall firades med stor bal — och inne i den provisoriska lilla grottan friade du till mig. göra honom mycket olycklig? Jag håller så Minns du det, pappa? » och hon smekte mjukt mycket af honom! » Men mamma lyfte upp sin flickas ansikte, hans borstiga kind. » ö m jag minns! D u var det fagraste jag såg henne länge i de tårfyllda ögonen, kysste sett i kvinnoskepnad och såg ut som en liten henne och sade: » Ruth, din mamma förlofvade sig också elfdrottning, där du satt på torfsoffan med din florsklädning böljande omkring dig! » Pappa på sin nittonde födelsedag — men hon var såg riktigt förklarad ut vid blotta minnet. olik dig. Jag har så svårt att tänka mig » Ja, nog är Ruth till det yttre mycket olik dig som fullvuxen kvinna, dock läste j a g sin lilla mamma vid nitton år, men lika fullt nyss i dina ögon något, som bådar lycka åt som det bakom världsdamens yta fanns ett den man du älskar.