De milda sommarvi.ndarna bragte Angor fran, fu,ruskogen som dock mal !e samman medi doften frAn resedaparterren. Djupt nere blänkte det i sjön som plötsliga stjärnskott, molnen svafvade öfver Stockholm och försvumo afer för att lata staden strala i fullt sdljus som en hagHamilton, ocksa en af Lyrans käraste gäster, kallade den ': " en filrsmak af himmelen ". Här trifdes också fru Fredrika som aldrig nigonstades. 11Ack om du visste hur Ijufligt och vackert har ar på lyranil, skrifver hon den ena g h g e n därifrin till sin sonhustru, och åter en annan: ((Den har ilat förbi som en skön dröm. S i underskön sommar minns jag ej p i långan tid.fi Och ännu en annan gång: " 0, om du kunde flyga hit nu! Har ar helt enkelt gudomligt !ll Men den llstillall Lyran kan väl endast fru Fredrika k a l l a den för. " Det börjar bli på modet att se Lyran ', skrifver hon vid ett tillfälle sjalf. ((T. o. m. kungen sade till mig på Drottningholm att han ville komma och se Lyran ". Och så berättar hon, att " hela den Arkeologiska kongressen, bjudna och objudna, varit .har ute1 [. Hon undgår inte heller Ilden Statistiska permanenta kommissionenll, som p i utfärd till Gripsholm i kunglig båt med musik och klingande spel på hemfärden stannar vid Lyran för att anförda af statsridet Bergström gå dit upp. Kungen, kommer verkligen också sjalf en söndag, då han är ute på segling, efter att en föregiende gång, då vardfolket ej var hemma, ha kommit dit " med prinsar och prinsessor Waldeck från Tyskland samt svit11 och gjort husesyn, och det en grundlig, Ilbilde uppe och nere, i salong, sängkammare, kabinett, balkong, m. m.,ll skrifver fru Fredrika. " SA stormade skara på skara, vanligen med någon närmare eller fjärmare bekant till familjen som anförare - från kung till statsrid och hela rangskalan nedåt - Lyrans höjd ((, säger Lotten Dahlgren.