Ran i; r god och hederlig, men han svaimar for sin syster Asta, for lille Eyolf och for sin bok)) Om det mii,nslrliga ansvnretj); far Rita Htersth blott Ben stilla inne; lighet D. SB blir Rita afundsam mot barnet, mot hvilket hon och Allmers redan ha nHgot att forebrh sig - och hvarandra. Hon sager: cJag var skapad att bli mor till barnet, inen ej till att val-a mor for det. Du f i r ta inig sBdan som jag Br, Allmers.)) En dag onskar hon, att Ilon alldrig fodt barnet och samma dag drunlmar den lille. Sedan se vi huru Rita pligas af bittra samvetskval och huru hon genom barnets diid har kommit innu langre bort fr&amp;n Alliners. Hon resignerar och hon och Allmers besluta att forsolrs afbetah n5got af sin skuld till den lille dode genom att t s sig an gatornas vanvirdade smHttingar. Den vmmblodiga Rita Allmers har blifvit barmhartighetssyster! Fru Ellida Vangel,)) Frun f r h hafyet, lefver oclxsb i ett aktenskap, som ej Br lyckligt. Hon Br fyrmastaredotter och langtar 11; till det frin hafvet ooh i hennes dromrnar om de svallande v&amp; gorna insmyger sig minnet af en frammande man, vid hvilken hon ' ' ' en g&amp;ng pd ett romantiskt satt Istit binda sTg. Niir sH denue friilnm a d e man plotsligt uppenbarar sig i den lilla fjordkopingen och &amp; terk+fver henhe, vill hon forst utan d a r e lamna sin ma.n, den praktige doktorn, men nar han till slut ger heme full frihet att viilja mellan honom och framlingen, stannar Ellida och lofvar att forsolra gkmma hafvet och den friimmande mannen.