Gravt missbruk Påföljden för felet blev en varning. Hon menade att den hade medfört en uppenbar fara för hennes liv. Hon hade kontaktat polisen. Kvinnan anmälde distriktsläkaren för felaktig medicinutdelning. Hon tog också kontakt med en socialassistent som kände till patienten väl. Kvinnan hade varit något aggressiv och hävdat att hon skulle hämta en » påse mediciner ». » Att det skulle finnas en ordinationslista övervägde jag aldrig i mitt stressade tillstånd ». Av mottagningssköterskan fick distriktsläkaren veta att påsen var inlåst i ett skåp. » Meningen var ju att hon skulle hämta medicin dagligen här och nu har jag alltså försett henne med vad jag förmodar är tre månaders förbrukning av medicinerna ... », skrev hon. Hon hade ringt patientens mamma, men inte fått något svar. Hon hade ringt vårdhemmet. Där framgick bl a följande. Påsen togs fram och distriktsläkaren gav den till kvinnan efter att ha kontrollerat att medicinen var hennes. Enligt assistenten kunde patienten mycket om olika mediciner och därför behövde man inte oroa sig så förfärligt för att hon skulle ta ödesdigra tablettkombinationer. Ansvarsnämnden konstaterade att distriktsläkaren hade lämnat ut medicinerna till patienten i strid med den uppgjorda behandlingsplanen. Hon uppgav vidare att hon inte var medveten om att patienten gick på vårdcentralen för daglig hämtning av medicin. En vårdare där rekommenderade henne att ringa polisen för att se om man kunde ta tillbaka någon del av medicinerna och kontrollera hur patienten mådde. Men en distriktsläkare lämnade ut all medicin på en gång och har därför varnats av Ansvarsnämnden. Distriktsläkaren ansåg att hon inte gjort något formellt fel och hänvisade till journalanteckningar som hon hade gjort två dagar efter att kvinnan hämtat medicinen. Hon hade lämnat ut medicinen efter att ha kontrollerat att den faktiskt tillhörde patienten och hon skrev: Ingen kontroll Hon utvecklade ett nytt tablettberoende. På frågor från Ansvarsnämnden lämnade distriktsläkaren bl a följande kompletterande uppgifter. Enligt ordinationslistan hade den 28-åriga kvinnan ordinerats mediciner för tre månader - med daglig utdelning på vårdcentralen. Distriktsläkaren hade efteråt fått veta att kvinnan hade ett gravt missbruk och nyligen blivit utskriven från ett vårdhem för missbrukare. Medicinerna var Stesolid, Sumontil, Hermolepsin, Paraflex comp, Nozinan, Inderal och Prepulsid. Distriktsläkaren uppgav att hon hade ringt till patientens tvillingsyster för att få veta patientens adress, dock utan framgång.