Förmodligen någon av hennes fattiga slägtingar. /gäspar/ Majoren. /till Cecilia och ett par andra damer/ Alla vagnarne lära redan vara komna ­ och statsrådinnan är medlem af djurskyddsföreningen. Grefvinnan. /kommer in/ Är Eugenie här? /Statsrådinnan och Eugenie komma i dörren./ Se der är du. Kom nu och låt oss säga farväl. Bara du nu inte är alltför echaufferad efter dansen! /till statsrådinnan/ En synnerligt angenäm afton. Och mycket väl arrangeradt allting. Jag gratulerar till en så lyckad debut. Men hvar är er söta dotter? Majoren. Fröken Arla gick visst in i toalettrummet. Statsrådinnan. /ropar/ Arla! Arla. /kommer med blyg uppsyn och sänkt hufvud/ Grefvinnan. /klappar hennes kind/ Lilla rosenknopp. Jag vet inte hvar jag fått den bilden ifrån, men jag tycker alldeles att den här lilla tärnan liknar en nyutslagen törnrosknopp. /nyper henne i kinden/ Men rosorna få lof att också ha sina törnen, kom ihåg det min söta vän. En ung flicka ska ha sin lilla stolthet, som jag säger till Eugenie - hon får inte uppmuntra den förste kavaljer som är lite artig mot henne. Nå, Eugenie hon är snarare alltför difficile. /omfamnar statsrådinnan och Arla och räcker dem sin kind att kyssa ­ går med Eugenie som skrattar hela tiden/ Cecilia. /niger försmädligt för Arla/ Jag gratulerar. Arla. Hvad menar du? Cecilia. Till den vackra eröfringen. Var säker på att han blir dig trogen ­ till nästa bal. /tar afsked och går. Allmänt afskedstagande./ Majoren. /afsides till Arla/ Möt mig i morgon vid tutiden i Humlegården. Följ med dina småsyskon när de åka kälke. /Arla ser ned och biter i sin solfjäder/ Men låt inte din lila näbbiga syster Gurli följa med.