Ej må fastebref utgifwas i staden, förr än säljaren sielf, eller genom fullmächtig, in för rätten handsträkning giordt hafwer, och tilståt köpeskillingen betalt wara. I fastebrefwet skal nämnas, huru många alnar then gård eller tomt är bred och lång, så ock i hwilket qwarter och fierding, och emellan hwilka gator och gränder then belägen är. Om skipte och gåfwo ware lag samma. Uti alla upbud skal summan nämnas, hwarföre then jord, hus eller tomt upbiudes. Säljer man jord, hus eller tomt, then han förr til annan sålt hafwer; ware thet köp gilt som först giordes, och böte then, som twem ett sålde, siettedelen af köpeskillingen, och skadan åter. Nu kan skattejord utom börd säljas; tå skal köparen then hembiuda honom, som räntan theraf äger, innan upbud therå tages, och hafwe han macht then jord at lösa, och sedan lagliga upbiuda låta, som sagt är. Köper man thet som å annars jord och grund i staden bygt är; tå skal han thet honom lagligen hembiuda. Ingen må sluta köp eller skipte med öfwermaga, jungfru eller wetwilling om theras jord. Sker thet; ware ogilt, och lagfart therå förbuden. Tränger förmyndare, at sälja något af the omyndigas fasta arf, til theras födo och nödige upfostring; lite tå domaren åt, och wise rätta nöd, och tå domaren ther öfwer hört nästa fränder, som i riket äro, och han til thet köp samtycke gifwit, samt laga stånd sedan therå kommit, ware thet köp fritt för theras klander, tå the myndige blifwa. Nu kunna jordabref förderfwas eller förloras; äge tå häradseller stadsens dombok witsord, och gifwe häradshöfdinge eller borgmästare och råd nytt bref therå. Cap. V. Huru jord å landet, och hus, gård och tomt i staden bördas och lösas må.