" Blodets röst " ar Svarten. Nen det satt hvarpi denna koriflikt utförts, si mAttfullt, naturligt och mänskligt, det är inte zitCE " L ~ A vanO ~ ligt och gör att historien kan raknas tifi en zf 5altens allra basta. Hvad Qter beträffar den första cjck Iangsta berättelsen " Tionde budet ", så skulle den sikerligen ha kunnat bli af mer öfvertygande verkan, såvidz fcri ' attarinnan inte gifvit hufvudpersonen - en ung arbetarcdatter, utgången från ett af dessa brukskasernhem, som afven har skildras på ett ypperligt satt - allt för; nedvet.- na cirag af ett färdigt sjalsoch kanslolif, som knappast Ateriinnes i verkligheten annat an hos kultumiriniskan. Harigenom förlorar den annars bra komponerade historien det mesta af sin trovärdighet och lämnar läsaren gacska cberörd - ett öde som afven delas af bokens sista berättelse " Lyckan ". Svaga punkter, sådana som dessa, ar dock någonting som vidlader mer tränade författare an Signe Engström. Och mer an många andra kan hon p i det hela taget ha allt skal att vara nöj6 z~ed sitt förstlingsarbete. Att den kraftiga och raska stilen ibland verkar Iife för forcerad och brådskande ar afven det nhgot som Kan cch bör arbetas bort. Den behöfver därför !.nk furlcra nagof af sin ursprungliga originalitet och färgstyrka. Säkert ar att hon h&amp; till de mer begåfvad författare, som framträdt på sista Aren. Och den löftesrika debutbokm " Utanför " bör finna m h g a läsare som gärna förnya bekantskapen med en författarinna, kviiker jämte, vd berättarkonst afven sitter inne med kunskap om liket ch människorna och som äger akta färger för deras s$rdrag. J (- M. en med styrka gjord skildring af en temperamentlull och sympatiskt originell kvinna med utpräglad modersinstinkt, och hvilken ' - d&amp; hon i sitt, äktenskap inga egna barn får - skaffar sig ett fran hufvudstadens stora förrad af föral ' dralösa.