Man kan t ex jämföra med det klarspråk som kännetecknar den ledarkommentar som i JAMA åtföljde ALLHAT med rubriken » The verdict from ALLHAT - Thiazide diuretics are the preferred initial therapy for hypertension «. Men varför skall det vara så svårt att medge att tiaziddiuretika, med den samlade dokumentation som finns, inklusive ALLHAT, skall rekommenderas som första steg i de allra flesta fall, hos diabetiker som icke-diabetiker? - dags att ändra förskrivningsmönster (Renitec) och lisinopril (Zestril, Vivatec) mot s k konventionell behandling i form av tiazider / betablockerare i en randomiserad öppen studie. Den amerikanska TOMHS-studien, Treatment of Mild Hypertension Study, är ett bra exempel med dess ca 900 patienter och fyra års uppföljning. Om vi nu tillfogar de samlade resultaten i ALLHAT finner vi bland kandidaterna i kampen om förstahandspreparatet ett medel: Trots att deltagarna i studien hade relativt hög risk för hjärt-kärlsjukdom klarade sig en stor andel med endast ett läkemedel, störst andel med monoterapi fanns i klortalidongruppen. Vid global jämförelse av grupperna som fick läkemedel var betablockeraren signifikant bättre än alfablockeraren. Det finns ett medel som ... ALLHAT-författarna uppskattar att man kunde ha sparat omkring 30 miljarder kronor i USA bara i läkemedelskostnader om man hade givit hypertonipatienter tiazider i stället för de dyrare preparaten. Ytterligare en studie som uppfyller ovanstående höga krav är den tyska HANE-studien från 1997 (Randomised, double blind, multicentre comparison of hydrochlorothiazide, atenolol, nitrendipine, and enalapril in antihypertensive treatment), där budskapet är detsamma. Utifrån observationella epidemiologiska studier hade man nämligen förväntat sig bättre resultat än de ca 15 procent i relativ riskminskning för hjärtinfarkt man fann i de placebokontrollerade tiazidoch betablockerarstudierna. Kvarstår biverkningssidan. Förhoppningsvis kommer senare en sådan redovisning av det stora materialet.