Daremot maste vi for sjflfra snkens framgangs skull beklaga att afloningen satts sB ligt, att sjulcskoterskan endast med svsrighet kan uppehWa sig p l den, och frukta vi att minga af de basta och lampligaste skijterskorna af hansyn hartill ej viiga sig in p s denna nya bana, som dock ar i stort behof af just de biista krafterna. E n del lefnadsomkostnader blir nodvandigtvis hogre fijr en distriktsskoterska Bn for andra med henne jfmstiillda, sHsom exempelvis klader och tvatt; kommer hon hem frin ett stiille med sina klader smutsiga och illa medfarna, s l mlste hon hafra andra liggande tillreds till ombyte for att kanske omedelbart horsamma en kallelse till annan tjanstgoring, och om detta, hvilket lBtt nog kan intraffa, fortfnr en langre tid, inses latt att, h2iri blifver en fiir skoterslran i forhfdlande till lonen dryg utgift, helst en samretsg r a m skoterska ej kan spara p % renligheten och ej biir draga in pH hvad till ett vhrdadt yttre hor. ~ f r e n 116r hon hafva rid att best&amp; sig kraftig foda under sin hemvaro, helst detta kanske icke alltid kan erhUlas under tjanstgoringen. Siikerligen skola dock dessa forhillanden tala tydligt nog for att framkalla den niidiga forbattringen, dar blott viilvilja och intresse i afsikt rniiter distriktskoterskans verksamhet. E n stor hjdp skulle det rara om fri bostad jiimte vedbrand kunde erhlllas, och dar s,jukstuga h n e s, blir detta nog i regeln miijligt.