Dessutom bedömdes hur den presumtive givaren informerades om orsaken till att han / hon inte fick bli blodgivare. En första bedömning av presumtiva givare görs rutinmässigt av tappningspersonal (sköterskor, undersköterskor, biomedicinska analytiker eller sekreterare) utifrån den hälsodeklaration som givaren fyller i. Lika viktigt är dock att varje blodcentral har rutiner för kvalitetssäkring av hur riktlinjer för givarurval tillämpas. Hälsodeklarationen som urvalskriterium I sammanlagt åtta fall konsulterade tappningspersonalen läkare för en specialistbedömning. Detta material undersöktes retrospektivt avseende orsaker till att den presumtive givaren ej godkändes samt huruvida personalens bedömningar var i enlighet med gällande rutiner vid vår blodcentral. I tolv fall konstaterades genomgången hepatit B eller C. Nyligen utförd piercing, tatuering eller akupunktur var orsaken till att var fjärde ny givare inte accepterades eftersom reglerna föreskriver sex månaders karens efter utfört ingrepp, om det inte kan styrkas att dessa åtgärder har utförts med tillfredsställande hygienisk standard. Resultat i sammanfattning Sammanfattning av orsaker varför personer inte godkändes som blodgivare under 1997. Tabell III. Under 1997 anmälde 2 815 personer sitt intresse för att bli blodgivare vid blodcentralen, Norrlands Universitetssjukhus i Umeå. Delar av denna studie presenteras i denna artikel. Var sjunde av de personer som anmälde sig som blodgivare till blodcentralen vid universitetssjukhuset i Umeå 1997 godkändes inte. I denna undersökning visade det sig att resultat av laboratorietest gallrade bort tre gånger fler givare än enbart uppgifter i hälsodeklarationen. De tio procent som ändå avvisades på grund av sjukdom ansåg sig själva friska eller ville kanske via blodgivning få en » friskförklaring » av en sjukdom i lugnt, symtomfritt skede. Av totalt 43 sjukdomstillstånd angivna i hälsodeklarationen kunde 28 bedömas av tappningspersonal utifrån nationella kriterier för godkännande av blodgivare (Handbok för blodcentraler). Tabell II. Det var ungefär dubbelt så vanligt hos kvinnor (92 procent) som hos män (41 procent) att lågt Hb var anledningen till att givaren ej godkändes. Rh-antikropparna förekom endast hos kvinnor. I Sverige är idag cirka fyra procent av alla medborgare aktiva blodgivare. I Tabell III ses att var 5:e nyanmäld kvinna och var 15:e nyanmäld man inte kunde godkännas som blodgivare. I åtta fall konsulterades läkare för bedömning.