– Lugna sig, kära Stafvan, det var inte henne jag menade. Det gick rundt i hennes hufvud, hennes pulsar slogo häftigt och hennes hjärta klappade oroligt. – Nej, pass, Masse! – Att inte farbror kan hitta på några nya hederstitlar för omväxlings skull! Nog skulle det vara mer än roligt, om jag kunde få höra en komposition af er syster. O! – Men jag har sett honom! Har du det inte bra, som du har det? Och i en lång rad drogo bilderna af alla hennes pröfningar och lidanden förbi henne, alla sorger och förödmjukelser tågade långsamt och liksom hånande fram för hennes inre syn. Och hon var lycklig öfver att se, huru Erik blef som ung på nytt, och skulle varit ännu nöjdare, om hon ej dagligen gått och fruktat för att Edit skulle komma. – Jag håller af honom i alla fall – och ingen i världen kan – Å hå, å hå! Hans ansiktsdrag voro ovanligt regelbundna och karakteristiska med den stora, krokiga näsan, den fint skurna munnen, tunna, fast slutna läppar. Margret ryckte till, då hon såg papperet i Göstas hand. Nu kom Curt med biljetterna, och efter ett kort men varmt farväl af professorn sprang han upp i kupéen till sin mor, afgångssignalen ljöd och tåget satte sig i gång. Hon hade ju en gång lofvat att vara hans David och drifva Saulsanden bort. – Men du får hjälpa oss att ta ner dem. Margrets fina, djupa och ädla personlighet, hennes innerliga ömhet och omutliga trohet och sanningskärlek skulle han aldrig lära sig ens fatta till hälften. De kunde ej ogilla hennes handlingssätt. Detta är något vi måste tänka på. – Men om nu jag som er läkare försäkrar er om motsatsen? Hela den vida nejden låg badande i månljuset. – mumlade Margret. – Och vill du fortfarande vara min vän? Hösten var i Åby den vackraste årstiden. – Omöjligt! På Eriks trohet litade hon dock ännu, men hon såg, huru högst intresserad han var af Edits sällskap, och hon såg, hur den djärfva, lidelsefulla kvinnan försökte med alla medel draga honom till sig. Han vek förskräckt tillbaka.