S % var ingalunda förhiillandet. Tvärtom var det vanligt, att man vid pauserna. i arbetet berättade sägner och traditioner fr %ri orten. De unga lyssnade med gladje till vad de gamla i detta avseende hade ' att berätta. Eller ocksa sjöng man nikgon av de folkvisor, ' som d % ännu: levde på folkets lappar. Tack vare detta intresse frAn de gamlas sida ha. ijessa blivit beva-. ' rade. Ännu för nAgra. artionden sedan fanns det vissa bygder i vHrt land, dar ortens kvinnor ?icke allenast tillverkade tyger, näsdukar och förklä-. den för eget behovii&lt;tan. jämväl till försäljning. vissi&amp;geri skulle det kanske gA trögt me # # $säl jningen a v dylika saker i, Ar4 +&amp;igar, niin allt saxnmä bygfortfarande finnes @ $i der en och annan spjXk@ru&amp;arehustru, som för hemslöjdsf@#ingarn &amp; rakningytför. tillverkr$i@.~r och d&amp;igen&amp;i bidrager till hq&amp;Mets d:! och Tamil-. p$l$i Det har. under sqjire tid tal &amp; och skkivits mycket ang$@de smA$rukar-l. riks svaga ekonom##,J &amp; !tta m6d anI t ar q:$$$ C; b .. * inf 22 !. HERTHA l r ledning av deg l %ga priser, som varit. radande p % jordbruksprodukter. I detta, som i sa mycket annat; har. legat .. Atskillig överdrift. Va1 ä r det. sant, att den sm&amp;brukare; ' som utan - n %got som helst sparat kapital. blivit vad man i Skåne kallar " egnahem marev, haft det svart. Han har icke allenast Anyo måst uppföra de bygg-. nader varav han varit i behov, utan dessutom kanske också odla större eller mindre arealer. Ooh s&amp;, n.är. dett a skett, har han and %.