Nästan alla vid magistraten anställda arbetade utan betalning. Fortfarande såg hon ut som försänkt i stupor, häpen intill medvetslöshet över all elegansen, över att den där feta, behagliga frun i bombasin och blonder fortfor att kuttra och smeka henne. Jag blir förryckt, vad säger jag, jag är redan förryckt. De fordrade alla att kallas mästare. Om jag fick råda, nådig herr Górski, tänkte jag, om jag fick ge dig ett gott råd, kasta ut juden, nu med detsamma, öppna ej dörren din för honom mera, han kommer bara att ställa till oreda i ditt liv. Direktör Markus Friedmans hem vändes upp och ner vid varje jul, och till detta behövdes förstärkningar utifrån. Några släppte sitt väder med buller, andra åter låg stilla och orörliga, som lik. Var hitta någon att leva tillsammans med? På så sätt förtjänade han sina middagar. Bestörta, häpna och misstrogna miner. Varken nu, eller då, när hon startade i sitt yrke. Fem personer sitter till bords i huset vid Sankt Paulsgatan. Vad hade han sett i den mörka salen som gjorde att han bleknade och krympte? Men att beskylla honom, Johannes, för mord, är ändå magstarkt. Han såg på henne allvarligt. Den var väldig, nerhängande och liknade en med ister fylld svinblåsa. Och så sällsynta. Bidade sin tid. En jude luktar ingenting, om ej snusk, som alla andra fattiga. Inte ens mellan lakanen tilläts hon äga sin vila. Svalorna över mitt huvud var fria. (Stackars farfar, ingen kunde bota hans eget svårmod, skomakarbarn går barfota alltför ofta.) Mycket farligt var det i själva verket att på ett svenskt fartyg, omflutet av morgonunga, främmande luftströmmar, se allt det jag trodde mig ha lämnat bakom mig. Vi föds till världen med en skatt, framtid och hopp, vi lämnar den utblottade. Och såsom jorden bar gräs och örter som frö hade på skapelsens tredje dag, så bar lidelsen i Noseks hjärta sin frukt. Det gjorde honom ingenting att också hans trasor snart täcktes med gula lerfläckar. Jag säger det här och nu. Ännu har ingen märkt något. Chassiden dansar nog om han får sällskap. Det sjöd och genljöd av röster i köket, det lät ibland som ett jättestrykjärns väsande mot en fuktig pressarduk.