Schröderheim ... du här ... du kommer som sänd från skyn... Jag har ämnat söka dig, min vän och beskyddare. Och hvarmed kan jag vara dig till tjenst? Nedlägg en förbön för den store Gustafs fötter, du är ju Konungens vän, och jag en stackars poet, har ingen röst vid thronen. Och likväl, min herre, säger jag, som känner Gustaf, att han skall vara glad att kunna uppfylla en bön af skalden Bellman. Låt höra ... den skall beviljas, det kan jag lofva på förhand. Kungen har redan tänkt på en uppmuntran åt er glada sångmö. KONUNGEN. BELLMAN. SCHRÖDERHEIM. den på Schröderheims axel). 60 Min sångmö... hon är ett ystert barn, som leker med allt, skämtar öfver sig sjelf och hela verlden, men hennes hjerta är, likt de flesta qvinnors, godt och rent ... hon ville falla till Majestätets thron och bedja om hjelp för en huld och behjertad mö (fattar Evas hand) Se här en trogen kärlek, som vill dela landsflykt med sin vän... Kunde mina toner hinna min Konungs öra... Hvad min Fröken... Ni ämnar således... Följa min brudgum, ja ... FRÖKEN. LIDNER (som varit en stum åhörare). KONUNGEN. BELLMAN. Rätt så! "Blott tvenne ömma bröst af lika kärlek brinna, De nog en vrå på jorden finna, Som rymma kan åt dem. en koja och en graf." KONUNGEN. Min sköna Fröken, ert öde beskyddas ju af sångens söner; ni har ett skydd, er värdigt. Men som dock förmår intet... BELLMAN. Säg inte så... Om jag nu framför er bön till Gustaf? Så tror jag derpå som på kungsord. KONUNGEN. BELLMAN (igenkännande Konungen). KONUNGEN. Min vän Schröderheim skall laga, att jag får träffa herrarne snart, och jag hoppas då kunna framföra en