Nånstans där du inte behöver gå så långt. " Skulle du vilja se dom? " Dom tysta männen slet med sina klafftorra, motsträviga instrument från morron till kväll. Och lite senare, i skymningen, tände dom eldar, fastän alla visste att lägerchefen efter branden utfärdat eldningsförbud, som ännu gällde. Som när stela fingrar slår an alltför näraliggande tangenter på ett taffelpiano. " Dom sköt på oss från andra sidan skogsbrynet ", sa den mest talföre av letarna. Det där utnyttja naturligtvis Barfota-Kniven skickligt. Samma kväll fick doktorn för övrigt bud från telefonvakten i Sportstugan, att han kunde vänta samtal från Områdesbefälhavaren. Det hade börjat i lekfullhet, men efterhand blivit allt viktigare. Man kunde nu se den silvriga speglingen av eldbandet i vattnet. Och såg med alldeles stadig blick på honom. " För sanningen ", hade han sagt, " har många ansikten. fråga hon då. Nåt tog slut i den utstötte, åldrade mannen och tystna. Från appellplatsen kom ett vagt sorl. Såg ni den ske Kanske var doktorn också vid tillfället något beskänkt; eller offer för föreställningen att han genom att spela offentligt på den gamla taffeln igen kunde återknyta till en svunnen kraftfullhet och framgångar i det förflutna. Dom lyssna, fortfarande ganska blyga, till allt hon ville dom skulle se och höra. Då vällde redan mörknande kvällsrök in från alla håll; och vattnet brann därute och kasta splittrade, upprörda reflexer, som om det tröttnat på sin egen foglighet och börjat slita sönder sej självt. Dom grovsila soppan genom en handduk; och slog buljongen på tre slangdamejeanner, som tullarn hittat bakom sköterskans avklädningsskärmar i mottagningsrummet. " Ska du iväg och spela? " " Du drar mej ju opp till Berget Utan Slut ", kved hon. Det var redan hett. Och han drog på sej kläderna, eftersom ju tvivlet, liksom ljuset, ibland kunde bära. Som när han såg på eldarn och husmor, och dom verka helt upptagna av sånt som skilde honom från dom. För dom som höll på med det kunde ju, till skillnad mot pojken, bejaka det dom gjorde. Och husmor hade för länge sen gett efter för sin instinkt att skynda iväg och räkna nåt som var helt och gick att flytta.