Mitt på golvet är ett par meters svängplats, där dansa fyra par, de trängas med varandra i en enda massa och komma inte ur fläcken. Med bistert rynkade ögonbryn och ett dystert rytande, som höjes och sänkes i takt med handklaveret, stampa de i dammet, som stiger i sky från golvet, som vore där bara jord och inte bräder, karlarna svettas och flåsa, värmen ryker, kaffet ryker och osar, kropparna imma av hetta från kaminen och från brännvinet, lampan ryker och glåmar och lyser blekt i en ring av gult genom kvalmet. Njammi spelar – han suger sin längtan, han sprätter och far med sina händer, klaveret, hur det låter, det pustar, lockar, suckar tungt, det glittrar fram och åter, i alla fall ä de bra att ha – sup, spelman, snyt dej å spela en vals! – när ja fyllt femton år, duger den valsen inte åt dej? då ska mitt bröllop stå, tjong falleri å rej! nöjet, de flyger sin kos, trampas du satan! flickan ä en ros, maka dej, spelman, tjong falleri å rej! Hur fan det gick till egentligen, så satt Berg nere vid dörren och såg särdeles arg ut. Men det vara bara därför att han hade roligt. Inte ska man bry sig om att vara nykterist, inte ska man tänka på det gamla som varit, de ä ingen som tackar en för de, jävlitt ä de å de har de allti varit, men brännvin ä gott, bättre kunde de väl finnas, föstås, men i alla fall ä de bra – Berg svettas en klibbig ångestsvett, hans ögon glindra i likblekt ansikte, hans bröst häver sig tungt, det suckar och jublar, det är något som vill ut och befrias, det är något som rasar och bränner inom honom, ut ska de, brännvin här, ja jävlar, duvan flög högt opp i topp, duger den valsen inte åt dej? svingar mot himmelen opp. tjong falleri å rej! Sökte hon vännen sin, söker ja också efter min, maka er jävlar, tjong falleri å rej!