M a t i n é till förmån för arbetsskolan för lytta och vanföra gifves i morgon Maria bebådelsedag i Musikaliska akademien. Flere af våra mest framstående sångare och sångerskor medverka, bl. a. frn Edling och hr Odmann. Att den i år liksom föregående år kommer att locka talrika deltagare, kan man taga för gifvet, helst som intet sparats för att göra anordningarna och det hela så lockande som möjligt. (Forts.) en fjärde augusti — - en onsdag — samman-. trädde stiftmötet. Redan.pH morgonen hade det förmärkts ett ovanligt lif i staden, ty från landsbygden hade infunnit sig öfver ett hundratal lärare och lärarinnor samt nära ett femtiotal präster. Klockan nio ringde kyrkklockorna till gudstjänst, ocb man samlades i det vackra templet till gemensam andakt. Det var högtidligt. Tre präster stodo för altaret, öfverallt bland de festklädda skarorna syntes de hvita prästkragarne. Och sången, utförd af en blandad kör lärare och lärarinnor, ljöd mäktig och fulltonig under de åldriga hvalfven. Så besteg kyrkoherden och folkskoleinspektören O d e n predikostolen. roman. IDUN 96 växt, ståtlig man med en klangfull, ehuru något sjungande stämma. Och hjärtevarmt, flärdfritt och lättfattligt utlade han ämnet för sin predikan: » Utan tro är det omöjligt att täckas Gud. » Kerstin lyssnade uppmärksamt, men hon kunde icke hjälpa, att hennes tankar gång på gång gingo till honom, som hon gifvit sitt hjärtas jordiska tro. En sådan ordets förkunnare skulle just han blifva. Samma välljud i stämman, samma innerlighet i hvarje ord som talades. Hon kom långt efteråt ihåg långa stycken ur denna predikan. Särskildt fäste sig i hennes minne dessa ord af Luther, hvilka predikanten citerade: » I ett samhälle äro skolläraren och skollärarinnan af lika mycken vikt som kyrkoherden.