Töcknet började att skingras, solen gick i öster opp Och med rosenröda strålar purprade hon mastens topp Då i öfvergifna båten steg en 60-årig man Med till åror tvenne stakar, som han uppå stranden fann Efter mycket vedermöda båten fram till skeppet hann Och den scen som därpå följde pennan icke skildra kan Nej, det djärfva företaget blef med största framgång krönt Och med tacksamhetens fullhet blef den ädle räddarn lönt När för andra gången båten lyckligt stranden hade nått Och man blicken åter vände till den plats där skeppet stått Då, oh under, det försvunnit, inget spår man såg däraf! Det i djupet hade sjunkit, hade funnit där sin graf Slut den 19/2 1910 A. v Carlsson En rannsakning Hvad är ert namn? Karl Petter Nicklas Qvickenström! Ni heter således Karl Qvickenström? Nej, nådig domarn, antingen heter jag Karl Petter eller också Petter Nicklas, för aldrig har jag hört nån kalla mig Karl inte, det var då slut, hemma kallte de mig Karl Petter, men utomhus mest Petter Nicklas. Förstår ni inte att Karl Petter är detsamma som ert 'Kal Pitter'? Är ni kanske af adlig börd? Det vet jag inte. Var er far adelsman eller är ni det? Hvad far min anbelangar så är han vedsågare, och jag är gesäll.