öfverste Palmfelt, längtar att så fort som möjligt få återvända till eder gård i Finland; ni måste på eder nuvarande post värka för oss tills Gripenberg vill kapitulera. Underhandlingarne syntes denna dag blifva särdeles lifliga och Stedingk hade till sist antagligen lämnat rummet om icke något oväntadt inträffat. Herr Brigad-Chefens välbevågne Kort före den ödesdigra maskeraden i mars år 1792 hade konungen varit hos henne en skymningstund och hon hade då varnat honom för en maskerad, som skulle hållas snart. Jag har icke sett någon kapten exercera sitt kompani så flitigt som du! » Öfversten bibehöll under middagen sitt glada humör och skämtade med de båda andra. Dessa hade dock väl reda på hvart ryssarne tagit vägen, men ansågo sig icke äga en tillräcklig styrka för att göra ett anfall emot den ryska bataljonen vid Paavola. » Värden är en god bekant till mig. » Skottväxlingen tilltager, detta tyder på att det redan är frågan om någonting mera! » Sandels såg efter att allt var i ordning vid Linna och återvände till sin bostad i Partala by. » Kriget skall säkert draga ut – hvem vet huru länge! » Generalen hade redan bott ett par dagar på Väddö prästgård men knappt hunnit hvila sig efter den ansträngande expeditionen. Mina kosacker längta efter bragder och äfventyr, ty det är redan trenne veckor efter vår sista seger – » Här skola vi låta trupperna fatta stånd och hvila sig! » » Gör hvad du kan i den saken numera är det ytterst svårt för dig att hafva kvar dina giftermålsplaner, ty hon håller sig i säkerhet i Sverige så länge kriget varar och sedan blir hon troligen gift med en svensk officer, en ungdomsvän till henne, såvidt han icke stupar i kriget! » Ju längre han följde vägen, desto flere ryssar fick han se. » Huru det än må hänga ihop med det här, » sade Roth till honom, » men så mycket är säkert att i dag kunna vi ej slåss med ryssen! » Jag vet ingenting, eders nåde!