De kliniska effekterna och det ökade fluorodopaupptaget har kvarstått under mer än 10 år hos de tidigast opererade patienterna. Hos de 25 patienter som följts med PET, före och efter transplantation, har man kunnat visa en signifikant ökning av fluorodopaupptaget i den transplanterade delen av striatum [3, 4]. Resultaten av dessa tidiga försök är därför oklara. Celltransplantation är bara en av flera experimentella terapeutiska procedurer för Parkinsons sjukdom som nu är under utveckling och utvärdering. Den korrekta identifikationen av striatumanlaget hos humana embryon har också diskuterats. För denna stora grupp patienter finns ett uppenbart behov av nya behandlingsmetoder. projektionsneuron (som utgör mer än 90 procent av alla striatumneuron) utvecklas från den laterala delen av den så kallade ganglieeminensen i det ventrala framhjärnsanlaget (LGE), och att interneuronen utvecklas från både den laterala och den mediala delen (MGE). Reinnervationen i putamen har dock varit inkomplett med nuvarande transplantationsprocedur. Strategier för ökad cellöverlevnad Dessa studier har visat att omogna nervceller kan överleva transplantation till hjärnan, utvecklas och etablera funktionella förbindelser. Betydande framsteg har gjorts, men tekniken behöver utvecklas vidare. I djurmodeller för Parkinsons och Huntingtons sjukdom, där nervkretsarna i hjärnans basala ganglier är skadade, är det möjligt att med implanterade nervceller återställa funktionella nervkretsar, och förbättra djurens motoriska beteende. Data rörande L-dopados, procent av dagen i » off » - fas samt hypokinesi och rigiditet, enligt UPDRS (Unified Parkinson ' s disease rating scale), under » off » - fas, härrör från regelbundna undersökningar under andra året efter transplantationen på patient 3 och 7-10, och under fjärde året efter transplantationen på patient 4. Den patologiska processen är sannolikt också mer omfattande, framför allt i kortikala regioner, än den som induceras i djurmodeller. Huntingtons sjukdom Det är därför tänkbart att den fortskridande degenerationen i områden utanför striatum kan motverka eller eliminera eventuella terapeutiska effekter av välfungerande striatumtransplantat.