Ostjak-tält. Efter fotografi. Bogsering med hundar på Jenisej. Båten »Luna» med 1876 års svenska landexpedition om bord. Efter en teckning af Hj. Théel. i Matthei evangelium underkasta sig nämligen alla skopter en sjelfstympning, till följd hvaraf sekten endast kan bestå genom nya proselyter, och märkvärdigt nog tyckas dessa galningar verkligen, trots all förföljelse eller kanske just derför, fortfarande få efterföljare. En mängd af skopterna utgjordes af ingrer (finnar från Ingermanland), hvarför jag utan svårighet kunde samspråka med dem. De hade genom flit och ihärdighet lyckats skapa sig ett visst välstånd, voro gästfria och vänliga samt buro med undergifvenhet sitt hårda öde. Sjelfva ville de ej döda varmblodiga djur, det var nämligen »synd att döda hvad Herren skapat»; hvilket ej hindrade dem att fånga och äta fisk samt att åt oss, i alla fall förtappade varelser, för 18 rubel försälja en vacker och fet oxe, med vilkor att vårt eget folk skulle slagta honom. Deras obenägenhet för en del animaliska födoämnen hade för öfrigt haft det goda med sig, att de i stället bemödat sig om jordens odling. Rundt om stugorna funnos derför potatis-, rofoch kålland, hvilka åtminstone för detta år lemnade rik skörd, oaktadt kolonien var belägen under polcirkeln. Längre söder ut tilltaga dylika anläggningar i omfång och storlek och lemna åtminstone rika skördar af en ypperlig stor potatis. Någon egentlig sädesodling möter man för närvarande först vid Sykobatka, beläget vid 60° n. br., men i en framtid, när skogar och mossar minskats, skall här, liksom i Skandinavien, ett lönande åkerbruk kunna drifvas vida längre norr ut.