– Jag får gratulera er, fröken Bern, ni är då född under en lycklig stjärna! suckade Klaus. Men testamentet är uppsatt och bevittnadt med iakttagande af alla lagliga former. – Gud välsigne dig därför, sade Fanny. Många voro emellertid icke de, som sålde sig. Hvem öppnade testamentet? – Det tror däremot inte jag, sade Irma och tog på sig en världserfaren min. På bordet stodo ett par omaka stakar, hvaraf den ena var af silfver, med tända stearinljus på hvar sin sida om lampan. – Vet du, Amelie, sade han, när jag tänker på saken, är det en ganska god idé af dig att resa hem på en tid! – Hör på, Ivar Persson! Hvar vill du jag skall taga dem ifrån? – Huru? Det var en arbetsam dag han hade framför sig. Han stod upp och såg sig i spegeln. – Vet ni hvad jag skulle göra, om jag vore i ert ställe? – Ja, ni tvingar ju mig till att påminna er om vissa obehagliga saker. – Min fina fröken, återtog mannen. bedyrade Irma och Fritz på samma gång. – Men, om ni får se födelsemärket, så måste ni tro mig, och för att fullständigt afväpna er, är det bäst, att ni får se det. Nu skola vi emellertid bära oss fiffigt åt. I så fall erkänner jag, att jag helt och hållet misstagit mig, sade Villars i bestämd ton. Men, ledsamt att nämna, blef öfverskottet icke på långt när hvad man väntat. Mitt hjärta talade icke, förr än mina föräldrar redan utsett min blifvande make, och jag kunde icke fatta att en flicka kunde älska någon annan än den hennes föräldrar med deras större erfarenhet valt. – Jo, jag misstänker, att doktor Villars själf tagit ringen. Klaus var denna afton i ovanlig grad » onkel Klaus ». Utan att betänka sig, stötte han genast upp porten, och portvakten, som var förlamad af fasa, kom sig icke för att hindra hans inträde, ehuru han var » obehörig ». – Förlåt, sade han och tände en ny sticka, jag ville ej såra er. Hans öppna frimodiga ansikte upplystes af ett par stora blå ögon, hyn var blomstrande och vittnade om hälsa, pannan var hög och inramades af svart, glänsande hår.