uppfostrarinnor, p % tal om denna Om det vofc s %, a t t det inte funnes uppgift anslås i stället den djupa for ämbetet meriterade kvinnor, SA brösttonen! Men det har tydligen skulle ingeii anmärkning göras p &amp; aldrig fallit mannen:, i a t t den kvinnförhhllandet, ~y. det ar s jalvfallet, att liga uppfostraren, inte minst den peendast kvaliticerade och f or uppdra-. dagogiskt skolade modern, e j längre. get. lämpliga personer böra ifrhga: borde f % saknas i den institution, som '. F i ', 28 - HERTHA . SOM I VAR TZD ALLTE f TT ör ORD, ofta brukas i ovidkommande. Dock finner jag intet bättre. Sör a t t därmed karaktärisera djupet, entusiasmen och intensiteten i %alla Curnians rika och måwf acetterade beg %vning och hennes aktiva insatser, b %- de när det gällde a t t bevara gammal livskraft eller plöja nya faror i vår andliga odling. Hon hade själv varit i tillfälle a t t i stora mått tillägna sig en mhgsidig bildnings välsignelse; och i sin glödande kärlek till Sveriges land, folk och kultur och i sin varma medkänsla f ör människor på livets skuggsida var hon alltid färdig a t t sätta in sin offervilliga kraft och sin generösa h jalpsamhet. För Herthas läsekrets må särskilt framhållas, att Sophie Adlersparre Calla Gurman. hos henne a.lltid fann resonans för förverkligandet av sina idéer, en van B rad och d %d. Deras egentliga samarbete ägde rum i den %1: 1874 stiftade föreningen Handarbetets vänner, där Esselde, " med sublimt förakt för de svhigheter hon pålade b %de sig \ själv och sina medarbetare och sin; naiva övertygelse a t t de alltid hade tid och utvägar a t t ögonblickligen med tv &amp; tomma händer utföra hennes geniala men ofta kinkiga uppdrag, inspirerade oss till samma hänförda har att bestämma över landets. När Fredrika-Bremer.rFörbundet stif tades väsen.