Databasen Spriline borde vara en naturlig källa för att lokalisera samhällsbaserade projekt med syfte att stärka deltagarnas fysiska aktivitet. Totalt 50 av de 52 projekten rapporterade någon form av utvärdering, men denna varierade från att enbart registrera » närvaro » till » vetenskaplig utvärdering ». Eftersom vi inte vet huruvida denna strategi, som förefaller lämplig i teorin, fungerar i praktiken har vi granskat alla program för fysisk aktivitet som var listade i en omfattande svensk databas, Spriline, eller var registrerade i sammanställningar från samtliga svenska landsting. Det visade sig dock att endast 52 av projekten fortfarande existerade. De flesta läkare betonar vikten av ökad motion och lämpligare kost för dessa patienter, men saknar många gånger möjlighet att anvisa hur dessa råd skall omsättas i praktiken. Endast två program hade dock någon systematisk hälsoekonomisk utvärdering, trots att de flesta var stödda ekonomiskt av landsting eller kommun. Drygt 50 procent av projekten planerades pågå högst sex år, medan övriga saknade tidsram. I 75 procent av projekten användes någon form av skattning av välmående och hälsa. Viktminskning var inte det vanligaste primära målet, även om åtta projekt riktade sig främst till individer med övervikt eller obesitas. De identifierade projekten riktade sig främst till allmänheten, men 20 av de 52 projekten fokuserade speciellt på medicinska problem som diabetes, hjärt-kärlsjukdom, övervikt och obesitas, eller långtidssjukskrivna patienter. Endast i ett landsting (Halland) remitterade läkare systematiskt patienter till registrerade motionsprogram. Utvärdering I Tabell III sammanfattas olika sätt för objektiv utvärdering av resultaten i de olika programmen. Tre typer av fysisk aktivitet dominerade: promenader, aerobics och vattenaktiviteter (Tabell I). Målet för de flesta program var att öka deltagarnas fysiska aktivitet, förhindra sjukdom och främja hälsa och välmående, ofta genom någon form av kampanjaktivitet (23 av 52 svar). I 33 av programmen kunde kostnaderna utvärderas. Stockholm, Göteborg och Malmö, medan ett betydligt mindre antal aktiviteter rapporterades från andra regioner (särskilt från norra Sverige). Spriline jämte sammanställningar från samtliga svenska landsting användes som huvudsakliga informationskällor. Spriline täcker inte allt Några av dessa aktiviteter hade dock dubbelrapporterats, och andra befanns vara uppenbart irrelevanta. Ingen brist på livsstilsprogram i databaserna, men i praktiken kan informationen inte användas effektivt Utvärdering av effekter av motionsprogram (n = 49; TabelI II. De flesta svar från existerande motionsprogram kom från områdena kring