Dessa tillståndsändringar är antingen deterministiska eller indeterministiska. Denna slutsats har stora likheter med Leibniz ’ relationistiska uppfattning om rum och tid. Att händelsen nu är i framtiden och sedan (dvs i framtiden) i dåtiden blir då med vår notation NFh&amp;FDh. John Wheeler " Den absoluta, sanna och matematiska tiden, i och för sig och till sin natur utan relation till något yttre, flyter likformigt, och kallas med ett annat namn för varande. Sammanfattning Om vi utgår ifrån en ontologi av händelser utplacerade på olika platser i rum och tid så är det inte möjligt att tänka sig att tiden går eller att det sker objektiva förändringar. Augustinus (Bekännelser, bok 11) var förbryllad. Dessa har följande egenskaper: • Kroppar finns under en viss tid. Jag tror inte det; olika begreppssystem är lämpliga för olika syften. Kroppar och händelser I vardagligt språk talar vi alldeles oproblematiskt om både kroppar och händelser av olika slag. (Detta identitetskriterium går alltså inte generellt att använda i kvantfysiken och därför kan man inte heller i allmänhet tillskriva partiklar i kvantfysiken trajektorier.) Vi sätter framtid=F, Nutid=N, dåtid=D, och h= händelse; att händelsen h ligger i framtiden blir då Fh. 1 Tidens gången illusion ?1 Lars-Göran Johansson " Tiden är en illusion, och lunchtid i dubbel grad. " Detta visar att det avgörande för om man skall kunna formulera en tanke om objektiv förändring är vad man har för primitiv kategori, kroppar eller händelser; om kroppar är den 9 primitiva kategorin så kan vi tala om objektiva förändringar, om händelser är den primitiva kategorin går det inte. Man kan inte tänka sig tiden som flöde och förändring utan föremål som förändras. 2 längre; endast det som finns nu finns. Då måste vi ha ett identitetskriterium, alltså ett tillräckligt villkor som säger när två förekomster av en kropp vid olika tidpunkter, eller olika platser, är förekomster av samma kropp. Om man frågar praktiskt taget vilken som helst människa vad världen består av, så får man en uppräkning av olika slags kroppar, de med någon allmänbildning svarar kanske atomer, protoner, elektroner, mm. Mitt förslag till lösning består i att låta tidpunkter utgöra integrerade delar av predikatet och att dessa tidpunkter är implicita i utsagorna.