I dess spalter fördes en orädd strid för alla reformvänliga strävanden och, anmärkningsvärt nog. även för frihandel. Längre fram i tiden — när det i Stockholm inte gick an att vara liberal. så ansågs det ä " " " " fint " i Göteborg. Men kriget kom. och kristidens efterverkningar gjorde sig kännbara i den stora handelsstaden De ekonomiska påfrestningarna framkallade beMilitärparad utanför Lunds dom— grå stålhjälmar i täta leder. kyrka Portarna slås upp högste krigsherren och representanter för femton ILgementen tåga upp i koret — fanorna samlas i parad kring kortrappan. General Tingsten talar — för “ den armé, som segrade på höjden av Lund ”. Det är underligt med kyrkan. Dess herre. biskopen, k a n ännu, har ännu makt att sluta dessa portar för dem, som där vill bjuda stoftet av sina döda att t i l l andrar stoft samlas. Men han hor inte rätt att sluta dem för en krigisk demostration, inte rätt och inte makt — o m i n t e d e n m a k t, som en gång bjöd världen spetsen som det obevekligaste av allt obevekligt. Det har dock en gång av det romerska världsväldets härskare sagts: hellre en segrande motkejsare i Kom än en kristen biskop! Protester fanns på annat hål. Samtidigt som militärfester försiggick i domkyrkan under studentkårens officiella medverkan, samlades med professorerna Wicksell, Sommarin, Sjövall studenter och allmänhet till en av studentföreningarna D. Y. G. och Clarté anordnad svensk-dansk isländsk fest på Akademiska föreningens stora sal. Festtalet hälls av den isländske författaren Gunnar Gunnarson. Och talets huvudpunkter voro dessa: Som den goda kampens riddare ha vi icke endast m europeisk uppgift utan m världsuppgift Vi skola bära fredens vittnesbörd. Vi skola hava folkfriheten, den inbördes oavhängigheten under ädel och storsint samverkan som vårt banér Domkyrkans toner kalla också på oss kalla oss till handling. Vi måste först och främst söka förhindra, att en sådan fest firas mera i något av landen — i alla fall måste vi l o n varandra att den aldrig skall firas utan protest Vi vilja icke tåla något särnationellt jubel, d i r gemen— tänksamhet, och med Handelstidningen i spetsen gick man åt höger.