Jag kände mig icke hågad att instämma, men kora just då att tänka på, att de kanske voro väl många. Skådespelet handlar om huru en oförsynt och förslagen ung enka med mycket erotiska tendenser söker i sina garn snärja sinenda väninnas man, som fordom älskat henne och för hvil-ken äfven hon i hemlighet lågat, ehuru hon haft allt för hög tanke om penningens värde för att kunna afstå från den glänsande framtid, som giftermålet med en millionär erbjöd henne. Man har såsom bevis på styckets naiva beskaffenhet framhållit så väl den skäligen platta symboliken i de båda väninnornas namn, Rosa och Georgina, ' som den omständigheten, att de uppträdande herrarne äro antingen artister eller löjtnanter. Ett naivt drag är äfven det, att den man, för hvilken Georgina förtrampar sin kärlek, skall vara millionär; förmodligen tyckte författarinnan, att hennes hjeltinna skulle framstå i en allt för lumpen dager, derest hon icke förstod att värdera kärleken åtminstone till ett eller annat hundratusental. Georgina har emellertid återfått sitt välde öfver sin forne tillbedjare och star just i begrepp att enlevera honom, då unga frun upptäcker deras maskopi. Detta skulle hon icke hafva gjort, derest icke hennes man begått den oforsigtigheten att ställa sig och prata en del om sitt olofliga förehafvande inåt ett mörkt rum, utan att forst se efter hvem som befann sig i detsamma; men det är just hvad han gör. Detta händer i tredje akten och borde med rifvande hastighet framkalla en katastrof. Men i stället blir det i denna och de båda följande akterna ett tissel och tassel utan all ända mellan de båda brottsliga kontrahenterna, som fortfarande ostörda fa smida sina planer utan att hustrun kröker ett finger för att göra slut på den pinsamma situationen. Detta åter vållar, att vi få en helt annan uppfattning af hufvudpersonerna än den författarinnan troligen afsett: Rosa — en af dessa » sanna qvinnor », på hvilka fru Edgren sett med en så djup och kritisk blick — förefaller blott som det menlösaste våp iv verlden, Georgina blir ett under af fräckhet, och mannen synes sakna hvarje tillstymmelse till karaktär.