Avdelning II innehåller en problematisering och diskussion av fem frågeställningar som är av central betydelse för den rättsliga regleringen av förorenade områden; typiska rättsliga problem som beror på det miljöproblemets specifika särdrag (kapitel 7), förhållandet mellan en skadeståndsrättslig och en förvaltningsrättslig reglering på området (kapitel 8), förorenarens ansvar (kapitel 9), markägarens skyldigheter (kapitel 10) och miljökraven i tiden (kapitel 11). Däremot är det klart att de civilrättsliga preskriptionsreglerna är tillämpliga när myndigheterna söker sina kostnader åter från en förorenare genom en skadeståndsrättsligt grundad talan vid allmän domstol.1108 På så vis får alltså de skadeståndsrättsliga reglerna betydelse för miljöansvaret i situationer där föroreningarna har skett före MBL:s ikraftträdande, eller när annars MBL:s bestämmelser inte räcker till. Westerlund, S: Europeiska kommissionens vitbok om ersättning för miljöskador. Traditionellt har uppdelningen mellan rättsområdena också att göra med fördelningen av lagstiftningskompetensen på förbundsnivå resp. Länder-nivå. 1048 Det kongelige miljøverndepartementet, sid. 13. De senaste åren har verksamhetsutövarbegreppet enligt miljöbalken varit föremål för diskussion i den juridiska litteraturen. Kontrasten mellan de två ytterligheterna i dessa sammanhang, Nederländerna och Tyskland, är onekligen slående. Han beskriver dessa argument som en stege som juristen får klättra upp och ned i under tolkningsprocessens gång. Som framgått att de föregående kapitlen, verkar det finnas en samstämmighet i Europa om att den förvaltningsrättsliga modellen har mest att erbjuda när det gäller regleringen av miljöfarliga verksamheter. Hans artikel gällde visserligen ” ... vad som enligt vedertagna lagtolkningsprinciper får antas gälla från och med den 1 juli 1989, då ändringarna i miljöskyddslagen (ML) träder i kraft.”. Regeringsrådet Rundquist å andra sidan, anslöt sig såväl till majoriteten i Klippan-målet med dess mer toleranta inställning till retroaktiv lagstiftning, som till det något snävare inställda Lagrådet i miljöbalksärendet. • Kretsen av adressater bör bestämmas utifrån föremålet för miljövårdsåtgärderna, d.v.s. det förorenade område som ska undersökas och efterbehandlas. Man hänvisade vidare till lagens förarbeten där oavsett om den miljöfarliga verksamheten fortfarande pågår eller inte. ” (prop.