Strax innan de lade på sa han att han kunde komma upp till henne senare på kvällen. Det känns fint tycker jag. Det är det du menar inte sant? Om jag kunde begripa varför jag måste följa med. Här är min nya bröllopsoverall, sa hon i en helt annan ton. Han underhöll henne med anekdoter från sin praktik och hon gick på vartenda dugg. Det är väl mest nåt som hör ungdomen till. Och jag som ett slag fruktade att jag aldrig skulle gilla dej. Han lyfte ner spegeln från väggen i hallen och höll den framför Anita. Hon var alltid sysselsatt. Om tre timmar. Jag kunde döda mej för det här. Hon ringde Robban oftare än förut, frågade honom till råds, skaffade sej ärenden till honom, bad honom om tjänster. Utan entusiasm. Du växer och växer. Du är bra Lotten, sa hon. Jag måste sluta lipa, viskade hon grumligt. Det tror jag inte. Men till vem? Om jag bara hade kraft att ge mej av från honom. Om du ursäktar, jag ska bara se hur det går med middan åt er. Ett undanglidande in i tystnaden tills inget av öppenheten från i mars fanns kvar. Men jag kan bli gravid, sa hon och satte händerna mot hans höfter. Gjorde inget försök att sova, låg med öppna ögon ut bland skuggorna, mörkret, ljusen från gatan. Jag får gäster i morgon bitti. Nej, nu måste jag gå. Ska vi aldrig få lugn och ro igen tror du? Två människor i en tågkupé, två som längtar efter att något ska hända dem som för dem ut ur deras krångelvärld av plågsamma känslor och minnen av känslor. Nej hu då! Nej, sa Marie. Lördagen därpå hade de stämt möte vid klockstapeln på Skansen. Snälla Ann-Charlotte, sa hon. Då var han och Marie ensamma som de varit varje morgon den sista månaden. Han böjde sej fram mot henne och la som av en händelse handen på hennes knä. Var gång hon hittade på något nytt engagerade sej hennes föräldrar och uppmuntrade henne och var gång hon tröttnade teg de besvikna. Värme, kärlek, trygghet, sånt som ger livet mening. Ekonomisk ruin för att kärringen inte kunde uppföra sej som folk! Det var som om Anita aldrig ringt. Mer blev inte sagt. Han tyckte att chauffören tittade på dem i backspegeln som om hon fattat att de inte hörde ihop. Att jag inte skulle vara orolig.