" Det känns som vi nu först kommit hem, " sade hon, " här är så fridfullt och ombonadt. " " Ja, " sade han, " du har rätt, detta är ett hem. " Men vid uttalandet af detta språkets rikaste ord föll det en slagskugga öfver deras fröjd. Han tänkte på sitt vackra fädernegods Engelsholm; hon på Uranienborg, där hennes älskade Apollo gifvit henne mera trygghet och hägn än hon haft någon annorstädes i världen. De suckade båda tungt, och ängslig, att denna suck förebådade dystra tankar, föreslog Sophie, att de skulle gå ut i rosengården. Erik gaf villigt sitt bifall. De vandrade arm i arm mellan slanka, bugande pingstliljor och prunkande tulpaner. Västersol lyste blidt öfver de sammetsmjuka gräsmattorna. Vinden vaggade nylöfvade träd till ro, smekte syrenernas svällande knoppar och guldrägnets vajande, ännu ej utslagna klasar. Fåglarna hade redan somnat i nyredda bon, endast en ifrig svalfar flög försenad in under en takås med någon läckerbit åt ungarna. Himmelen hade ett underbart skimmer, där dagens klara blå och kvällens drömmande rosa sammansmält, i Marguerite ny, utsökt parfym, I kan i fråga om finhet, fyllighet och styrka j! fullt jämföras med den bästa franska. j I Säljes i de flesta välsorterade parfym\ I butiker. {I flylin &amp; C:BS Fabriks-Aktletsolag. (och de lätta fjädermolnen speglade sig i slottsgrafven, som imma på en blank sköld. Erik Lange kände sig så ljufligt fjärran från världen; hans sinne var lugnt, och hans tankar hade förnöjelse af friden. Han gick där med steg, hvilka togos utan brådska, utan ångestens hetsning eller i äflan att snarliga nå målet. Sophie drömde med hufvudet mot hans skuldra. Hon var den aktade och ärade slottsfrun, som gick här vid sin makes sida, Titan och Urania, ett åldrande par, som hade rätt att lefva på rika minnen Det var år och dag sedan hon kännt det så godt, och hennes tonfall blefvo glädtiga, hennes rörelser lifliga, smidigt behagfulla.