Om man vid en industriell anläggning eger tillgång till ett vattenfall och således erhåller drifkraften utan särskild kostnad, kan man anskaffa en maskin t ex. en turbin för drifvande af en elektrodymanisk maskin, hvilken upplyser hela etab-lissementet Men då upplysningen behöfves endast en kortare tid, skulle maskinen stå obrukad, och vattenfallets kraft icke nyttigt tillvaratagas under större delen af dygnet Om man använder maskinen till att ladda accumulatorer under mellantiderna, hvilka sedermera kunna användas vid åtskilliga smärre kraftbehof, skulle därigenom en icke obetydlig vinst kunna göras. Således skulle såväl kapital som naturkraft genom användande af accumulatorer komma till bättre användning. 2: o I förhållande till andra kraftutvecklande maskiner intager accumulatorn litet rum. En accumulator utgöres, som förut nämdt af en trälåda, hvilken är omkring 25 centimeter hög, 50 centimeter lång och 20 centimeter bred. Detta mått är naturligen varierande allt efter accumulatorns storlek och anföres här för att gifva ett ungefärligt begrepp om dess storlek. 4 sådana accumulatorer skulle vara tillräckliga att drifva en symaskin under en vecka. Accumulatorn är en relativt ny uppfinning. Ar 1859 konstruerade fransmannen Planté en s. k. sekundär stapel, i hvilken man kunde magasinera en elektrisk ström. Den, som egentligen utvecklat denna Plantés uppfinning är hans landsman Faure, hvars accumulator är den, som här ofvan beskrifvits. Ännu återstår mycket att göra, ty i det skick accumulatorn för närvarande befinner sig, blir den mången gång för tung, då man har behof af ett större kraftbelopp och i det hela för dyr. En allt för stor förlust uppstår vid dess laddande och vid återgifvande af det upptagna kraftbeloppet, för att det skulle vara fullt ekonomiskt fördelaktigt att använda den. Det arbetas för närvarande med stor ifver på att förbättra accumulatorn i dessa afseenden. Det är dock sannolikt, att denna uppfinning har en stor framtid för sig.