Det har länge ryktats att lokala utbildningar anordnade i besparingssyfte, i stället för SK-kursen om psykoterapi, har varit av starkt växlande kvalitet och många helt undermåliga. Det finns kortare yrkesutbildningar än psykiaterutbildningen, vilket i artikeln anförs som en orättvisa. Andra länder Många psykiatrichefer har inte haft ork och / eller kompetens att säkra kvaliteten i detta utbildningsmoment. Genetisk psykiatri? Samtliga svarande krävde att obligatoriet skulle vara kvar, 9 av 10 ville ha obligatoriskt deltagande, resterande 1 av 10 ville ha obligatorisk skyldighet för Socialstyrelsen att erbjuda kursen men frivillighet i deltagandet. Förbättra resurserna i stället Åsberg och Jacobsson uppmanar staten att ta sitt ansvar för att säkra tillgången på psykiatrer, men, vill jag tillägga, staten har även ett ansvar för kvaliteten i vården, inte bara volymen. Skälet sägs vara att man därigenom vill öka rekryteringen till klinisk psykiatri, men mitt intryck är att det mer handlar om att främja psykiatrisk forskning även till priset av försämrad klinisk utbildning. Rekryteringsproblemet måste, menar jag, mötas genom att man: Samtliga grannländer och flertalet västländer har eller håller på att införa motsvarande kurs. Bocken som örtagårdsmästare Författarna hävdar att när psykiatrer får mer utbildning så blir de diskriminerade, vilket ger psykiatrin en » negativ särställning «. Författarna beskriver hur de tycker att en psykoterapikurs borde se ut - en kurs speciellt utformad för snart färdiga psykiatrer och som inte betonar någon speciell skolinriktning inom psykoterapin. De orienteringskurser som givits i lokal regi och godkänts av respektive psykiatrichefer har, sägs det, ofta varit undermåliga. Rekryteringsproblemet Dvs Sverige når ännu inte ens upp till europeisk standard. Fler psykiatrer om vi » slipper « kursen? Deras förslag kan svårligen gagna klinisk psykiatri.