Vi anlände till Lund den 20 juni, tidigare än vår gode värd, professor Sundberg, väntat oss. Han var dock ingalunda i förlägenhet, då han kunde bjuda oss en alldeles nytapetserad och nymöblerad våning, med husgeråd från Köpenhamn, Göteborg och Malmö, för att ej nämna hvad Lund själf kunnat bidraga, hvaraf snickararbetet var särdeles vackert. Händelsen var nämligen den, att han skall gifta sig i höst med en förmögen och hygglig flicka från Uddevalla, dit han ämnade efter högtidligheternas slut i Lund afresa, hvarför han på förhand iordningsatt sin våning, af hvars beboende vi således fingo njuta förstlingen. Jag hade ej sett professor Sundberg sedan promotionen i Upsala år 1842, då han var primus och jag hedersmagister. Vi voro således promotionskamrater. Under tiden hade han gått från lönlös studerande till en indräktig profession i Lund, med tre prebendekyrkor att predika uti, en på den lärda vägen sällsynt hastig befordran, hvaraf han var i alla afseenden förtjent genom sina kunskaper och sitt föredömliga förhållande, som tillvunnit honom allmän aktning. Det var mig rätt kärt att få förnya hans bekantskap. Då jag emellertid visste, att hans tid var mycket upptagen af tentamina och examina vid terminens slut, bad jag honom anse oss såsom alldeles icke till i huset, utan egna sig uteslutande åt sina göromål, emedan vi nog skulle sköta oss själfva.