så har jag ju ingen nytta, om jag lefwer aldrig så wäl, jag må göra ondt eller godt, jag blir lika fullt fördömd; här kan man såle des se, hwillckendera läran är sann eller fallsk. Så ock, om en lärer: Gud gör dig salig af nåd genom trone på Jesum: En annan säger: wi måste förtjäna saligheten genom Wåra goda gerningar, så kan du straxt döma, om Läraren är ren eller fallsk. Den, som lärer Gud gör dig salig af nåd genom trone, han tröstar dig i din ångest; men den, som grundar saligheten på goda gerningar, han gör dig försaggd; ty när man å ena sidan ser, på Guds fordran i lagen till hela sin widd, men å den andra på wår oförmögen het, så skulle slutsattsen blifwa snart gord. Jag kan eij bli salig, ty jag hinner eij göra en tusendedel af hwad jag borde: m: m: Och låt wara att du i dag gort tusende goda gerningar, i morgon kan hända du faller i en dödelig synd, då äro ju alla dina goda gerningar om intet; ty Gud säger: Om den rättfärdige wänder sig ifrån sin rättfärdighet, och gör det ondt är, så – skall han dö. Lägga wi nu det till, att hjertat måste wara lika så rent inwärtes, som gerningarna utwärtes, så lärer snart skönjas, huru otillräckelige de äro, hällst hwar och en med sig sjelf wet, huru elldig menniskan är i det onda, men kall i det goda. Sedan jag på detta sättet fått språka med dem, sacktades deras hetta, att jag med mera foglighet feck föreställa dem ett och annat, hwari de felat. Men Hindrich Mårtensson geck ut mycket wred, och när han i förstufwan, af de utestående blifwit styrckt att höra och rätta sig efter hwad jag sagt dem, han har som det berättades swarat: Skulle jag höra honom? Han will ju hafwa mig ända till hellfwetet. Efter Hendrics utgång, kom jag i närmare samtal med Mats Sigfridsson, en man af mycken hetta, hwillcken efter