Du har att välja mellan att bli en förtorkad och förtvinad mö och en sådan som jag, kraftlös och sömnlös och åldrad i förtid av för många barnsängar. Den här är ganska bra, men jag föredrar nog denna. Men inte Mats. Det går inte att lura henne. In genom hennes fönster mot den mörka bakgården fläktade en ljummen majvind. Jag sparkade till honom allt vad jag förmådde med mina grova promenadkängor och han tumlade baklänges och höll sig om byxorna därfram och började snyfta så underligt. Han får bli hur ursinnig han vill, tänker hon i detsamma. Agnes kan inte ljuga! Hon förmådde knappt ligga kvar i sängen. Hon går från rum till rum, rastlös, sugen på sött. Vi får inte leka så här. Hon mådde inte bra. Han erbjöd mig en valp, men det var en katt jag önskade. Vilken löjtnant, sade hon. Rashästar, sade han. Nu ska ni få te! Han som sagt att hon var den flicka som han utvalt åt sig. Morbror Arvid håller på med släktforskning, det har han gjort sedan han gick i pension. Den ser dyr ut. Hon drog i klocksträngen och när husan kom in gav hon order att Landgren skulle köra fram bilen. Kärleken vill också ha. Det är en saga som Clara hittat på och som Johanna aldrig tröttnar på att höra. Egentligen vill vi köpa det stora huset här bredvid, men det ägs av en tysk fräulein och hon kan inte bestämma sig för att sälja. Hon broderar håglöst på en bonad som ska hänga på väggen över soffan i förmaket. Jag har aldrig älskat honom. Allting är skit, sade jag. Först på spårvagnen när hon är mer än halvvägs hemma erinrar hon sig att hon lovat modern att äta lunch med henne och hjälpa henne att packa. Om jag får några dagar på mig så lovar jag att följa med dig till landet sedan, sade hon. Jag såg hur Johanna svalde innan hon bestämde sig för att nicka. Jag ska också skilja mig, säger Clara. Clara fnyser. De köpte en lägenhet på Söder, den som Johanna och jag numera bebodde. Hon borde genast stiga av och åka tillbaka upp till Valhallavägen, men blir sittande på sin plats medan spårvagnen ånyo sätter sig i rörelse. Hon räknar åter på fingrarna. Det tjänar ingenting till, tänkte jag, och såg ut genom fönstret.