de flesta e u r o p e i h länder arbeta och agitera qvinnorna oförtrutet, men beklagligtvis ännu i allniänhet med föga d framgxng, Mr att komma i besittning af en rättighet så dyrbar som den, hvilken våra svenska qvinnor redan i mera än tjugo ar egt, men tyvärr s3 föga begagnat rättigheten att deltaga i stadsfullmäktigeval. Ej ens i norra Amerikas Förenta stater med blott några undantag - kommit sa lingt soni har man hos oss. S5 har t. ex. ännu blott för några veckor sedan en motion. angående den municipala (= kommunala) rösträttens utsträckande afven till qvinnan, blifvit inleninad till den lagstiftande församlingen i staten Newyork med livad utg51ig veta vi ännu ej. I det demokratiska Frankrike arbetas oförtrutet år efter hr på att f3 qvinnans municipala röstritt erkänd. \ langa framstaende qvinnor och män offra tid och krafter för detta vigtiga mals uppniende, men ännu har man i sjelfva det radikala Paris ej kommit Iangre än att, d i i sistlidne januari manad en petition Bnyo framlades inför Paris generalrBd med begäran, att qvinnorna måtte tillatas afgifva sitt kommunala votum, beledsagade en viss monsieur Georges Berry det officiela referatet öfver petitionen nied ett afstyrkande utliltande, hållet i så ria och för qvinnans värdighet sarande uttryck, att vi har ej vilja upprepa desamma. Petitionen afslogs också med 37 röster mot I I. I de niånga skrifter angieiide qvinnofrigans tillsthd i den kamla och nya verldens olika länder, som tid efter annan utkomnia, framh5lles alltid vart kara Sverigc som ett af de land, hvilka i detta afsecndc gått i spetsen for civilisationen. och man skattar allmänt den svenska qvinnan lycklig att vara i besittning af en så betydelsefull medborgerlig rättighet. Men huru är det hos oss? Värdera vi denna rätt?