Prof. Fornelius swarade: än i hafwen rådt honom till att göra sig af med den saken, mädan i wore Rector, och förr än Fontelius blefwe. Prof. Brunnerus begärte weta sagzmannen, den han wille sig förswara moot. Prof. Fornelius sade: Doct. Hoffwenius har sagdt mig det. Doct. Hoffwenius nekade intet uthan sade sig af Kadow sielf det hördt H:r Verelius repeterade och sine förre ord, och sade sig intet mera hafwa kunnat göra i sin prorectorat, än giordt wore. M. Fornelius swarade: 1 läte stämda min dreng, och togo honom från mitt arbete på landet förste gången, hans wederpart kom intet. I läte stämma honom andra gången, wederparten kom intet. I läte stämma honom tridie gången. Swaranden kom intet. I läte stänwwa honom fierde gången, men wederparten kom icke heller då, uthan sände en annan för sig. Synes hwad god sak wederparten hade. Drängen måtte böta, slapp intet förr, men det praejudicium Kadow giorde, frågade i icke en gång effter. H:r Verelius swarade sig den saken med nog wårdnat i sin rectorat handterat, men effter den icke kunde slijtas, gaf jag den till då warande Rectorem, att skaffa resolu­ tion uppå. M. Brunnerus sade skola förswara sig emot den beskyllning honom tillwijtes om borgmästarens tahl, som Doct. Hoffwenius wittnar, och att skola bewijsa sig alldeles oskyldig wara för all wildogheet i saken, och nog arbetat på saksens ändskap i sitt rectorat. Den 27 Novemb. kallade Rector Professores till tals i kyrkian, praesent. M. Rectore, Doct. Stigzelio, Doct. Pet. Rudbeckio, Dn. Ol. Rudbeck, Dn. Verelio, Dn. Emporagrio. 1. Proponerades om spannemSls wärde i Stockholm och Kopparberget. Resolutio.