åth sin hustru uthan om något fehlas, åth sigh, och wid det samma sade att han längie nogh sin hustru rijdit. Så som och at Nillss hustru öknämbdt sigh och sitt folck. Nillss Nilssons äfwen så och att Oluf frågat Nils om han skall chrestna sigh och sitt folck eller prästen. Oluf och Nills confronterades och angofwo huarandra för åtskillige oquädins ordh, huar till ingendera wittne och skiähl hade, och Oluf kallader suarttdiefwull och dy bedit Nills sigh intet omchrestna. Nills Pädersson berättade sigh få een pust baak i nackan och ingen den wijst. Ryttaren Erich Månsson bewittnade förledne winter höra af Oluf Larsson säijas, att folck säger deth Nills Perssons folck gifwa andra öknambn, wettandes intet om deth santt är. Nillss Persson klagade att Olufz booskap opätitt för sigh een skyhl rogh, huar till Oluf nekade och Nills honom där till eij binda kunde med wittnen. Så som Nills Pädersson intet kan bewijsa sig af Oluf Larsson wara slagen blå eller blodiger, eij heller beskylt honom för något oährligitt [fol. 129v] omgiängie med sin hustru, icke heller kan Oluff Larsson öfuerbewijsas hafwa tillagt Nills Perssons barn gifwit folck öknambn, heller hans booskap förtärdt enn skyhl rogh, uthan alt af gammall oenigheet och munbruuk å bäggie sijdor har kommit. Dy ophäfwes denna twist i deth måhlet, wijdh 40 m:k:rz wijthe för den som sådant påtahlar och förordsakar wijdare osämia. 6. Oluff Larsson i Wången beskyltes hafwa giordt orätt roghtijonde. Tolfman Pehr Nillsson