84 nar och bo-na-rum ar-ti-um Sci-en-ti-a-rum que culto-res inde-fes-si. Wi haf-wom i-från Barn-do-men be-gynt at-lägga oss på så-da-na sa-ker som cum tem-po-re kunna giöra oss skicke-li-ge ad pro-mo-tio-nem & ad ob-ti-nendum gra-dum Ma-gi-ste-ri-i, på det wi se-dan måt-te blif-wa så myc-ket di-gnio-res til at blif-wa (Medan detta säges an-tag-ne-in-Mi-ni-ste-ri-o. eller halft siunges, begynner Truls så småningom, at bli långögder och at slumra) Aldenstund nu wåra Parentes, som äro mycket fattige incolæ uti Staden Söder-Telje, ej hafwa råd och lägenhet til at så understödia oss uti förenämde wårt lofliga, och som wi förmode, omnium bonorum approbationem förtienande upsåt; Och det är bekant, quod paupertas sit durissimum telum, quæ etjam ferrum frangit, så at wi derföre äro twungne, impetrandi proposit in finis & laudabilis uti Speramus, instituti gratia, at söka goda Menniskiors hielp och benägna understöd. Den Första Diäknen. Begynner här at tala så fort och högt, at Truls därigenom blir upwäckt. I det samma gnuggar Truls sig i ögonen och wänder sig til den andra Diäknen, som nu skal tala. Den andra Diäknen säger: Den Andra Diäknen.