Vi kunna till sist icke afhålla oss ifrån att här intaga en vidunderlig historia om lapparnes trolldom, som förekommer bland den tyska teaterdirektören Wallners memoirer och säges ha blifvit berättad af general X., en af Tysklands mest bildade militärer och intim vän till Alexander von Humboldt, i ett sällskap af tyska och ungerska landsflyktiga i London. “Jag vill nu“, fortfor den aktade generalen, “berätta er en händelse, som jag hört af min konung (Fredrik Wilhelm IV?). Jag förtäljer här hvad man meddelat mig, och detta utan några slags anmärkningar eller kommentarier, och vill blott fästa uppmärksamheten på, att de här uppträdandes personlighet gör antagandet, att alltsammans skulle ha varit ett skämt, till någonting högst osannolikt. “Erkebiskopen i Upsala besökte under en resa i Tyskland äfven vårt kungliga hof och hade den äran att af H. M. bli inbjuden till taffeln. Innan kort föll samtalet på den gränslösa vidskepelse, som ännu herrskar inom Lappmarkerna, der tron på trollkarlar och i arf gående svartkonster ännu i dag är djupt inrotad hos många familjer. Erkebiskopen sjelf hade för flera år sedan blifvit af regeringen ditsänd i spetsen för en komité, i ändamål att med allvar och stränghet undersöka och utrota detta hemska, gudlösa oväsen. En läkare och en högre civil embetsmän medföljde komitén. “Bristen på kommunikationsanstalter“, fortfor erkebiskopen, “gjorde vår resa lika långsam som besvärlig. Resans ändamål var endast kändt af oss sjelfva, och under strängt iakttagande af hemligheten togo vi in hos en rik man, som hade det ryktet om sig, att trolldomsmedel stodo till hans förfogande. Till vår förvåning antydde ingenting i hans yttre eller i hans hus, att detta rykte egde någon grund. Med den inom Lappmarkerna sedvanliga gästfrihet inrymde husets värd, en man med ett öppet, välmående utseende, åt oss de bästa rummen samt uppbjöd allt hvad kök och källare förmådde, för att hedra sina gäster. Men till vår förvåning gjorde hvarken vår värd eller någon menniska på stället en hemlighet af, att Petter Lärdal – så hette mannen – vore i besittning af öfvernaturliga krafter, ja rent af en trollkarl.