Sirgitta, Birgitta, den ädlaste blomma au gammal Sövdingeetam, Birgitta, den moder fromma, för konungen trädde fram. Rv nit för det rätta driven, iyon talade, gudaingiwen ociy trotsande S&amp;n ociy skam: " lidt ej dig au smickrare r&amp;da, I falskiyetens snaror snärd, du tvingar ditt rike i udda, du är ej din krona vard; frdn onda vägar du uike ocs bygge med lag ditt rike OCS vige dt Rerren ditt euärd,! " Birgitta, den klara Idga, sin samtids gissel ociy trbst, bon lydde utan att frciga sitt väsens bjudande röst; och när och fjärran, hon tände den ijimmelens eld, som brände i djupet av bennes bröst. Ur Kantat vid Iniern&amp;onclla kvfnnoröeträttskongrmen i Stockholm, juni iB1iJ ~~ nedel som behövas i vår kamp för utreekling. Vi som tro på utvecklingens nödvänlighet - vi bliva ej pessimister, hur nörkt det än ser ut, hur många bak-, lag och stillestånd vi än få uppleva, - vi skola framåt och uppåt, trots allt. 3akom hån och förakt och envist mot' tånd förnimma vi en stigande vetskap Im, att världen b e h h e r oss mer och i iögre och vidare grad än tillförene. h e r dagens småaktigheter bär OSP det levande medvetandet om att målet är kampen värd. Må minnet av Birgittas brinnande hänförelse f ö r sina mål samla oss i täta led i korståget mot allt som reser sig mot strävandet efter andlig frihet, politisk frihet, ekonomisk frihet, dessa betingelser f ö r den mänskliga personlighetens utveckling, vare sig hon föddes hit till denna tillvaro såsom man eller såsom kvinna. - " Stormakternas " berömda författare har som bekant den lilla svagheten att tro sig äga profetians gåva. Han brukar därför gärna stå till tjänst med " vetenskapliga " förutsägelser om framtiden.