afbröt honom hustrun ilsket. upprepade Maria. Se ’ n kan jag åter få lefva i öfverensstämmelse med min smak, utan att ha henne, som beständigt spionerar på mig. – Betala? De båda kökspojkarne hade all möjlig möda att tillbakahålla ett skallande gapskratt. Åtminstone kan man ej förtänka de andra tjänarne, om de undra hvad herrn har för bekanta. – Jag vet inte, svarade flickan helt tyst. – Ja, se det säger jag honom på förhand, att kött måste jag ha, för annars händer det nå ’ n olycka. frågade hon kort. – Ja, gör det, så kanske vi komma öfver ens, svarade fru Brink. Efter moget öfvervägande beslöt ändtligen fru Malm att ännu en gång uppsöka fostermodern för att om möjligt af denna erhålla den efterlängtade vissheten. Hvad låg då närmare till hands, än att hon i sin nödstälda belägenhet vände sig till den, af kärlek till hvilken hon nu råkat i så svårt trångmål? – Då har någon öppnat för honom, medan jag var till apoteket, svarade betjänten. Ja, då följde äfven många af de andra, i synnerhet pojkarne, med ett godt stycke på vägen, ofta ända till Hallsta by. Han beslöt nu att omedelbart återvända hem till sin far, detta beslut satte han också i verkställighet, och han tog dervid det ljufva hoppet med sig, att han genom att hädanefter uppföra sig på ett exemplariskt och i allo aktningsvärdt sätt så småningom skulle lyckas vinna Ellens genkärlek. – Hvart han tagit vägen? Hvad den innerliga tonen i hans röst träng de djupt ned i hennes hjärta! Visserligen funnos de grannar och bekanta, som endast betraktade denna händelse ur rent ekonomisk synpunkt och derför tyckte, att de stackars fattige Elfmans gerna kunde vara glada, för det » ungskaran », som de i alla fall haft all möjlig möda att försörja, minskats så betydligt; det borde väl, menade de, kännas som en stor lättnad att ha blifvit af med tre stycken. Säg bara ifrån! Nu visste visserligen Rosalie mycket väl, att denna undran var fullt berättigad, men det ville hon för ingen del låta märka, och derför yttrade hon tämligen skarpt: Just den stekta kycklingen skulle nu ha smakat bra, tyckte hon, något annat retade ej aptiten.