Huru att i fjärran västern söka sin lycka. Hilda, skall jag hinna att bliva i ordning? som alltjämt var färdig att bisti Stina i - Var lugn du, Stina! Jag skall hjälpa än det ena och än det andra, hade ej dig, ty jag äinnar ej att gå till fabriken tid att tänka på sina egna angelägenförrän du har rest. heter. Arbetet på fabriken om dagarna Nu ' arbetades .det oavbrutet för att f &amp; samt barnet och omsorgen om Stinas allt i ordning. för Stinas resa. Stina gick resa, det var nog. att taga alla hennes omkring med rödgråtna ögon, och Hildas tankar i anspråk. Hon hade ej ens hunögon fylldes aven med tirar, då hon såg, nit besvara ett brev, vilket hon erhållit huru hon gång på gång tryckte sitt barn intill sitt hjärta. Slutligen var allt klart, från Hasselström. Vad var det han skrev? Även detta och dagen för avresan var inne. På knä vid lilla Gunnars vagga ligger hade hon glömt. Hon öppnade sin byrå- lada, tog reda p &amp; brevet samt ögnade Stina bittert gratande. ' hastigt igenom detsamma. hh, det var - 0, mitt alskade barn! sade hon, sant, att han hade ju sökt och erhallit bliv en god gosse, vandra ej i din faders en förmånlig plats ' langt upp i norden, och moders fotspår! Tänk någon gång på varest han trivdes utmärkt. Men han din stackars moder !. Käraste Stina! sada Hilda, du far skulle tvivas mycket bättre, om blott han icke vore s &amp; ensam. Hilda kunde icke ej dröja längre, eljest hinna vi ej till lata bli att tanka pa, huru lycklig Stina bhten i tid. Med en lang dröjande ' blick kunde hava blivit, om blott hon varit pH. den lille lamnade Stina .sin gosse och honom trogen. Nu stod hon i begrepp försvann genom dörren. (Forts.) att lämna landet. Stackars Stina! tankte Hilda. Vilka öden skulle hon mahända ga till mötes ' -, MORGONBRIS man hänsyn av oss, sedan vi pinats under tullarna i ett kvarts Arhundrade, Men nar ha herrarna visat hänsyn? (Bra. Debatten i dag, hurudan an utgangen blir, kommer att sätta. djupa marken j landet.