Glömsk av all inbränd försiktighet hade han fått ett uttryck av förtvivlans upphetsade raseri i sina ljusa ögon, nästan helt vita nu. Överkonstapeln konfererade med några herremän där inne, Jerker sprang ut och in och fjantade. Fängelset väntade, det var varken roligt eller lockande, det hade mist all sin ärofulla gloria. Längre bort är gatan slut, förlorad bland de smutsiga bergknallarna. Han stannade. Utan stärksaker viserligen, men man kan ju inte ha allt, och en riktigt präktig bonjour med fina anor hade han, dessutom pressade byxor och en något begagnad halmhatt. Han bemödar sig att iakttaga den anständiga värdighet som krävs i umgänget med bildade människor. Ångest är den starkaste förnimmelsen han har av livet. En grant klädd och mycket berusad kvinna lutar sig mot väggen och tar stöd för att kunna bära upp sitt rus, hon läser och stavar och flinar och vänder sig åt sin kavaljer, en mycket ung liten knoddherre, ett näpet barn i konfektionskläder. Det är ju gnat på gnat, gnat på gnat, prat på prat, prat på prat, säjer dom, lite här, lite där. Förbannad ska han vara vid sin ingång och förbannad ska han vara vid sin utgång. Jo - de gör ja, föståru. Han kände egentligen mera nyfikenhet nu. Han reste sig och gick. Så småningom försvann arbetarna igen, eftermiddagsrasten var slut, pöbeln lämnades åter i okvald besittning av Suggfläsket. Lasse kände med undran att det var en människa, som låg här under hans hand. Vi är själva kapitalisterna, vi är våra egna fiender. I alla portar, över alla trottoarer krälar barnungar. Det börjar bli en vanlig dag, en arbetsdag som alla andra. Var där bara något sådant som hos Blöt-Lasse? Herrarna där nere började promenera fram och åter utanför bygget under ivrigt samtal. Bakifrån. - Vill herr Vesterberg komma upp till banken, låt oss säga i morgon middag? En liten, satt herre, en smula korpulent, väl klädd, men rakt inte elegant. - Det, det - vet jag inte. - Pest ska ansätta honom, som i rikedom lever av vårt arbete. Det var Sotare-Olle. Jo, käringar förstås, och ungar. Han förstod henne inte, pojken!