I stan skulle jag aldrig komma på idén att lägga mig på golvet. Du kanske ändå inte känner igen mig, sa hon. Vi hade vissa kokmöjligheter i bussen. Vi gick längs en kullfallen gärdsgård och några alldeles för korta gullvivor grät i armarna på varann vid en halvrutten stolpe och några utomstående vitsippor försökte kliva in i gemenskapen. Som om jag hade givit upp allt hopp sa jag: Vi är tvungna att visa dig Sara. Den, sa gubben. Men samtidigt med att jag ärvde tältet och ormarna ärvde jag en liten summa pengar. Kom du, sa jag. Men Grållan var snäll, det var hon. Eftersom jag känt mig sjuk hade jag naturligtvis mått bättre av att ligga i en säng och jag hade förmodligen krupit under ett par filtar men när Henrietta och Gotthard och Greven lagt sig så fanns det ingen säng kvar. Kalle Svensson är här om en timme eller en och en halv. Knappast nån orm. Jag måste ringa gubben Höglund. Var var vi nånstans? Vi blir sju stycken vid bordet, sa jag. Persilja. Det tyckte vi nog alla. Det brukar kännas lite bättre då. Hennes vänstra fot var svullen, hon måtte ha vrickat den på nåt sätt. Det går aldrig kommunstyrelsen med på. Utan sol skulle jag bli sjuk. Jag kan inte bo hos dig även om jag ville. Köpa tidningar och sånt. En fluktbög som blir avritad får väl en jävla fjäder. Åtminstone ljusnar det vid fyratiden. Och jag hade ju faktiskt en del dagboksanteckningar liggande. En gång såg jag henne på en dansrestaurang men hon hade gått med nån innan jag kom mig för att bjuda upp henne. Jag har aldrig varit gift, sa jag. Det var ett uselt kaffe du kokar. Där står ju bilen. Ingen vind, inga flugor, inga fåglar. Så vi klarar sådden. Utan att kunna fly sitt förflutna fyrtiotal som stjärna. Jag ser stort och jag ser smått. Parkera där och kom upp till kåken. Kanske hade han en snygg tjej boende här. Sen slånbären. Då vaknade Greven. Så vi får nog sätta bocken på konstmuseum och Hill som trädgårdsmästare. Jag tror hon lät oss handla åt sig av ren artighet. Så du har nåt att säga. Nu Henrietta packar du ner det du ska, du sa att det inte var mycket, och så följer du med upp till mig igen. Sitt Greve, sa jag.