kunne rätte sin lägenheet ther either. Huarföre samme ärende nu åther bief i ransaken och betänchende vptagit, och kunde man icke annet förnimme af then handel, som här vpå rådhuset är skeed anno 1531 och vdj stadzens tänckebok inschriffuin, än att forme tompt haffuer iw wißeligen på then tÿdh allrede warit Rasmus Perßon ifrå kommen, thei ware sig anthen med köp, skifte, arf, gåffuer heller huru thei elliest kan skeedt ware, och att förthenskuldh Rasmus Perßon i tÿdh, förre än fästere häfd heller någett kräftigere läge båndh måtte ther å komme, gärne wilde samme tompt haffue heembÿrdet och kommit igen vnder sig och sine eriiuingei, therföre han och bespråkede henne, vpläggiendes en gÿllen i rätten either gar niel sedwane, såsom man och thei vppenbarligen haffuer att fornimme, thei förme Rasmus Perßon ther till haffuer godh fogh och rätt haft, att han haffwer mått henne igenn winne, huar han for rådzens förbön skuldh icke hade vndt och eftherlatidt henne Laße MårthenBon, men i thei att han med en godh och frÿ wilie afstod ifrå henne för sådane rådzens förbön skuld och togh sin gyllen igen. som stadzens tänckebok förmäller, stegh han ifrå all then rätt och rättigheet, som han ther til hade eller haffue kunde, och tales forthenskuldh ther om inthei ÿtterligere lagefång eller någen wärdore, vthen han läth Laße MårthenBon henne behålle med sådane fångb, såsom han hade bekommit henne och dhå allrede innehade, räckien des honom ther upå sin hand för rätten; thermed iw aldelis bewÿses. att the wore endeligen therum förlychte och att Rasmus theregenoin afhende sigh och sine erffwmger samme tompt, tilegnendes henne Laße MårthenBon, either såsom med sådane handslag skee plager or rätte och wanligit är, huilket och med tänckeboken icke twiffue achteligen bewÿses, meden tompten och med sin alnetal vdj läng och bräd och huars hon är belägen, stånder therudinnen iötnemf ® Laße Mårthenson tilschriffuin föruthen all exception eller någct we khor och är vdj så måtte med wenskap och wälwilligheet bliffueö för Rasmus Perßon lagwardh. Så efther thei att man vdj stadzens tänckebok finner sådane handel inschriffuin, kan man saken icke nerlunde besinne, än att förme tompt må iw thermed nogsamhg^ ware lagfaren efther thei 6 capittel i jordebalcken i stadzlagen, so^ förmäller, att altt är laglige giort, som görs vppenbarligen vm J°r eller gårder i rådstugen för fougten och borgmestere /O, vdj hui ^ capittel och sägz, att sådane handel skall anthen med bref och seg