En annan för en tanklös fjolla, En tredje för en intrigant, Som endast ondt bland folk mil vålla — En ann ' för ing eket f&gt;på sin kanU; En kallar pratsjuk, en beskgller Ej kunna reda ens en sås; Om en, att femti ' snart hon fgller; En nämner rent utför en gås: En slöserska, som ej vet spara, Som mannens egendom förtär, Och om en ann, att hon lär vara Mer giftassjuk än lämpligt är; Vill v ing lare en man du kalla, Begifven uppå spel och sprit, En rummelkurre, främst bland alla, Förutan ringaste kredit; Grym, narr — allt hvad som kan genera, Som afund än kan hitta på — För allting slikt och mycket mera Du kan förlåtelse dock få. Men Den När man med bittert hat betalar verldsföraktare, som vis, någon honom sjelf förtalar, Ej tar om smädarn alls notis. Jacques. Litet äktenskapspolitik. ppkvad du har hemtrefligt och inbjudande! Se bara på dina blommor, huru de trifvas! Så blanka och damfria, alldeles som hela ditt lilla hem, för att nu inte tala om din egen lilla blomstrande och fina person — helt visst är du just sådan männen vilja hafva qvinnan! » » Männen! Det vågar jag inte tro, Klara, men sådan min man vill hafva qvinnan! » » Hurudan skall den man vara, som ej vore nöjd med en sådan hustru som du, Elise! Jag skall aldrig kunna göra mitt hem så här angenämt — jag har aldrig funnit nöje uti att gå och damma oeh vara huslig — nej läsa och studera, göra försök på prosa oeh poesi, det är beqvämare och mer innehållsrikt. » » Ja, känner du dig oemotståndligt dragen till dina studier, oeh gör du någon nytta och nöje med din prosa och poesi, så håll du på med det i stället för tänka på giftermål. Men efter som du nu förlofvat dig oeh Gösta tyckes mycket fästad vid dig, borde du väl ändå på allvar försöka sätta dig in uti dina kommande pligter. » » Nej, tack du, inte förr än jag blir nödd oeh tvungen åtminstone.