Konstruktivitet behövs Det finns en växande kunskap om hur förändringsarbete skall bedrivas för att verkligen leda till förbättringar. Varför tiger läkarna? » Lära läkare förändra » skriven av Barbro Dahlbom-Hall och Birgit Jacobsen, Natur och Kulturs förlag. För visst är det förbättringar vi vill uppnå? Först när man vet det bör förändringen genomföras i större och så småningom i full skala. Ibland vet man det därför att andra har genomfört dem, med önskvärt resultat. Inom hälsooch sjukvården har förvisso förändringarna under senare år alltför ofta initierats utifrån krav på kostnadsreduceringar. Och det är väl en fråga som bara läkarna själva kan svara på, men Christer Enkvists artikel lockar onekligen även oss andra till debatt. Var går gränsen mellan trend och en effektiv omvärldsbevakning, som görs i syfte att förutse behov och anpassa verksamheten innan behoven ens har hunnit uttalas? Visst finns det anledning att vara kritisk, men det finns också ett behov av att vara konstruktiv. Men även i den bästa av världar finns människor som uppfattar de mest angelägna förändringar som försämringar Inom hälsooch sjukvården tycker jag att vi skall ha andra kompetenskrav på ledarna och cheferna. Befälskandidaterna finns Det finns erfarenhet av att systematiskt förbättringsarbete leder till vinnare och vinnare. Fram för fler förändringar i vården - men bara sådana som leder till förbättringar! Jag har uppfattat att de gör det för att de är övertygade om att utvecklingen gynnas mest och bäst för patienterna om alla som arbetar inom vården tillsammans deltar i utvecklingsoch förbättringsarbetet. Det finns massor av läkare som på ett mycket konstruktivt sätt aktivt engagerar sig i hälsooch sjukvårdens utveckling och då inte primärt inom sin egna medicinska specialitet, utan i hela verksamhetens utveckling. Å ena sidan skall läkare i lugn och ro få ägna sig åt det yrke de en gång utbildade sig till och inte sitta i möten på andras villkor. Det är de som aldrig missar ett tillfälle att tala om för omvärlden att vårdens chefer måste vara läkare. Läkarna skall vara chefer och andra se och förstå helheten. Inte förändring för förändringens egen skull. Men förbättringar för vissa behöver ju inte innebära försämringar för andra. Å andra sidan skall de bringa ordning i det kaos som råder, och som främst anses bero på obegripliga förändringar, trender som syftar till att framhålla andra grupper än läkare i vården samt slagordsmässiga kampanjer från administrationen (i vilken väl landstingsöverläkaren är en del?).