J. Appoll. Å det understår du dig, at så oförskiämt stå och liuga mig mitt upp i synen. Jag skal wisa dig annat, din gamla ståck - fidel, och lära dig, till at en annan gång stå wid sanningen. I det samma hon detta säger, tager hon Peruquen af Inspectoren, slår honom dermed omkring ansicktet, och wid hwart slag säger hon: jag skal lära dig, din gamla lurifax, at tillstå, at du älskar mig, älskar mig, älskar mig. Sedan hon har slagit någre slag 3 eller 4 gånger, springer Inspectoren ut, och hon kastar Peruquen efter honom. När När Inspectoren gåbt ut, will Trulls så med, men Jungfru Appollonia ropar honom tillbakars. J. Appollonia. Trulls. J. Appollonia. Hör Trulls, wänta här litet, du lärer intet ha så brått om, och är det intet nödigt, at du just altid fölljer den der gamla token på hälarna efter. Trulls. Swarar med håpenhet och darrande: Jo men giör jag så, k. Jungfru Appollonia, af alt mitt hierta, efter det ändå änteligen skal så wara. J. Appoll. Hwad swarar du ja till, Trulls, och hwad är det, som du giör af alt ditt hierta? Trulls. Jo k. Jungfru Appollonia, det samma, som Herr Inspectoren nu nyss intet wille giöra. J. Appoll. Hwad war det för slag, Trulls? Trulls. At älska Ehr k. Jungf. Appollonia. J. Appoll. Låssar bli onder. Så älskar du mig också din Tölpell? Trulls. Låssar bli rådder. Ja, nei, ja, nei. Jag wet rättnu intet hwad jag skall swara dertill, och wille jag, at jag wore wäl härifrån. J. Appoll. Hwad är det du säger? Jag råder dig till at straxt bekiänna sanningen. Ålskar du mig?