1.3 Syfte, avgränsningar och kunskapsbidrag 1.3.1 Avhandlingens syfte Syftet med denna avhandling är att kartlägga och förklara variationen i kvinnors politiska representation i tid och i rum. Befolkningsstorleken har dock en signifikant negativ effekt, vilket går emot de teoretiska utgångspunkterna. 216 KAPITEL 8 Kvinnorepresentation i svenska och norska kommuner I detta kapitel skall den rumsliga variationen i kvinnorepresentationen i kommunfullmäktige analyseras. Easton, David (1965) A Systems Analysis of Political Life, John Wiley &amp; Sons, Inc., New York. JA – men resultatet är inte så tydligt som förväntat, ett fåtal signifikanta variabler främst fr.o.m. 1980-talet Västeuropas kommuner JA (Bara år 2005 analyserades) NJA? Förklaringen till detta är att Arbeiderpartiet på partikongressen 1983 formellt antog en kvoteringsregel om att 40 procent av kandidaterna på valbar plats på partilistan skulle utgöras av kvinnor. Resultatet är att ländernas regiontillhörighet faktiskt förklarar en hel del av variationen i de beroende variablerna, vilket inte är överraskande med tanke på de stora regionala skillnaderna. För att personvalet skall ha någon effekt, skall dock kandidaten ha fått minst fem procent av rösterna i valkretsen (Vallagen 14 kap. 13 §). För det första finns ett positivt samband mellan kvinnorepresentationen och fertilitet (r=.482, p=.042). Bara 5 procent arbetade inom industrin. Valdeltagandet uppvisar ett otydligt mönster liksom i Sverige: I början av perioden är sambandet positivt och i slutet negativt. Phillips, Anne (1996) ” Feminism and the Attractions of the Local ”, i: Desmond King &amp; Gerry Stoker (red.) År 1999 är kvinnorepresentationen i Oslo-trakten fortfarande hög, men detta gäller även andra kommuner utspridda över hela Norge. Skattningen med PCSE resulterar i att bara fyra variabler har signifikanta effekter: Andel kvinnor av arbetskraften, BNP per capita, valsystem och år med kvinnlig rösträtt. I både Sverige och Norge visade det sig också att både den socioekonomiska och den religiösa strukturen förklarar en relativt stor del av variationen i kvinnors politiska representation under efterkrigstiden.