Reagerade han inte på nåt sätt alls när du kom tillbaka? För det första så vet du att jag inte vill snacka om mina killar och för det andra så träffade jag honom i julas och sen blev jag sjuk. Hon var, menade Karin, alldeles otvetydigt ett psykometriskt medium och hon var verkligen ett äkta sådant. Men du har väl tydligare drömmar också! Och när jag säger det menar jag tyvärr inte att detta hem utgjorde något undantag, det var som de flesta andra i vårt land, mer eller mindre. Därför att du är så envis. Både Karin och jag hade varit avvaktande hela vintern och vi hade båda tydligen aktat oss för att låta den andra tro att man själv hade några som helst känslomässiga avsikter eller önskningar. Jag ville inte att du skulle kunna se mig i ögonen. Varför islossningen just skulle äga rum nattetid begriper jag inte, men det lär inte vara ovanligt i de här trakterna. Om du inte har upptäckt det förr så råkar jag faktiskt vara rödhårig själv alltså! Jag hade nämligen en tid känt att jag var på rätt väg, att någonting höll på att hända. En eftermiddag tidigt i februari ringde det på dörrklockan hemma i min lägenhet. Men hon förklarade väl meningen med att du skulle gå i gruppsamtal också? Våra sammanträffanden kom på det sättet att bli ett destillat av hennes tidigare relationer till andra människor, jag blev i olika situationer både hennes mamma och hennes pappa, och jag blev en rad andra människor för henne, allt beroende på vilka teman vi tog upp. Jag tror inte jag är riktigt säker. Hur kunde du veta att det just var mamma som tagit dom då? Jag struntade självfallet i att göra sak av att hon kommit för tidigt, hon fick stiga in och sätta sig i soffan medan jag gjorde klart efter min middag ute i köket. Men vilka? Det gällde hennes pojkvän Stefan som dels tvingat henne till abort med löfte om resor till utlandet och ett mera regelbundet samliv, dels hade övergivit henne utan direkt uttalad anledning. Till sist kunde varken lutterroristen eller magikern göra sig hörda, även om de båda framhärdade med sina konster. Jaså. Jag svarade då att jag inte satt igång den, varpå Lillemor omedelbart replikerade att det var det som var felet och beordrade mig sätta på den. Jo, det har jag fattat att du tycker, men jag vägrar förstå henne när hon hindrade dig från att åka till Island fast hon lovat dig hela tiden. Jag gick inte hem.