Moskva: Izdatel ’ stvo Akademii Nauk SSSR. Man vände sig till dessa för att få hjälp i allehanda ärenden såsom framgång i renskötseln, jakten, fisket och att bevara familjen från sjukdomar och olycka.99 96 Chomitj 1966: 200, 202; Chomitj 1979: 27. perezjitki) av det ursprungliga samhället i samtida, företrädesvis ” efterblivna ”, samhällen. Bland dessa urskiljer Prokofjeva dels de ” mer vördade ’ rådarna ’ över heliga platser ” som hade direktkontakt med a, dels de ” mindre betydelsefulla ” som tillhörde varje familj och varje enskild individ.120 Förutom dessa väsen föreställde sig entserna en lång rad såväl välvilliga som illvilliga ” andar ”, vilka inte kategoriserades som vare sig kicho eller amuke. Men dessa väsen, ” ande-rådare ”, med tämligen begränsade funktioner träder gradvis, i takt med utvecklingen av den sociala strukturen och i takt med att det blir fler klaner och nomadgrupper, i bakgrunden och de övergår till att få mer långtgående befogenheter – befogenheter som Popov förknippar med ” varelser av en högre ordning ”. Stockholm: Almqvist &amp; Wiksell Förlag AB. Denna skala bör naturligtvis vara adekvat i förhållande till syftet och målgruppen. FORSKNINGEN OM NGANASANSKA VÄSEN 199 sanerna har sitt ursprung i ” samojediserade ” paleoasiater och tungusisktalande grupper.21 Assimileringen mellan dessa grupper skulle ha ägt rum före den ryska penetrationen av området, det vill säga före 1600talet då det börjar dyka upp skriftliga källor om dessa folkgrupper.22 Med hänvisning till arkeologiska undersökningar menar Gratjeva att man kan tala om en ” samojedisering ” – det vill säga en invandring söderifrån av samojedisktalande grupper – av Tajmyrhalvön från och med 800-talet e.v.t. Hon kallades även Tuj-ko, ’ Eldsjukdomen ’ eller S ’ üðiu, ’ Monsterguden / - gudinnan ’, och anses ibland som jämställd med, eller ” högre ” än, de sju främsta ” modergudarna ”.