Orsaken är att denne vid kvinnans besök inte hade tillgång till röntgensvaret som visade hjärtsvikten. Han hade inte haft någon möjlighet att behandla patientens hjärtinsufficiens på morgonen den 28 februari eftersom han då ännu inte hade fått tillgång till röntgenutlåtandet. Kammarrätten trodde på distriktsläkaren när det gällde hur mycket information han hade fått om patientens tillstånd. Fel öka dosen Kvinnan avled dock samma dag. Distriktsläkaren överklagade beslutet, som han ansåg grundades på felaktiga uppgifter. Vid det sista tillfället noterade distriktsläkaren att hennes puls var 100 slag per minut och ökade Sotacordosen. Detta var infört i journalen först kl 12.17 den dagen. Frågan var om läkaren den 28 februari med stöd av anamnesen och den information han fått av distriktssköterskan hade bort göra en utförligare undersökning i stället för att enbart höja Sotacordosen. Remissen skrevs och skickades iväg den 3 mars. Röntgen av hjärta och lungor gjordes och visade bl a förändringar som vid tämligen uttalad hjärtinkompensation. Kvinnan kom till vårdcentralen den 21 februari. Han borde också ha antecknat tecknen på hjärtinkompensation och fysikaliskt hjärt-lungstatus, menade Socialstyrelsen. Men med tanke på patientens symtom, och med tanke på att en distriktssköterska informerat om att kvinnan blivit sämre, borde läkaren den 28 februari ha gjort en noggrann undersökning i stället för att öka dosen av betareceptorblockeraren. Hade inte tillgång till röntgenutlåtandet Distriktsläkaren konstaterade att hon hade ett hastigt förmaksflimmer men inga tecken på hjärtinkompensation. Han ordinerade Sotacor och Waran inför elkonvertering av flimret. Han borde då ha undersökt kvinnan och behandlat hennes hjärtinsufficiens. Distriktsläkaren invände att informationen han fått inte hade innehållit något nytt samt att han inte hade funnit några tecken på hjärtinkompensation. Hon var förkyld. Det fanns ingen anledning att betvivla att distriktsläkarens uppgifter var sakligt riktiga. Karaktären på den informationen var enligt rättens bedömning inte sådan att läkaren borde ha gjort en grundligare undersökning. Den 3 mars utfärdades en remiss till medicinklinik. Distriktsläkaren kunde inte anses ha gjort något fel vid behandlingen av patienten, menade kammarrätten och undanröjde Ansvarsnämndens beslut om disciplinpåföljd.