Hon egde en boksamling, ur hvilken hon under sina konstresor i detta land lemnade lån, enligt hvad man af tidningsannonser från särskildt år 1809 kan finna. t l a 8 I en finsk anteckning om mtlle Baptiste berättas, alt den tidens alla herrar varit pin käre i henne, och hennes umgänge hade en sådan tjusningskraft äfven bakom ridån, att då en major Blom i Kuopio en spektakelafton infann sig på scenen, befans han ännu vid ridåns uppgång sysselsatt att bjuda kring konfekt. Hon säges varit för sin tid och samhällsställning ovanligt bildad. I flere af de finare finska embetsmannafamiljerna var hon en värderad och omtyckt umgängesvän, enligt hvad för förf:n till denna lilla skiss omtalats från en äldre qvinlig medlem af den högt aktade slägten Cygnaeus. H. Smedberg, men skilts från honom, hvarefter hon, omkr. 1819, ingått nytt äktenskap med kammarmusikern och teaterföreståndaren Johan Gustaf Lemke (f. 1790, d. i Helsingfors 1825), » en man — beskrifver honom Pinello * — med röd näsa och en liten guldfiol i knapphålet ». Hennes största betydelse torde emellertid varit såsom författarinna för scenen. Af hennes arbeten har, enl. Dahlgren, endast imitationen » Den unga enkan » spelats i Stockholm (å Munkbroteatern 28 gånger åren 1794 — 98), men i Finland och svenska landsorten ha uppförts det af henne efter Kotzebue bearbetade 4-akts-skådespelet » Adelheid von Wulfingen, en händelse ur det trettonde århundradets tyranni », samt de af henne författade originalstyckena » Louise eller Den af ödet på en gång gynnade och vanlottade flickan », sorgespel i 3 akt., » Den oskyldiga förmä- tenheten », kora.