" Vi äro genast åter, " sade han till Göran, " uppgör du emellertid dina planer, huru du bäst må kunna komma härifrån med dina tappra bussar, utan att hela det övriga tjuvbandet får reda på er och faller över er. " Kort och gott, att följa med dig! Men jag skall säga för herrn, att det är synd att tänka så. inföll herrn i huset. " Men, till en början, har någon hört, om Medenberg kommit hem till Aronfors ännu? " Grevinnan återkom, såg lugn och nästan glad ut; lämnade herr Medenberg ett brev och bad honom ännu en gång om ursäkt. Han kände redan på sig, att även som länsman skulle han göra en åtskillnad emellan brottsliga brottslingar, och andra. Han tror, att han tvivlar på Gud, på sin egen tillvaro, på anden, på dygden, på allt. Gillar du honom icke, så far han fram till sitt Göteborg; men behagar han dig, så skulle det högligen fägna mig, att hava uträttat ett svårt och ansvarsfullt uppdrag till nöjes åt en min gamla goda vän och landsman. Såsom naturligast och simplast var för ett par resande herrar av deras slag, hade de tagit sig rum på gästgivargården vid Smedjegatan, förfriskat sig efter resan och tänkte vandra ut i staden, så fort de vilat sig en liten stund. Snavade du så att du riktigt skadade dig? " Såå? Kapten von Mekeroth ligger illa sjuk och kan icke själv Men han gör ganska orätt i, att vara en så stor filosof. Mor säger alltid, att moster var lik mig, som ett bär. Om en person blott? det var en fråga, tänkte Medenberg, som en stund gått tyst vid sidan, och njutit av de bägge andres svärmiska utflykter. Medenberg förskräcktes för dessa alternativer. " Min sista penningremiss ifrån Göteborg, som ankom i går, ligger ännu orörd i brukskassakistan, " sade han; " jag har alltid velat hava penningarne i den, som är brand De kunde icke undvika, att finna den vara visserligen till en god del av samma beståndsdelar, som Smålands jord överhuvud, men likväl med en stark tillsättning åt samma håll, som terra cotta. I ett ögonblick ryckte de upp Nickolson emellan sig, togo honom under armarne och i benen.