Statistiska metoder All datahantering genomfördes av Epidemiologiskt centrum, som efter säkerhetsprövning lämnande avidentifierad information till oss för användning i vårt forskningsprojekt. Vi vill belysa vilken betydelse eventuella dödlighetsskillnader kan ha för den enskilda hjärtinfarktpatienten. Vi finner att den enskilda infarktpatienten skulle tjäna väldigt lite på att - om det vore möjligt - flytta till ett annat landsting eller annat sjukhus. MOR är 1,74 för män och 1,90 för kvinnor avseende förskrivning av rekommenderade ACE-hämmare. I detta fall var standardfelet mer än två gånger mindre än variansen, vilket talar för statistisk säkerhet. Det framgår tydligt i RIKS-HIA-dokumentet [1] att vårdkvalitet bara är en av flera faktorer som kan förklara geografiska skillnader i dödlighet. Vi anser att de funna skillnaderna är mycket små, vilket skulle kunna vara ett uttryck för geografisk jämlikhet i Sverige. Emellertid gav den tolkning som rapporten fick i TV-programmet » Uppdrag granskning « (16 mars 2004) motsatt intryck. Det är högst relevant att man tar hänsyn till dessa faktorer om man vill jämföra sjukhusens kvalitet, särskilt när man studerar utfall i form av dödlighet i stället för terapeutiska åtgärder eller processer [4, 5]. MOR är en oddskvot och har därför fördelen att den kan jämföras med andra oddskvoter; exempelvis kan man jämföra landstingseffekten med effekten av tidigare diabetes när det gäller risken att dö. Dessa skillnader beräknades som oddskvoter (OR) utifrån residualerna från den logistiska regressionen. I Figur 1 och 2 presenteras en jämförelse av 28-dagarsdödligheten mellan de svenska sjukhusen för hela patientpopulationen. För närvarande applicerar vi metoden på en undersökning av terapitraditioner när det gäller läkemedelsförskrivning i Skåne och Skaraborg. Samma enheter kan, särskilt om de är små, få helt andra resultat i nästa studieperiod (ett fenomen som på engelska betecknas som » regression to the mean «). I slutet av 2003 publicerades i Läkartidningen en artikel av Max Köster och medarbetare, som visade att dödligheten efter hjärtinfarkt har minskat markant i Sverige under 1990-talet men att det fortfarande kvarstår vissa skillnader i 28-dagarsdödlighet mellan landstingen [1]. För en utförligare beskrivning av metoden hänvisar vi till andra publikationer [12, 13].