Allt som då fanns, ca 4 000 alster, sändes dit för granskning och endast 10 procent godkändes. gick för långt. De första offentliga reaktionerna kom när ett nittiotal verk med signaturen PMP visades i Östersund 1947. Efter några års boende hos fadern Per (kakelugnsmakare till yrket) och systern Anna (som var sjuksköterska) med diverse konfrontationer, togs han in på Frösö sjukhus i början av år 1929, vid 34 års ålder. Sedan följde många utställningar, både i Sverige och i flera andra länder. Fram till 1919 är det någorlunda belagt vad Primus hade för sig. De som inte förstå att uppskatta vad som visats må ha sin mening för sig, men de bör akta sig för att upphäva sig till domare. « Primus målade oförtrutet i ett hörn av sjukhusets tapetserarverkstad. Då återfanns han, » svårt chockad « som det står i många artiklar som skrivits, på ett sjukhus i San Francisco och sändes hem till Sverige och Östersund. Där vidtog ett hårt och stökigt liv på allehanda skutor och i hamnar jorden runt - Casablanca, Durban, Hongkong och Barcelona, för att nämna några som förekommer i de brev han skrev hem. Många var positiva, men i en lokaltidning skrev en rektor: En icke namngiven läkare vid sjukhuset talar om att det sällan är så mycket reda i kontakten med » gamla schizofrena «. När vårdaren Henrik Walltin gav honom kritor och bättre papper tog skapandet fart. År 1961 arrangerade konstnären Lennart Örnberg en ny utställning på länsmuseet i Östersund. Självklart höll inte alla dessa god klass - vilken konstnär skulle kunna åstadkomma det? » Varje bild är ett försök att på duk eller papper fixera en glimt ur det förflutna. Primus Mortimer Petterssons måleri är inget glimrande feeri, frammanat för att förjaga sysslolöshet och tristess på sjukhuset. Ett av flera verk med PMP-signatur med motiv från området kring Frösö sjukhus. Han började måla med skokräm och kol på pappersbitar som fanns till hands. Under 1960-talet växte intresset för naiv konst, och Jan Runnquist på Svensk-Franska konstgalleriet i Stockholm upptäckte Primus. Om detta dunkla förflutna har en hel del skrivits och spekulerats sedan Primus blev erkänd som en av våra främsta naivistiska målare.