När Munch sommaren 1891 kom hem från Paris fann han sin bäste vän Jappe Nilssen lidande svartsjukans kval i ett triangeldrama mellan vännen, Christian Krohg och Oda Lasson. Målningen anses vara Munchs första syntetiska konstverk och därmed förebåda hans mest centrala målning » Skriket « Det gällde att få henne stor och mäktig och monumental i sin svarta stumma eviga sorg. Man hade inte en tanke på att sociala påfrestningar i världsstaden Düsseldorf för en bondpojke från Norge, som saknade såväl allmänbildning som språkkunskaper, kunde ha framkallat en reaktiv psykos. I den tidigare produktionen, i synnerhet den från 1890-talet, avslöjar sig emellertid melankolins depressiva uttryck både stilmässigt och i titelval. Efter 20 månader på Norges bästa hospital hade ingen förbättring inträffat. Sjukdom och galenskap och död var de svarta änglar som stod vid min vagga. « Hertervig skrevs ut från sjukhuset som oförbättrat sinnessjuk. Han överbetonar den lodräta klippväggen och låter det starka ljuset förena himmel och vatten, klippan och molnen till en drömsyn. Därifrån kände han en sprängande smärta. Ibland hade han lyckan att få bo hos något av syskonen, men mestadels måste han förlita sig på fattigkassan. Han gör nu en ny, annorlunda målning, som han också kallar » Melankoli «. Hösten 1908 blev han inlagd på dr Jacobsons fashionabla nervklinik i Köpenhamn, där han ordinerades vila, varma bad, näringsrik kost och » elektrifiering « Denna föreställning nådde sin kulmen under 1800-talet. Detta skulle bidra till att han säkert skulle bli frisk. Han betraktades som en anarkistisk och galen konstnär, men även genialisk. Ovan och motstående sida två bilder av melankoli: Medan han var intagen utnämndes han, till sjuksystrarnas stora förtjusning, till riddare av S:t Olavsorden, och de nordiska nationalmuseerna tävlade om att köpa hans verk. Han utgick ifrån att det var konstnärliga problem som hade fört honom dit; alltså beslöt han sig för att inte måla medan han var intagen. I målningen har hon ingen kontakt med yttervärlden, som skymtar genom fönstret. Hon sitter i sin egen värld, utan kontakt med yttervärlden, som skymtar genom fönstret.