Nu æn man ælter annan aff lagha tilmælom, oc komber ey hwgh, bloduite eller blanader jnnan, böthe XL marker til treskiptis, oc haui ey brutet edzörit; oc thet scal heredznempdh wita hwat han flydhe trengder eller sielff wiliande, eller hin ælte han aff tings stempno, eller kom annar skilnadhir thera mellan, oc ey aff stempnone. §.1. Nw ægher han friidh heman fraan sin oc til stempnona, oc swa heem ather til siin; dræpir man han, sargar eller slaar bloduite a wæghenom til stempno eller fraan stempno ther fore ath han stemde eller han sökia wilde, tha hauir han brutet edzörith. Nu ledir man annan til stok eller annar stadh, oc hugger aff honom hender eller föter meth wælde, tha hauir han och alle the meth honom waaro brutet edzöret; tha haui then bönena som draapet fik eller saaret, eller oc hans arfua. Komber thet j braadom skilnat thera mellan, faar nokor aff them saar, dödh eller bloduite, ther ær ey brutet edzörit. Nu hempnes man a then som doom wtgaff eller anamade, dreper, hugger fulsære eller gör blaanad eller bloduite, eller hempnes a then som witnade moth honom for rættenom, eller thy ath han siith eghit laglica warde fore honom j rættenom, tha hauer han oc alle the meth honom waaro brutet edzöret; tha scal thet heredznempd wita, huat han hempdis ther fore eller kom annar skilnader thera mellan.