äfven hiir sakna vi den känsla af frigjordhet, den siikra och medvetna lycka, som ej först maste » måla hin på vaggen » i form af kulturlifvets afvigsidor för att ratt kunna njuta sitt nyskapade paradis. - ~ J a g skall liira till bonde och präst, bruka jorden och tjiina Gud, säger Karl-Herman, men glömmer därvid att bondens lärdom g %r med tunga träskor och att hela gudstjänsten icke ligger i att följa liljornas på marken och fbglarnas under himmelen exempel. Vi m ' ste ge honom ratt i hans egen utsago, att han för riisten ar nybörjare, både som jagare, skogevandrare och dj~~rkari. nare », blott att vi frestas utsträcka nybörjarskapet an vidare. Men som redan erkänts, vi 71n fatt daggdroppar af klaraste lyrik både på vers och prosa. Och vi vants oss ännu många flera af den, som redan som nybörjare i naturen maktar se sälgarna i slakt med tallarnas som ett » storvulet, tyst.l %tet och tankfullt folk.&gt; Man tänker sig med glädje, att med uppfattning af sådana liiromastare i konsten att lefva och njuta naturen skall Karl-Hermans citat: sOg hvis du er rig, da er Livet rigt, da synger det dig i Nöder siikert en gang bli sanning för bbde honom sjalE och hans piiblikiim, hvar de så än hafva sitt hems historia förlagd. K B. Konsthistoria af Carl Q. Lntwin. Som det nu gr omkring tjugu år sedan en framstiihing s f de sköna konsternas historia utkom på svenska och behofvet af en s %dan under senare tider, då intresset för skön konst varit i oupphörligt stigande, alltmera gjort sig giillande, bör detta arbete blifva viilkommet både i hem och skola. Endast de tre första häftena h afva hittills utlrommit, men att döma wfter innehallet i dessa lofvar arbetet att blifva stdeles förtriiffiigt. De innehålla en lättfattlig och tilltalande öfverblick öfver konsten i forntiden och den aldre medeltiden.