Vad speciellt biskop Eklund beträffar, tycker jag mig — icke utan en slags egendomlig sympati — märka, att han haft litet svårt att riktigt komma sig för i den för honom något ovana situationen. Men just det, att bådas tankar äro gamla och välkända giver dem i detta sammanhang, när man märker, huru de vid det ackompanjemang, som här beledsagar dem, vinna liksom en ny klang, ett särskilt värde. Det är tydligen tankar, som ej i en hast lagts till rätta efter tiden, men som mognat med den och därför säkerligen också innesluta ett stycke gott framtidsprogram. Andra inlägg få sitt intresse mindre genom några färdiga tankeresultat än genom den oförbehållsamma inblick de giva i, huru man på olika håll arbetar med den religiösa frågan. Av synnerligt värde äro från denna synpunkt d: r Landquists och doc. Nyströms inlägg. Ännu ett par inlägg kunde jag i detta sammanhang — om än med stigande reservation — nämna. Doc. Bohlins uppsats ger, hvad man än mot den kan anmärka — i hvarje fall en mycket lärorik och beaktansvärd bild av problemläget just nu inom vissa studentkretsar. Och vad d: r Beskow säger kräver ju alltid respekt — även av den, på vilken hans envissa isolerande av en enda synpunkt i längden verkar bra nog tålamodsprövande. — Ställer man de förstnämnda inläggen vid sidan av varandra får man ingalunda ett omedelbart intryck av harmoni. Men man har dock den bestämda känslan, att, om blott tankarna å ömse sidor, ostörda av reformatorer och motreformatorer, men befruktade av fortsatt förtroendefullt tankeutbyte, få tid på sig att växa, det nog kan komma en dag, då de tydligare konvergera. Vad nu de övriga » inläggen » beträffar, de som för den allmänna uppfattningen kommit att giva boken dess egentliga prägel, måste jag visserligen bekänna, att mitt intryck av dem, när jag låter dem verka på mig så att säga en masse, blir ungefär detsamma som Karlfeldt skildrat från en » demagogisk söndag » i Dalarna: ett på en gång disharmoniskt och monotont surr, ur vilket så där på avstånd endast enskilda, ständigt på nytt med höjd röst upprepade slagord låta sig särskiljas.