inatt det kunde vara mig en svår fresnan graven hunnit sätta sig över den telse. Men mi hejdar n sig enligt förre. Min man förlorade jag för tio ger ljus åt den min erfarenhet aldrig vid någon så- år sedan, då det stod klart för mig, dan tanke, och del är vad som gör a n han var en obotlig invalid. Min Jag ville min sång finge lysa i kyffet dem så tjusande och så grymma, dotter påstår i sin skrivelse att jag fast de inte vet det. icke var god mot hennes far. Det De påstår ju, att de har en hel var jag icke heller under de månader som havsskri från värld för sig själva, där vår förmåga min sorg varade, innan jag funnit Han sjöng om en värld, som gjorts att följa med tar slut. Men vi har mig i att bli hans sjuksköterska, sällJag ville min sång kunde för de rika. dånande också en hel värld, låt gå för nedanskapsdam, föreläserska och åhörarinspika för men i alla fall en hel värld, som na i still &amp; fer ham kvinna. Det var tar vid där deras slutar. Vi är ocken sorgetid med kulörta kläder och en spik i dess likkistas lock att själv: seså, det Dikter av Arvid Mörne ~ - med nådde där nere den eviga isen mörkaste vrån * som en vildros på fattigmans rock vara lastar, så grynna, men vi vet det, vi regisammanbitna tänder När den var Men jag vet, att mitt famlande diktstrerar ordlös grymhet och godhet, vi över, var jag god mot honom, men det språk förgäves vet betydelsen av handlingar och omnämnes icke i skrivelsen. Karola skall bida förnyelsens år, på mänskornas har svävat, frånvaron av handlingar, av körsMusselman är den enda människa i att min sång, som läppar bärsträd, av alla tecken som de inte världen jag kunnat tala med om detskall glömmas från jul och till vår. ser. Det är väl inte nån kunskap ta. Och hon förstod mig.