Jag vet att jag såg det så under de ändlösa timmarna när vi irrade kors och tvärs i natten och försökte hitta gränsen. frågade han lite fundersamt, men jag tänkte inte uppehålla mig vid vädret eller låta honom styra in samtalet mot ett av dessa meningslösa ordkrig som bara skulle leda till att vi gick runt varandra i cirklar, hur länge som helst. I det lite blåglåmiga ljuset, innan de sista stjärnorna på himlen hunnit blekna bort, såg förstås stället egendomligt fridfullt ut. Samma arom som om kvällarna när hon böjde sig ned över oss och släckte ljuset och viskade med läppen tryckt mot ens kind: " Så, små fågelungar, nu är det slut på dagen " en blandning av det bleka pudret som stod i ett kristalletui på hennes toalettbord och hennes läppstift, av parfym och slingor av tunn rök som långsamt ringlade sig från hennes cigarett ut i rummet. Nej! Och allt det där andra som jag inte vill kalla fruktan, men som ändå fick min bror att spionera på allt och alla. Britta hade inte förändrats mycket. Våra rum. Och oss! Det står inte i min makt att förklara hur detta nya gav sig till känna eller hur och på vilket vis skiljeväggen mellan oss och det som var det andra långsamt vittrade bort, jag minns bara att jag längtade efter att utforska denna värld som fram till nu enbart varit en doftlös kuliss utan röst eller dagrar. För ett ögonblick kände jag redan en försmak av den lättnad som jag alltid erfar så fort jag avbördar mig inför Olof. För en snabbt förbiilande sekund tyckte jag mig skymta en rädsla i hans ansikte när han släppte läppen med tänderna och hans mun en stund blev stående öppen. Till och med en sådan dyrgrip som Sebastians fältkikare brukade skräpa omkring på golvet, och fast han fräste ilsket varje gång han var nära att trampa på den dyrbara optiken oftast när han huksittande under fönstret valde mellan skivorna stannade dessa utbrott vid ett: " Fan, här börjar se värre ut än hemma hos faster Agi. " " Jo, han var på Linneas begravning. " Fö modligen har jag blandat ihop det hela med de tidningsreportage som vi läste senare, när vi redan hade bosatt oss i Göteborg. Lyssna efter hans steg i yttre hallen.