Fortsatt klinisk undersökning innefattade bestämning av vasopressin och natriuretisk förmaksfaktor var fjärde timme under ett dygn inför ställningstagande till behandling med desmopressin. Normalt skall diuresen minska under sömnen, och minskningen är större vid djup än vid ytlig sömn. Diures på dagen och på natten vid olika antal nattliga miktioner (n = 95, ålder 75±9 år) [8]. Nattligt polyurisyndrom Minskningen av nattdiuresen är mer relaterad till grad av diuresstörning än till dosering [36, 37]. Ett av målen vid behandling av nokturi är därför att normalisera diuresens dygnsrytm. Rekommenderad dos är 0,1-0,4 mg som tablett till natten. Under småbarnsåldern sker en gradvis minskning av diuresen på natten och motsvarande ökning på dagen. Vätskeintag. Under det senaste årtiondet har hälsoproblem relaterade till nokturi uppmärksammats alltmer. Nokturi, nattliga miktioner, är ett symtom som kan uppträda i alla åldrar men som ökar i frekvens med stigande ålder hos både män och kvinnor. Törst och vätskeintag Bland psykiskt friska äldre på sjukhem har nokturi rapporterats som den vanligaste orsaken till sömnstörning (71 procent), följt av störande ljus eller ljud (38 procent), värk (33 procent) och vadkramper (6 procent) [7]. Förmodligen är hjärtsvikt som orsak till nattlig polyuri mindre vanlig än vad som tidigare ansetts. Då är det svårt att hinna somna om före nästa väckning. Bland äldre ökar frekvensen sömnstörningar hos båda könen, och sömnproblem är ungefär dubbelt så vanliga bland kvinnor som bland män [2]. Av de 27 som undersöktes hade alla låga eller icke detekterbara vasopressinnivåer och normala nivåer av natriuretisk förmaksfaktor samt saknade kliniska tecken på hjärtsvikt [21]. I själva verket är diuresens dygnsrytm förvånansvärt robust och opåverkbar av vätskeintag. Det ökade venösa återflödet ger en dilatation av hjärtats förmak och utlöser därmed en förhöjd cirkulerande nivå av förmaksnatriuretisk peptid [31].