offenderat N är wij reeste sin koos, och kommo på skogen, och Spensens sadelgiord gick af, dherföre han stegh af och lagade sadelen, då reste Stiernman om oss, tå foor jag effter, att tala med honom, och fråga hwad han meente med dhet ord han talte på Ahla, tå sade Stiernman, här är intet rum att talas med. Jag sade, rummet är godt nogh, och gaf honom en öre fijl. Sedan togh jagh i wärjan, och högg åth honom, råkandes på kindbenet, doch icke skadade så illa, som intentionen war, (hwilket war min lycka). Sedan effter han gaf mig onda ord, gaf jag honom ett slag på munnen. Alt detta war wår action. Om potator frågades Stiernman, hwad han mehnte? Resp. jag skämptade nogh öfwer bordet, och icke ett ord tänkte baron Sparre med, uthan sade en god bevoir, dhet ironice framförandes. Sedan när han wille så grufwelig attaquera mig och ändtelig sökia praetent med mig, sade jag, det wore en möyelig sak om jag så sade, men talte detta ironice och skämptewijs, effter han hafwer wäret wår dagelige bekant, och i stor wänskap med oss. Consistorium frågade hwarföre han dhet ordet sade? Stiernman swarade, sig icke weta huru dhet tillkom, att han åhet sade. Sparren sade, att han fick en stor wälkompna, och mir jag hade dhet uthdrucket, sade Stiernman, jag seer h. Sparren är en god bevoir. När jag uthkom, sade jag åth honom dhet, tå sade han, jag sadet i skämpt, såsom till en wår serdeles bekant. Stiernman sade sig hafwa undfallet, klappat Sparren på ryggen och bedt honom upptaga åhet för skämpt, men icke wunnet dhet hoos honom. Consistorium frågade, om Stiernman bad honom draga för 1000 dieflar? Han