dädan föra, men intett wijdare förr än saken lagligen afhulpen blifwer. 9. Anna Jonsdotter ifrå Glijssiöbergh angafs hafwa stulit d. 17 martij 1684, aff Anders Hedemann ifrå Hudzwaldh een bundt [fol. 373r] hakaringh, een eller twå alnar silkesfloor, een hoop fijkon och skoonålar, huar till hon swarade och bekände sigh stiäla 5 stycken hakaringhar, 1½ aln floor, 20 stycken fijkon och tuå stycken skinnarnåhlar. Bemelte perttzedlar äre wärderade för 2 dal:r 24 öre kopp:r m:tt. Altså saakfältes Anna Jonsdotter effter Kongl. straffordningen till tree gånger så mycket som tyfnaden är, och blifwer inalles med tyfnaden ellofwa dal. kopp:r m:tt. 10. Öfwerhodalerne beklagade sigh, sidsta durchmarschen åth Jempteland medh wärfwadt folck icke få fyllest hästar ifrå Älfroos och Kåhlsätter och dy hafwer länssman Oloff Persson most öfwertahla Ytherhodalerne att skiutza öfwer skiffte till Räthan medh tree hästar, och most låfwa betahlning á 6 öre mijhlen. Nämbningzman Joon Månsson berättar sigh nämbna fyllest, men Olof Skugg och Peder Mårtenson i Kåhlsätter drogo sig undan och intet lydde stämbninghen. Oluff och Peder saakfällas för tredsko, till huar sina tree m:k:r och plichtighe för huar sin häst ifrå Öfwerhogdahl till Räthan att betala skiuttzen á 6 öre mijhlen. För den tredie hästen niuther Hogdahlerne förnögningh af sina wederlagzmän i gemehn. 11. Oloff Mattzson i Herröö opbiuder första gången Erich Jacobsons dhen älldres lösa och