– Om det är allt, hvad ni begär, så skall jag gärna stå till tjänst därmed; jag är med glädje beredd att understödja en fattig djäfvul. Vi erinra oss, att Eklund tog det till sig, utan att Uggla märkte något. – Jag säger inte ett ord till henne. Läs genast brefvet för mig. Din far vill det, och du skall lyda honom. Skogvaktarens lik blef tillsvidare insatt i spruthuset, hvarest man nedlade det på en bår. Slutligen trädde de in i en vid hall, i hvars bakgrund Ebba vid första anblicken igenkände familjen Sporres vapen, som hon redan förut sett på Alfreds sigillring. Till följd däraf var baronen hela aftonen inbunden, och den därpå följande natten var för honom kvalfull och sömnlös. – Visserligen äro de mig tillräckliga att bevara den mig fullkomligt obekanta fröken från att ögonblickligen blifva utvisad härifrån. – Hvad? – Jag kan icke begripa denna oförskämda envishet i tilltalet, svarade Ebba. Jag skall aldrig glömma denna er vänskapstjänst. Jag kommer nu hit hvar natt för att få veta, om denna timme ännu icke har slagit. Men hon lade band på sig och bibehöll till det yttre lugn. Sedan detta skett, stirrade hon med hänförelse uppåt. frågade den sjuke. frågade hon misslynt. – Och du såg det begrafvas? Som tillintetgjord stannade Elsa och höll sig fast vid trappans räckverk samt sjönk samman på öfversta trappsteget. Holm blef allt oroligare. Med hvem? Genom brottslingens oväntade rymning såg sig kommissarien nödsakad att afbryta sin färd. frågade Ström bestört. Jag måste taga förbigåendes medlidande i anspråk. Denne aflägsnade sig med ett kort » God natt! » – Du ljuger, mor! Få ögonblick därefter hade herr Sporre tömt glaset, som han mottog ur den främmande karlens händer, och denna såg med satanisk skadeglädje på sitt offer. Några ögonblick lyssnade hon vid dörren. Mig kan det ju göra detsamma, hvar han har dem ifrån; må han gärna ge dig hur mycket som hälst, men hans käraste får du inte bli.