Med avsikt att studera förekomst och förlopp av endokrin oftalmopati pågår sedan 1996 en stor prospektiv, randomiserad studie i Sverige, i MFRs Planeringsgrupp för thyreoideaforsknings regi, där 600 patienter med Graves ' hypertyreos randomiseras till tyreostatika respektive radiojod, och i båda grupperna ges tidig tyroxinsubstitution. Den eventuella effekten av strålbehandling kommer inom en till fyra veckor efter inledd terapi och kan sitta i upp till tolv månader. En orbital dekompression bör göras först, eftersom ögonmotoriken inte sällan påverkas efter operationen. Konklusion Plasmaferes har använts i svåra fall och kan prövas då annan terapi har sviktat. Man har tidigare påvisat TSH-receptormRNA med RT-PCR, men även senare med Northern blot [13] och in situ-hybridisering [14], och med hjälp av immunhistokemiska undersökningar har också TSH-receptorn kunnat påvisas på cellytan [15, 16]. Ögonmotoriken kan påverkas. Även här varierar frekvenssiffrorna mycket mellan olika rapporterade patientmaterial, i vissa studier har mer än hälften av patienterna fått en försämrad motorik postoperativt [53]. Frågan om huruvida valet av behandling vid tyreotoxikos har någon avgörande betydelse för förlopp eller uppkomst av endokrin oftalmopati är fortfarande inte besvarad. Man ska dock komma ihåg att den stora majoriteten av radiojodbehandlade patienter aldrig utvecklar kliniskt påvisbar oftalmopati. Klassifikationen används inte längre vid vetenskapliga studier, men den kan ändå användas som stöd vid anamnesupptagande och klinisk undersökning (Fakta 1). Hos patienter med lätt exoftalmus och ögonlocksretraktion kan en sänkning av ögonlocket kamouflera exoftalmusen och ge ett kosmetiskt tillfredsställande resultat. Effekten på exoftalmusen varierar mycket, men i genomsnitt kan en effekt på ca 4-5 mm påräknas. Symtomen vid endokrin oftalmopati är ibland distinkta och lätta att känna igen, men många patienter har mindre uttalade och ej så tydliga symtom. Uttalade ögonsymtom, progredierande exoftalmus, diplopi och optikuspåverkan är i allmänhet indikationer för antiinflammatorisk behandling.