I glammet och drickandet deltogo ett dussin nunnor, som på den vanliga vägen kommit till munkarnes kloster. Må du aldrig, och mån aldrig heller I, mine tjenare, hädanefter förlita eder på en konung! ” Gustaf Adolph red, enligt sin vana, omgifven af sina förnämsta härförare, sjelf i spetsen för tåget. Efter en stunds ridt anlände truppen slutligen till Stensö. ” Bok hoppade till af glädje då han kastade ögonen på härkafveln. Mot middagstiden afstannade det en smula och solen tittade fram då och då. “ När skedde anbudet “, sporde hertig Johan, ännu lika drömmande. “ Herren vare med eder! “ ” Hur så? ” Sedan han afhört budbärarens ord till slut och gifvit befallning om att han skulle väl förplägas, sade han, under det ett småleende krusade hans läppar: Dackes ansigte mörknade då han erhöll detta svar. När bönen var slut, framförde man hästarna åt fursten, Guba, Doka och Vilden. “ Den här har bitit tockna tjockskallade becktröjor förr! “ “ Och det har du ej sagt förut, så att vi kunnat vidtaga försigtighetsmått “, röt Banér och hötte med slagsvärdet. Det var en ung flicka af utomordentlig skönhet. “ Kanske i.qväll, kanske i morgon! ” “ Det är den uslingen, som anstiftat allt ondt mellan oss och vår broder. “ Var försigtig: om någonting händer, så låt mig genast veta det. Sedan de båda röfvarnästena blifvit förstörda blef det fred och lugn i trakten. Guba förstod henne nu, insvepte henne i sin filtmantel, gaf henne en mössa, ledde henne med snabba steg längs inhägnaden, vek omkring trädgården och försvann. Gamle Jan framträdde i detsamma. Det var danske konungen, Sven Grade, som icke ville låta Sverker sitta i fred och ro. “ Det är allt många, som ha ondt af det besöket “, menade Gertrud. “ Först ska vi knäppa honom “, inföll Dacke, “ och sedan lär det väl ej bli svårt att få tag i silfret, menar jag! ” Blidor och murbräckor