» Malajen böjde på hufvudet, befriade sin högra hand från själen och pekad.T med en befallande åtbörd mot dörren. Fabio ville upprepa sin fråga, men en förnyad gest af den befallande handen — o c h Fabio aflägsnade sig, sorgsen, undrande och skuldmedveten. Han fann Valeria alltjämt sofvande, men med ett ännu mera synbart uttryck af lugn i sitt ansikte. Han gick ej till sängs, utan satte sig vid fönstret, och lutande hufvudet i handen, föll han ånyo i djupa tankar. Den gryende dagen fann honom i samma ställning. Valeria hade ännu icke vaknat. iKonc. o. slut i nästa n-.r.) Innehållsförteckning. Bertha von Suttner. (Med porträtt.) — O, bered din moder aldrig smärta. Poem af Bernhard Risberg. — Genom » bakporten »; af Fru Hildegard. — Pä femtiotalet; af Adolf Hellander. — V ä r presentbudget; af Marie Landman. — Sen lycka; skiss lör Idun af Anna Knutson. (S ut från föreg. n r.) — Kvinnornas världsutställning; brefkort från Signe Ankarfelt. — Iduns panoptikon; af Renholm. — Stockholms Tivoli. — Ur notisboken. — » Valeria »; novell af S. Turgenjeff. För Idun öfversatt från ryskan.