" Lef väl, kandidaten — jag reser till Paris " — h on tryckte hans hand mellan sina båda — " Malvina sköter om kandidaten — d en gode Guden hjälpe oss ", så var hon ute, in­ nan kandidat Gans ännu hunnit hämta sig från sin förvåning. Japanskt på N. K. JAPANSK HANDASLOID KAN MAN FOR närvarande studera på Nordiska Kompaniet, där man efter mönster från storstädernas jättemaga­ sin anställt några japanska handiverkare, som ut­ föra sitt arbete under publikens ögon. Silkesbroderier, träsnideri, målning och guldsmedsar­ beten förfärdigas här af konstförfarna gulingar, som placerats i en dekorativ omgifning. Idun har fotograferat Naka-San, som på otroligt kort tid framtrollar vackra broderier i silke för kimo­ nos, kuddar och nåldynor. Kandidat Gans vaggade fundersam fram till fö nstret. Just då frippade fröken Axeline genom den lilla hvita trädgårdsgrinden och ut på gatan. Lönnarna stodo i blom. I det glittrande solnätet under deras kronor såg han henne försvinna. Det sista han såg var nickelbe­ slagen på hennes lilla resväska, som reflek­ terade solstrålarna, och de röda rosenknop­ parna i hennes hatt. V. I den svagt upplysta korridoren i ett min­ dre hotell vid rue de Montmartre stod den lille skelögde våningskyparen Jacques uppklifven och polerade mässingsbrickorna öfver lamplågorna i taket. Han gnolade den sista boulevardvisan och hvisslade refrängen, en flicka i breiagnesockor och uppskörtad kjol kom och bar en vattenbalja förbi honom, han passade på och dröp några droppar putsolja i hennes svarta hår, hon blef ursinnig, det flödade en ström af okvädinsord öfver de röda läpparna. Ord­ växlingen afbröls af att en resande kom uppför trappan, Jacques måste ned från ste­ gen och den sköna Babette slängde ett stycke våt tvål efter honom. Den resande var en gammal dam — " l öj­ lig — m ycket löjlig, " försäkrade Jacques se­ dan — det var fröken Axeline.