Det var en gång då jag förlovad var Det var så sent, så sent vid juletid Jag aldrig haft så roligt någon gång Jag dansa hela, hela natten lång. Min flicka var den vackraste i byn För hennes kind var vit som vitan skyn En liten ros hon bar på varje kind Ja, denna ros var röd som georgin. (resten är oläsligt p g a dålig kopiering) A. W. Nöbbelin den 12 aug 1909 Flickans klagan. Och jag satt där så säll i den strålande kväll (resten är oläsligt p g a dålig kopiering) A. W. Nöbbelin den 13 aug 1909 Gustav Wasa. Herr Gustav var biltog men ägde likväl En kung under dalkarlens tröja Förföljd uppå Siljan i hack och i häl War skulle sig flyktingen dölja Uppå grånande berg under blånande sky Då lyste från ett fönster i Utmelands by Ty tro skall i Dalom han finna. Han sprang in i stugan: en fristad mig giv I blinken mig bödlarna följa Och bilan var höjd över flyktingens liv "Nej, jag skall i källarn dig dölja" Sad kullan och öppnade falluckan re'n Stig neder, vid brygden jag vakar allen Ty tro skall i Dalom du finna. Ur gluggen fördold skall din föda du få Sad kullan när luckan hon stängde Och bryggkaret ställde hon ovansyspå Att springorna dölja hon tänkte Gud signe och råde att ej i hans våld Att aldrig Herr Gustav åt Kristian blir såld Ty tro skall i Dalom han finna. Så svarade kullan: "Sök var ni vill Blir ock här i gården han funnen Blodspenningen hörer ensamt er till Kanhända till prästgården hunnen Ur silvrade kannor han dricker som bäst Sånt mjöd har ej småfolk åt högboren gäst" Men tro skall i Dalom han finna. Oh himmel, oh avgrund, var krigarens ed Din räv du vill spåret förvilla Men lugnt satte Tomte-Mats hustru sig ned I vrån för att vyssa den lilla Gud signe och råde att ej i hans våld Att aldrig Herr Gustav åt Kristian blir såld Ty tro skall i Dalom han finna. A. W. Nöbbelin den 29 nov 1909