Man såg mästertjufven tända på tråden och derefter hoppa i sjön, för att simma till lands man såg genom kikare svafveltråden brinna och brinna och brinna Slutligen nådde den krutberget, och Det norra landet visste icke mycket af kriget och satt i lugn bakom sina stora skogar, när oförmodadt en fientlig flotta syntes vid hafskusten och landsatte krigshärar, hvilka utbredde sig härjande och plundrande öfver landet. En klar låge flammade upp, men ingen märkte henne uti det ännu klarare solskenet. Men i sitt hjerta var Puu-Pietari en sniken och arglistig man, som icke tänkte på annat, än att samla pengar på hvad sätt som helst. Nu hade vargarne icke fått några renar, de tjöto af hunger och begynte strax att förfölja Lappgubben och hans gumma. Derpå teg han stilla, såsom väntade han redan nu det önskade svaret, men när Lindagull åter betäckte sitt ansigte under tystnad, utropade trollkarlen med af vrede darrande stämma: Men hvad säger du om min flugsmälla? MAJA. Lindagull gret, ja, hon gret som man endast kan gråta när man är tolf år gammal och varit en prinsessa i Persien och bott i rosengårdar och marmorslott och uppvaktats af de vänaste tärnor, men finner sig plötsligt hungrig och frysande ensam i Lapplands vinter. Åhå! Hela den stora skaran af de många tusende, som nyss förut höjt sina lefverop för kung Georg, skingrades nu som ett töcken; det svartnade kring thronen, Tistelöarnas elaka drömmar flögo in genom sundet och blandade sina vilda upptåg med det glada skämtet af Fjäderholmarnes drömmar. Men ändock stod hans håg till himmelen: dit ville han ändock hinna en gång från den törstiga jorden. Hörde du, Matte, hvad gumman sade? Sikku lade sig ned, men kunde ej sofva. – hördes myrbarnets späda röst i den forsande badbunken. MATTE. – Jag vet, – sade Brita, som aldrig var rådlös.