Och han fantiserade hit och dit om hvilka blommor bäst skulle representera vänskapen mellan man och kvinna. Jag ville just pröfva Er med min fråga. Jag bläddrade i dag i gamla bref, bref från kamrater. Af tonfallet i hans röst och af hans uppsyn fattade hon genast att något genomgripande allvarligt förelåg. Det kan måhända låta naivt att säga, det jag nu ångrar att jag ej oftare skref till dig under förlofningstiden, då jag ändå visste att mina bref skänkte dig glädje. – Åh, jag menar naturligtvis ingenting, jag endast skämtar såsom vanligt på senare tider. Efter endast några månaders bekantskap förlofvade hon sig med jurisprofessor Ek. Rösten föreföll dof och läpparna torra. Ehuru du skref att du ej kunde svara för att jag mer skulle få träffa dig, så kommer jag dock direkte från ångbåten upp till dig. PAPPERSLEVERANTÖR AKTIEBOLAGET KANGAS – Du reser således i morgon? Det stod med ens klart för honom, att Tora var ovanligt ömtålig och mottaglig för förkylningar. Tora var mycket sjuk och mannens oro öfvergick nästan i förtviflan. Jag fruktar det skall vara höst inom och utom oss, då vi ses igen. Jag är frisk, men mycket nervös. – Månne ej vid ljungen, röd och hvit, beroende på nyanseringen i dessa känslor. Jag var besynnerlig till mods hela dagen och tårarna färdiga att bryta fram hvar stund. Tror du att slikt inte intresserar Alla visste ju att han var hemma. Nej, det var en människa af kött och blod, som lärt henne att vänskapen var en helig känsla. Det borde egentligen vara jag, som skulle bedja dig om tillgift. Och dock vet jag att du är ytterst känslig för detta, som kallas hänsyn. Jag håller för närvarande på med något, hvarvid jag rent af vore i behof af Er hjälp. Fontainebleau stod där så löftesrik och fager, så tjusande och aningsfull. – Jaså, du vill måla öfver dina teckningar och på så sätt dölja dem. Det låg öfver dem hvardera något säreget, som skilde dem från mängden. Så förgingo åter veckor och månader utan några inre eller yttre störingar. I den stora stillheten slumrade han in lugnt och godt. Axel ». Han slog under tårar sina armar om henne, men hon stod fortfarande oberörd.