I Fall 1 skrevs patienten ut till hemmet med svår leversvikt i väntan på diagnos. I samband med hälsoundersökning i maj 2004 upptäcktes avvikande leverstatus: ALAT 2,1 mkat / l (normalt &lt; 0,6) och ASAT 1,4 mkat / l (normalt &lt; 0,6). Diagnostiken baseras i dessa fall på anamnestiska uppgifter och / eller serologiska undersökningar, såsom hepatitserologi, autoantikroppar, elfores samt analys av paracetamol i serum och narkotika i urin. Patienten tog inga läkemedel eller alternativa läkemedel. Det måste här framhållas att även om patienten hade en stegring av ALP till drygt det dubbla övre referensvärdet var stegringen av transaminaser mångfaldigt mera uttalad. Vid förnyad kontroll i juni upplevde patienten försämrat allmäntillstånd och tillkomst av kittfärgad avföring, mörk urin och smärtor i epigastriet. Överutnyttjande av radiologiska metoder har påvisats för patienter med ikterus inlagda på sjukhus i Sverige. Patienter med ikterus tas om hand av flera olika specialister: allmänna invärtesmedicinare, kirurger, infektionsläkare, intensivvårdsläkare och gastroenterologer. Vårdprogram för utredning av kolestatisk ikterus har definierats av American College of Radiology [5]. I sådana fall är det av största betydelse att göra en bedömning av patientens möjlighet att överleva utan transplantation. Patienten var inneliggande 9-13 september och genomgick då en leverbiopsi. Fall 2 illustrerar den goda effekten av kortisonbehandling vid autoimmun hepatit. Det har nyligen rapporterats att 30 procent av patienter med svår ikterus i Wales remitterades till kirurgklinik och endast 4 procent opererades, varför denna remitteringstradition har ifrågasatts [1]. SUMMARY kolestatisk (ALP &gt; &gt; ALAT), hepatocellulär (ALAT &gt; &gt; ALP) och » blandad «, dvs med likvärdig ALPoch ALAT-stegring [11]. Patienten hade då ett ASAT på 30 mkat / l, ett ALAT på 32 mkat / l och ett GGT på 7,5 mkat / l (normalt &lt; 0,75).