Arbetet utgifves af redaktör Gustaf A. Aldén, med understöd af stiftelsen » Lars Hiertas minne ». Det kan ju här icke komma i fråga att ingående analysera utgifningsmetoden. Utgifvaren lämnar vid hvarje fråga en kort öfversikt öfver ärendets historik för att sedan återgifva hvad Hierta i riksdagen i ämnet yttrat eller skrifvit. Hvar riksdag tecknas i öfverblickar, som dock i regel synas något knapphändiga. Motionerna och yttrandena äro för hvar riksdag sammanförda i grupper efter sin inre samhörighet. Verket är tydligen tillkommet i afsikt att befästa den rådande traditionen om Hierta. Inledningsvis lämnas en teckning af hela hans riksdagsverksamhet. När man går att taga kännedom om den, får man dock hufvudsakligen till lifs — » Hans egen uppfattning däraf ». Emellertid talar ju de framlagda aktstyckena sitt språk, och det innehåller, att, var Hierta en exponent för tidens liberala tendenser på författningens område, så var han det också i de hänseenden, hvilka, såsom nyss antyddes, numera med särskildt intresse efterfrågas. I Hierta kan mången nutida liberal storhet se sin föregångsman ej blott i konstitutionella DAGENS FRÅGOR 577 frågor, utan äfven i t. ex. försvarsfrågan. Redan Hierta kunde konsten att möta en begäran (som 1834 framställdes) om extra anslag till försvaret med vidlyftiga orationer om missförhållandena i förvaltningen, t. ex. vid organiserandet af skånska hofrätten, af tullverket, raketkåren o. s. v. T. o. m. om något så modernt som » ruttenheten » i hushållssystemet får man höra honom tala (s. 91 ff.). En annan gång, år 1841 (s. 493), då befästningarna vid Vaxholm voro på tal, förklarade han sig » alldeles icke hafva sagt att icke Stockholm bör befästas »; man borde endast söka att » något litet stäfja den. alltför häftiga ifver som råder i denna sak »; » något litet dröjsmål därmed kunde ej skada ». Man borde hafva » en fullständig öfversikt » öfver hvad som för befästningarna behöfdes innan något gjordes. En sådan hade man haft, när man befästade Paris!