Du vill äta kakan och ändå ha den kvar, skrattade hon. Och att lära sig ett nytt språk skulle hon klara lätt som ingenting. Dö inte, pappa! Vi får bara lov att stå ut med hans metoder för att kunna dra fördel av målet. Hanna fick veta att lyckan var gjord. Att hon borde ha haft en annan? Något drog honom dit. Hon försökte fråga ut ungdomarna om vad som hade hänt, utan att få något klart svar. Jaså, PederÖ, sa farmor och såg ut som om hon tänkte på något helt annat. Ja. Det doftade svagt av rosenvatten och jod. Hade väl rätt att leva litet. Ja, sa Karna tvekande. Nej, inte ens där. Hanna gick av och an i sällskapsrummet med den flämtande Konrad. Som Oline. Då böjde han sig djupt framåt medan han reste sig från stolen. Den är så gammal att jag blev döpt med hjälp av den, svarade hon. Hanna åt i köket. Driva det! Bortsett från den enda frågan fanns ingenting. Så där ja, nu ser du ut som folk! För att jag såg att du kom ut köksvägen hos Hanna, viskade hon. Vad tror du att du vet? Och folk började bli otåliga. Men ingen bor där. Täcket, tvättfatet, kommoden, nattduksbordet. Mareld i svarta havet. Över att han var med på det. Den nya kokerskan fick bevisa sin kunnighet redan innan hon hade sovit en enda natt i Olines säng. Såg dem i ögonen. Och bokskåp med glas i dörrarna! Ännu hade han inte sagt något. Lasten måste sänkas så att man kunde fästa en vajer till. Avskyr du henne för det hon gjorde? Pappa kom och upptäckte att hon hade feber. Men lugn. Jag vet inte. Skolnämnden ska få besked. Anna satte sig på huk framför flickan och tog hennes hand. Hanna vidarebefordrade skrikande orden till honom medan hon rusade förbi och försökte trolla fram en yxa i uthuset. Stine skrev från Wisconsin att du var verksam som präst där? Han visste ju hurdan hon var. Ja. Hon kunde inte se om de hade vekar, så grå var de. Han hade inte sett en sådan smärta hos någon människa. Kyrkklockorna i Berlin. Men om Tomas vill försöka? Den förlamade henne. Vem fan var han egentligen? Låg du med honom för resten?