Hyllad och ärad blef han på sin hedersdag i fjol och blef det naturligtvis och med rätta äfven nu. Han har under de senast gångna 25 åren oafbrutet verkat vid en och samma scen och varit en af dess allra mest använda krafter. Hän har arbetat sig fram med seg viljekraft, med lika mycken energi som intelligens, från en begåfvad möjlighet till en pålitlig utilitet och från denna ståndpunkt vidare fram till den gedigne och mångsidige karaktärsskådespelare, vi nu äga i honom. Han har konsekvent och säkert utvecklat sin talang på samma gång han utvecklat en arbetskraft och en vigör öfver de vanliga måtten. Förutom skådespelare har han i 7 år varit dramatiska teaterns förste regissör och har iscensatt en mängd stycken, han har i sammanlagdt 7 år varit föreståndare för teaterns elevskola och var i 4 år medlem af teaterns styrelse, innan han 1898 blef dess ledare med titel intendent. Han har på lediga stunder öfversatt en hel mängd stycken, större och smärre, såväl af klassiska som af moderna författare, af Terentius, Lessing, Schiller, Kleist, Alfred de Musset DAHLLOF FOTO m. fl. På sin 25-årsdag uppträdde han i Löpe de Vegas » El .major imposible », öfversatt af honom själf och antaget till uppförande redan under den föregående direktionen. Och han har outtröttligt varit i elden i teaterns repertoar under dessa 25 år, både i roller, där han passat, och i roller, som legat mindre väl för hans temperament, han har fått öfning på snart sagdt alla områden, och han har från hvarje uppgift tagit sats till den nästa. Eedan hösten 1885 skall, enligt en uppgift i den biografiska handboken » Europas konstnärer », hans meritförteckning ha upptagit 112 roller — hur många han spelat under de 16 år, som sedan dess följt, har han kanske icke själf räknat efter. Hans verksamhet är med ett ord redan ur kvalitativ synpunkt sedd högeligen imponerande. uppträdt i Stockholm, men det var som amatör.