Vad som konstituerar ett frontstage kan förskjutas och är beroende av kontexten. I enlighet med denna logik definieras män som är för jämställdhet i förlängningen som ’ riktiga män ’. För David Kahane innebär ett feministiskt arbete att arbeta mot sig själv. idéer om förtryck, frigörelse och förändring hos en svensk mansrörelse under 1970- och tidigt 1980-tal. Medan jämställdhetsprojektets strategier och mål på institutionell nivå andas entusiasm och välkomnar mäns aktiva deltagande som något självklart (om det så gäller pappor eller potentiella pappor), finns här en ambivalens ur kritiska feministiska perspektiv på män och maskuliniteter. Om jag gjort studien idag skulle jag lämnat ut transkripten men därtill ändrat utformningen av studien och försökt återvända i en andra intervjuomgång, och där tillsammans med de intervjuade reflektera över transkripten och interaktionen i den första. Mer än kalla fakta. Det finns dessutom många empiriska studier som diskuterar män, feminism (och jämställdhet) men som har ett annat empiriskt huvudfokus än det feministiska engagemanget i sig. Valet av kontaktkanaler tycks överlag ha bidragit till att jag i huvudsak nått en vit akademisk medelklass. Lorber, Judith (2005a). Hegemonibegreppet i sig gör sig också gällande i kritiska analyser av jämställdhetsprojektet, vilket i sin tur dominerar på ett mer övergripande plan än de diskursiva strider som samtidigt går att identifiera (Kantola &amp; Dahl 2005:64). London: Unwin Hyman. Goldrick-Jones, Amanda (2002). Connell igenkänner några av problemen med maskulinitetsbegreppet som ett uttryck för den förändring i genusrelationer som också kommit att förändra mäns situation sedan begreppet först introducerades (Connell 2000). Alla versioner av guiden kretsar kring feministiska positioner och praktiker; hur man blev feminist, vad det innebär och hur det görs; normer, förkroppsligande, konsekvenser och personlig förändring i rela tion till det feministiska engagemanget och i intervjupersonernas relationer till andra. Jag betraktar arbetet som teorigenererande jämsides teoriutvecklande, på så vis att jag börjat på ett ställe, i en del av materialet, för att sedan ’ fylla på ’ i den fortsatta rörelsen genom materialet som pendlar mellan teori och empiri.