Henry gled upp på en barstol och befann sig i det overkliga töcken där alla hjältar befinner sig när de slagits. " Med konserten? " Hon klarade sig bra på egen hand och köpte grammofon och var till och med så pass modern att hon köpte sig en TV. Hon bad om en cigarrett och jag räckte över en av mina allra sista Camel utan filter. " Sen kan vad fan som helst hända i den här världen, men vi kommer i alla fall överleva. Jag har alltid gillat mytomaner. " Henry sjönk ihop som en säck, han var besviken. Birger var inne i en ny, större dikt och hade svårt att koncentrera sig. Henry och Verner hade hängt ihop när de var små, på den tiden då Verners rum, han hade eget rum för han var enda barnet och mamman var ensam hon också, stank av Meta-tabletter till ångmaskinen. Hon såg trött ut. Man får kämpa varenda jävla minut. " Han kände sig mest sömnig och höll på att nicka till ordentligt för tåget stod länge helt still vid perrongen. Det är tyst och verkar vibrera på det där heta sättet. Han var också slut och gick till sängs ganska tidigt. Jag ringde minst trettio gånger och biträdet som skulle rulla in vagnen med telefonbrickan blev till slut förbannat syrlig och lät förstå att hon hade annat att göra. Att han varken skulle bli en ny Ingo eller Lennart Risberg, det kunde kvitta. Leo kunde komma på minst fem herrar som han kände till i kvarteret som kunde vara spioner. Korten radades upp på ett bord med hyacinter i salongen. Jag hade själv ingen slips som matchade skjortan och gick in i Henrys rum, öppnade en garderob och hittade en tunn vinröd historia som gjorde sig bra mot skjortbröstet, under vilket mitt hjärta utkämpade en något hårdare kamp än vanligt. Den barmhärtige samarit som en gång ringde upp skriftställaren Edvard Hogarth hade irrat vilse långt ut i öknen, det gällde inte längre Verner Hanssons ohälsa, Stene Formans upplagesiffror eller Henry Morgans förmenta patos för gamla medlemmar i Sällskapet BBB; det handlade helt enkelt om Leo Morgans eget välbefinnande. Vilken fruktansvärd insikt! Han hade varit nere hos Verner Hansson för att få hjälp med ett par tal, fast Verners mamma ville inte släppa in Leo.