År 2002 publicerade Wampold med flera en annan metastudie omfattande 22 studier där kognitiv psykoterapi jämfördes med olika andra psykoterapiformer. Enligt Wampold [3] betyder alliansen sju gånger mer för utfallet än valet av psykoterapiform. Det blir svårt att dra slutsatser och vi inser att vi behöver veta mer om patientgruppen, psykoterapiformen, psykoterapeuternas egenskaper och utbildning, om forskarnas skicklighet och teoretiska hemvist, studiernas upplägg etc. De finner också i sin litteraturgenomgång evidens för att exponering och responsprevention är bäst för behandling av tvångssyndrom, att kognitiv psykoterapi är bäst för paniksyndrom och att kognitiv beteendeterapi i grupp är bäst för patienter med social fobi. Saul Rosenzweig jämförde 1936 effekten av olika psykoterapier. Slutligen en annan faktor som hör till de generella faktorerna, men mer berör studiedesign och tolkning av resultat, » allegiance « (lojalitet), det vill säga hur starkt identifierad terapeuten och forskaren är med den psykoterapiform som är föremål för studien. Detta är ett viktigt och laddat område där forskare är oense om hur studier skall designas och resultat tolkas. I metaanalyser samlar man data från olika studier och gör nya statistiska analyser, som möjliggör jämförelser av behandlingseffekters storlek. Vi kan konstatera att den vetenskapliga evidensen för att psykoterapi är mycket effektivt är övertygande. På den tiden handlade det mest om olika psykoanalytiska terapiformer (adleriansk, rogeriansk, freudiansk etc), och han konstaterade: » Alla har vunnit, och alla skall ha pris. « Specifika effekter Alexander Wilczek, psykiater, psykoanalytiker, med dr, institutionen för klinisk neurovetenskap, Karolinska institutet alexander.wilczek@ki.se Vi får däremot ännu inte några klara besked om vilken psykoterapiform som är bäst för en given patient. Till exempel att ge en grupp patienter psykodynamisk psykoterapi utan tolkningar och jämföra med en annan grupp som får den kompletta terapin med tolkningar. I denna studie kunde inte heller någon skillnad säkerställas [6]. Vi vet också att skillnader mellan psykoterapeuter spelar stor roll för utfallet, men vi vet ännu mycket litet om vilka egenskaper hos terapeuten som är till fördel eller till nackdel. Eller att patienter som erbjuds kognitiv beteendeterapi utan exponering jämförs med patienter som får behandlingen enligt boken.