agens tidningar hava meddelat, D a t t den g&amp;iale norske teologen biskop Jens ledi it sch, i v&amp;rt land kanske mest kand som utgivare av KirKe o,g Kultur, avgått med, döden. ~ e n n a notis kommer m i g att minnas några o-, som hail yttrade efter åhörandet av ett föredrag om svensk fattigvård, som jag höll i ' oslo 19i3. " Ni har. i Sverige vid behandlingen av fattigvårdsfriigan valt en annan utgångspunkt än vi här i: Norge. vi ' agna tyvärr blott mycket ringa intresse A t fattigvårdeii, under det att vi koncentrera oss p % den sociala lagstiftningen, socialf örsakringen m. m. Ni har vid utarbetandet ap 1918 års fattigvårdslag sokt ordna. idet så, att det ' icke skall. kännas på iiiigot satt förödmjukande .att begära och mottaga understöd, att var och en skall få just vad han behover och - framför allt - Ni förutsattq, att den fatt ?ge,. intill annat visar. sig, a r en aktningsvärd person, som ' har ratt till god viird, och Ni söker ordna fattigvården efter huru d e b ä s t a böra ha det. - Det rnås ' te.varä en gliidje. att arbeta i svensk. fattigvård! " Fattigvården intager onekligen i Sverige en anna.n och mera betydelsefull stallning - inon1 samhallslivet än i Norge och Danmark. Troligen beror detta .delvis på det förhållandet? att den norska och danska socialförsakringeii - liksom. en del andra iiigripande sociala reformer - genomfördes tidigare i dessa länder an i Sverige. Hos oss var fattigvårdsförordningen av å r 1871 under lang tid nära nog den enda tsoci&amp;a ' ' lag, vi ägde, och vi tvungos därför .att göra det mesta möjliga av densamma, till stor del vid sidan av och utöver föaror-dningeiis minimikrav. Vidare, d &amp; den nu gällande lagen om ' fattigvården antogs 1918, efterträdde den en förordning, som var en kvarleva från en annan tidsålder.