Här gick min hustru fram, när det sista hoppet syntes utslocknadt och satte korken i myskflaskan. Men jag hade ej hjärta att säga det, och i det jag tog hennes arm, gingo vi båda ännu en gång tysta omkring ön. Det förefaller mig ibland, som om jag stode utanför, icke hade någon del däri, aldrig kunde få det eller nå det. Efteråt kan man minnas sådant, och man kan anklaga sig själf för hvad man då försummade, som om man begått en förbrytelse. sade Sven. På stenarna, öfver hvilka vagnen nu skakade fram, kunde jag märka, att vi svängt in på den korta bivägen, som förde upp till vårt hem. Jag böjde mig öfver honom, tog hans lilla oskyldiga hand och förde den till mina läppar. På kyrkogården står en liten sten med inskriften » Vår lille Sven ». Och jag gaf mig på nåd och onåd. Och då var jag förlorad. Det var kring honom, vi samlades för att utröna, hvad han tyckte, vid hvarje småsak, som bragte glädje. Vi hade denna gång valt en helt annan plats än västkustens skärgård, och vi hade gjort detta, för att min hustru skulle få omgifva sig med allt det, som hon under föregående sommar hade saknat. – Det är kanske därför, jag älskar honom mer än allt annat i hela världen. Min hustru log med ett smärtsamt drag, som bildade nålfina rynkor kring hennes mun. Jag förstod detta en afton, när vi sutto på en veranda och sågo ut öfver en norsk tafla af fjord och fjäll. Det var blott en fiende, med hvilken han aldrig mätt sina krafter, och denne fiende hette döden. Det var ingenting mindre än en kamp med döden, jag hade börjat, och den tid, som följde, blef en ständig växling mellan den mörkaste förtviflan och det ljusaste hopp. Hon lutade sig ned igen. Slaget, som kom öfver mig så häftigt och oförberedt, gjorde mig lam, och den febrila verksamhet, jag utvecklade, föreföll mig själf alldeles automatisk. Ty under denna tid kände jag lifvet rikt och fullt som aldrig. – Hvarför kan inte den gamla gumman få följa honom, sade han, när hon så gärna vill? Men jag tänkte icke längre på mitt barn. Det var brändt och förkolnadt, ruttet och förvittradt.