brytning före och efter kriget, intill 20 mill. ton om året under de första fem åren och 8 mill. ton under de följande. Och dessutom skall Frankrike ha 7 mill. ton årligen under tio år. Därtill komma sedan kolgruvorna i Ober-Schlesien, som ha goda utsikter att gå till Polen, och stora leveransskyldigheter till Belgien, Italien och Luxemburg. Keynes beräknar förlusten i årlig brytning genom landavträdelserna till 60,8 mill. ton och de årliga tvångsleveranserna till 45 mill. ton. Hau räknar samtidigt, på grunder som äro solklara, med någon nedgång i brytningen inom ännu bevarade områden, och finner, att som följd härav 60 mill. ton skulle vara vad som återstode för Tysklands eget behov, vilket, likaledes nedskrivet, beräknas utgöra 110 mill. ton eller inemot det dubbla. Då dessutom Tysklands neutrala grannar behöva kol och äro villiga att ge något i utbyte därför, vilket ej kommer ifråga från ententens sida, så är den ofrånkomliga slutsatsen, att hela situationen blir omöjlig. För det fjärde har intet försummats lör att pina och förödmjuka Tyskland genom handelspolitiska bestämmelser, varibland den lilla detaljen är särskilt karaktäristisk i sin » kapitalistiskt » raffinerade grymhet, att Tyskland ej på tre år får förbjuda import av vissa lyxvaror, t. ex. vin, och sålunda skall få ännu svårare att skaffa folket dess nödtorft. För det femte överlämnas så gott som all makt över Tysklands stora floder, Oder, Elbe, Rhen och Donau, åt internationella kommissioner, där Tyskland överallt är i minoritet, medan exempelvis Italien och Belgien ha representanter i — Elbekommissionen. » Det är nästan som om det europeiska fastlandets makter skulle ha majoritet i Thaines ' flodförvaltning eller Londons hamnstyrelse. » » Sålunda äro traktatens ekonomiska bestämmelser omfattande, och föga har förbisetts som kan utarma Tyskland nu eller hindra dess utveckling i framtiden. I detta läge skall Tyskland verkställa betalningar i penningar, i en omfattning och på ett sätt som skola undersökas i nästa kapitel. » Så slutar Keynes sin framställning av själva traktaten. Skadeståndet och den organisation det skall ge upphov till överträffa kanske t. o. m. hvad som nu har återgivits. Dess allra ödesdigraste drag är kanske, att något belopp över huvud aldrig fixerats.