Ga­ Nu sköt han som en pil genom med vanliga steg lik en harmlös van­ liv uppgav han icke sin jakt. Nu och det var just för den han älskade tor och torg lågo öde. Det slog ett. ljuskretsen — en hög, mörk skepnad drare på väg hem. Det var också började han känna igen trakten, trots henne — då kunde han icke få orden Redan hade lykttändarne släckt de på tiden. Pauls lungor flämtade. mörkret. Det var emot ängen, där flesta gatlyktorna. Paul stod ocn i slokhatt och slängkappa. Hastigt Koman av Luise Westkirch. över läpparne. Hon skulle icke kun­ som en blixt hade han dykt upp och Icke mycket längre hade han kunnat koloniträdgårdarna lågo, som Schack na förstå honom! Hon med sina frös i en mörk vinkel vid Gamla Tor­ åter sjunkit tillbaka i det ogenom­ uthärda den vilda jakten. Nu gick styrde i ofelbar säkerhet tvärs över Översättning av — e. stränga begrepp om rätt och orätt. get. Det var i affärskvarteret, där Var det makligt vidare, över en bro åt stubbåkrar och nyplöjningar. rikedomar lågo hopade. Feta byten trängliga mörkret. Men Paul hade Där var en klingande hårdhet i hen­ det icke i samma riktning han för­ industrikvarteret till. 38, sett nog. nes åsikter — hårdheten hos, ädelt för tjuvfingrar. Därför väntade han «. " 5, ™ ° nsefiir lik » Alltmer öde och ljusfattigare blevo svunnit den där natten, då han flyd­ Nästan ljudlöst sprang han i sina just här. en lo p i ett lass stål, som brytes förr än det låter gatorna. Paul måste taga sig i akt, de ur verkmästarstugans fönster? För en halvtimma sedan, hade en lätta skor, som han alltid bar vid Ii » ° 3U ^ ^ ev och arbetsodugböja sig — hur skulle hon kunna sina nattliga vandringar, följande att i denna djupa stillhet hans steg Månne räven hade sin lya där? — fatta detta tillstånd av vansinnigt patrull gjort sin rond. Sedan hade V ag utv ' akad och sjuk ut. icke hördes av den framför gående.