Xen arbetshjalten, pliktheroen, mångmillioniiren, hur gick dot för Iionom, iiar lihets logik, som icke i likhet med hans egen för öfrigt sii fyndiga kande nagra förbehåll, kom och slet sönder haris Iroristrilcu systemsp %nad? Han viimdes vid sitt arbete, han föriiekado siim plikter, han sparkade i d a n sina millioner. Han sköt sig en kola genom hufvudet. En svart ridå sänkes ned, man far ingenting veta mer, boken 5ir slut. Men hvar blir den blan vågen af iinder allt detta? J a g tycker mig förnimma dess snyftande sorl f r h sida till sida, dess entoniga brus kan icke follt kviifras af det ililingstiiinuiig larmet, och nar » den hedersmannen Iiranicki; &gt; på sitt skygga, fiirsyata satt veklagar i sitt inre öfver den brutala och narlrotiska öfvercivilisation, som friiter hans omgifning, då iir det som om Sjemcn Uter silges rulla sina böljor genom ett polskt .landskap med en ödmjiik och magnatstolt och rustik befolkning. an nu iir Polen ej förloriidt, inen se, allt detta har Polen förlorat D, tyclces förf att arinilm vilja saga. Nen hon ax för mycket konstilar för att digo on sin heja ett docerande pekfinger eller kursivera en liiïorils sentens. Hon anordnar icke sktiggorna efter nfigon pedagogisk metod utan delar dein s i, som de ge sig i t hennes skapande fantasi. Det ar icke moustriiösa uslingar hon vill teckna utan olyckliga individer, vardn att hjiilpas och att sörjas. Någon gHng Illir hon val alltför maliciiis i sina detaljeringar af öfversinligt hyperförfinade företeelser, men dels ar ju detta svirt frestande för en medlem af en iildre generation och dels bemödar hon sig omotsiigligt att skipa riittviaa si. mycket som det står i en fattig syndig mannisktis makt.