Blott Nanna, som vårdslöst kastade sin hatt ifrån sig och klagade öfver värmen, tycktes vara belåten med sin dag. Ni se ’ n sjelfva! I går qväll trodde vi då bestämdt, att vår Herre skulle ta honom, för då låg han en lång, lång stund och var alldeles blå i syna och kifta och lufta; men dö var han ändå inte go ’ te. Hämnas vill jag dock icke; nej, jag vill blott minnas dem. suckade Nisse och tryckte henne till sitt hjerta. Men se Nisse har alltid sina egna idéer: han skulle nödvändigt vara hemma hos far och mor i sommar, för att få läsa med riktig fart. Se här! Min älskade Nanna! Ett par stora tårar tillrade ner öfver Hannas friska kinder. fortfor kaptenen. Kär hade den varit för henne, kärare blef den dock. Klockan led mot elfva. I och med detsamma som du ingår någon förening med prosten och prostinnan Granlunds dotter, så är du icke längre min son. Må ’ det då! Jag är dödssjuk. Förlän en stadig tro och städse oss bevara, att vi må utan fara gå till vår nattero! “ heter det i 439:de psalmen. Det går inte an längre. Skulle jag vara slägt med alla Qvistar, så hade jag en alltför stor utgrenad slägt. Ack! Men Gudskelof för att åter ha blifvit varm i kläderna! – Men du kan ju fundera på saken ändå. – Åh! Oskar blef underlig till mods: han glömde Gustaf och tänkte blott på Nanna. Gubbens ansigte fick härvid ett allvarligt utseende och det ena digra rökmolnet efter det andra rullade fram under de stora mustagerna och steg mot taket likt en dimma. Gå hem och be mamma tvätta dig i ansigtet och snygga upp dig litet, så kan du få göra Oskar sällskap till Svanefälts. Akten er bara, så ej hela herrligheten löper edra näsor förbi! Fru brukspatronessa, ni rivaliserar med en fattig korporalsdotter ner från Hjotrakten.