Då likvisst landtmannapartiet visade sig liberalt blott mot rustoch rote-hållarne samt mot skattejordens egare, så blef det liberala namnet icke rätt lämpligt, hvarjemte från de verkligt nyliberales sida genom en dess förkämpe en protest utgick mot denna af landtmannapartiets » snillrike chef » bedrifna » namnannektionspolitik å la Bismarck ». De Uhrska nyliberale fingo beHålla sitt namn och de förre nyliberale blefvo nu kallade landtmannapartiet, hvilket namn partiet sedan dess behållit. Nyliberalismen blef ej inom representationen långlifvad. Landtmannapartiet fick genast från början for stor öfver-vigt och de öfriga fraktionerna funnos ej hugade att göra gemensam sak med det nya » liberale » eller rättare » frasradikale », som de sedermera af sin tvifvels utan talangfullaste anhängare blifvit kallade. Om den s. k. centern i andra kammaren med skäl blifvit kallad en generalstab utan soldater, så kunna inom riksdagen de nyliberale med fullt fog sägas vara en hand full soldater utan general, åtminstone hvad förmåga och anseende beträffar. Landtmannapartiet lät också sin tunga hand nedfalla på dem, som vågat sluta sig till de nyliberalas led. » Gamle Uhr » blef beröfvad sin plats i banken och Jonas Andersson såg sig så länge han tillhörde denna trupp utestängd från livarje förtroendepost. Ola Jönsson i Kunsshult. deremot räddades från att komma på konskriptionslistan blott och bart genom sin egenskap af skåning samt den mäktiga ställning hans provinskamrater i kammaren intogo. Dessa fatala omständigheter gåfvo snart dödsstöten åt det aldrig lifskraftiga partiet, och de nyliberale uppgingo snart dels i landtmannapartiet, dit det mera rustikala elementet af böjelse och naturnödvändighet drefs, dels i den s. k. intelligensen, dit de mera kultiverade me-ningsvännerna togo sin tillflykt. Utom representationen hafva väl de nyliberale fört ett tynande lif, till dess en kraftansats gjordes och en s. k.