Journaltextens täckning av vad som egentligen förevarit varierar naturligtvis väldigt mycket - inte minst när det på senare år blivit vanligare att patienter vill läsa sina egna (data) journaler. Bodlund tolkar skalan sannare än läkarens bedömning. Allmänläkare reagerar på artiklar om depressioner i primärvården Han fann vidare vid sin granskning av de aktuella journalanteckningarna att adekvat behandling ofta inte gavs även om läkaren noterat ångest och depression. I sin valideringsstudie utgick Zigmond och Snaith från att en klinisk läkarbedömning var den verklighet som skalan skulle jämföras med. Det är viktigt för allmänmedicinen att hävda egna principer och egna gränser. Artiklarna manar till kommentarer, både vad gäller sakinnehåll och uttryckssätt. För dem är problemet en fråga om att sätta diagnos, och behandling är detsamma som att förskriva farmaka - inget annat. Vi ser tyvärr idag hur allmänmedicinen i allt större utsträckning från sjukhusmedicinen får pekpinnar och pålagor i form av vårdprogram, riktlinjer och uppföljningsrekommendationer [10, 11]. Olika kulturer På senare tid har det i Läkartidningen kommit allt fler exempel på skarpa allmänmedicinska reflexioner som är inspirerande och stimulerande att läsa [12, 13]. Bodlunds tilltro till formulärets överlägsenhet speglar just den kulturskillnad som tidigare påtalats.