Björkens hemlighet 1 Wid den klara rand af en lummig strand Sjöng en björk ibland sina gröna kvistar Och jag hörde då i en gren därpå Och då sjöng han en gång så. 2 Oh jag vet jag vet mången hemlighet Mången flicka grät under mina grenar Mången gosse då såg sig varm ihåg På den blåa vikens våg. 3 Månen strålade på min gröna gren Och så kom där en och skar namn i barken Men har skar blott ett och han kysste det Det har ingen ingen sett. 4 Nästa afton kom där en flicka som Såg sig ofta om och skar namn i barken Men hon skar blott ett och hon kysste det Det har ingen ingen sett. 5 Nästa afton sken månen på min gren Och så kom där en och så kom den andra Tyst liksom en hamn sökte vännens namn I min lugna hvita stam. 6 Och min hvita stam stod helt allvarsam Och då smög sig fram hvad de båda skrifvit Och de märkte nog hvad som stod i skog Och jag såg därpå och log. 7 Men så hände då att de båda två Togo miste då och ej kysste trädet Lilla vän hur lätt händer inte det Det har ingen ingen sett. 8 Klara månen sken på min gröna gren Och ett sus där hven öfver blad och knoppar Och en stjärnas tår föll i vindens spår Öfver jordens korta vår. Slut. Sjömansvisa 1 Jag är blott matros och intet annat Arm och fattig, blifver aldrig rik Hyran har jag fast den är liten Blir väl bättre om en liten tid. 2 Jag är blott en simpel sjöman vorden Här jag står i min slitna sjömansdräkt Men se vill du mig följa uppå glada färden Du min sköna, sköna riddarsmö. 3 Och en handelsherre då till henne talte: Hör du Sigrid vill du bli min brud? Allt mitt guld omkring dig då skall lägga Blott om du din sjöman öfverger. 4 Nej aldrig någon handelsherre har jag älskat Aldrig någon handelsherre vill jag ha Nej min sjöman vill jag trogen vara Kärleken den lefver utan guld. 5