– Skynda Er! Bara hon kunde komma ut eller fram till ett fönster, så att hon kunde ropa på menniskor, så skulle hon vara fri, det visste hon. – Detta är afskyvärdt, skreko några af männen, hvilka alla haft stor vänskap för den stackars Josef från berget. – Hvilket då? Han skulle först bli fri från sin sjukdom, och sedan Öfverstinnan vaknade vid denna lätta, beröring. – Du vill kanske inte så gerna bli observerad utaf kreti och pleti. – Hvart tänker Ni resa? – Om? Jo, kvarten öfver tolf hade sett honom där inne hos fru Sjö. En sådan slinka! – Nåå! – Jag var utaf ett par gånger. Texasmannen granskade dem. Det var tydligen tvänne närbeslägtade andar, som funnit hvarandra, och denna frändskap gjorde många ord onödiga, – Tack! – Var det mycket folk? Ni ska ’ nog bli nöjd med oss, det lofvar jag. – Sofie Lemontov! – Ja, jag minns det nu. Och så synade han den andre, och så fick di ta ’ honom också. – Närmare! För advokaten Haller tycktes denna underrättelse icke vara ovälkommen. Och Pierre beseglade sitt löfte med en kyss, hvarefter det lyckliga paret fortsatte sin promenad genom den skumma skogen. De tre männen beslöto nu att hvar på sitt håll vidtaga förberedelser för resan. Du är ju klädd till pojke. LXVII KAP. Friherrinnan Stare. – Ja, jag skall väl gå in och skrifva brefvet då, förklarade han. – Hvad skulle då vi kunna göra för honom, som vore bättre än det, han har där. Tänk på mig på min bröllopädag och säg Maria Widman högtidligt » fare-wel for ever »! Ingenting vidare hade timat. Ni skall genast hafva det, sade chefen, i det han steg upp och gick ut i rummet utanför, där han gaf sina order åt en af kommissarierna. Så kom det otroliga. Då kom hon plötsligt att se upp och blef med ens blodröd i ansigtet. – Hon är inte uppe än flickan, fast jag nyss har skrikit på henne i trappan. Smeden hostade och suckade på en gång. På bordet stodo några nätta prydnadssaker, hvarförutom ett par böcker och tidningar voro ditlagda.