Teknik för sådan ekonomisk beräkning finns redan. Det är vanligt att landsting fordrar remiss från läkare för vård hos specialist eller sjukhus. Orsaken är naturligtvis att verksamheten där skall inriktas på sådana fall, som kräver just dessa kunskaper eller resurser. Då en läkare utfärdat remiss intygar han samtidigt att det finns ett välmotiverat behov av speciell undersökning eller behandling. Lyckas han inte med det, är det rimligt att patienten har rätt att erhålla remiss. Han bör därför, till skillnad från i dag, få sända remissen till den vårdgivare som han tycker är bäst skickad att hantera fallet, vare sig det är inom offentlig eller privat vård, inom eller utom landstinget. Det kan jämföras med att en medborgare i andra sammanhang har rätt att få sitt ärende prövat i högre instans. Det är därför viktigt att den läkare, som skall bedöma behovet av remiss, kan förklara varför remiss i förekommande fall inte är motiverad. Kostnaden får dock inte vara orimlig utan bör vara samma, som om vården getts inom landstinget. Bengt Johansson leg läkare, medicinsk konsult, Stocksund Remisstvånget får däremot inte vara ett hinder för den vårdsökande allmänheten att få den vård man önskar. I en sådan bedömning vägs också väntetider och bemötande in. En följd av detta blir att landstinget skall betala kostnaden oavsett var och när vården äger rum. Remisstvånget får med denna tilllämpning vidgad innebörd och blir mer meningsfullt.