förkämpar vid det tsaristiska Rysslands sida ingåvo honom ingen riktig tillit, och den dygdiga harmen över tyskarnas framfart imponerade icke på honom, då han urskilde den camouflage, som på motsidan skulle skyla snarlika stridsmedel. Blockaden t. ex., särskilt i dess fortsättning efter krigets faktiska slut, karaktäriserar han som » den lige hjerte !0se og tanke !0se Politik, som har forskellige smuktklin-gende Navne, men bestaar i Udhungringen af Tyskland1, Massedrabet af B0rn, Kvinder og underernaerede Maend i saa stort Antal, ät kun det mere di&lt;-rekte Massemord af Armenierne kan sammenlignes dermed. Men Kurder og Tyrker f0rte idetmindste ikke Menneskehedens Idealer i Munden. De lod Retten og Retfaerdigheden i Fred. » » Havde Herodes staaet paa den möderne kristne Civilisations H0jde og havde han kendt Blokaden, saa kunde han have udryddet Bethlehems, jå hele Palaestinas Befolkning af B0rn, uden att nogen Morder havde beh0vet ät r0re en Finger. Og saa er der Folk, som betvivler Fremskridtet. Det er dem, som mangler enhver Sans for Teknikens ubestridelige og uomtvistelige Forbedring. » Dogmen om mänsklighetens framåtskridande har annars i Brandes ingen övertygad anhängare. Men han instämmer med sin landsman Reventlow i att på två områden finnes det verkligen ett sådant: på teknikens, som sagt, men också på hyckleriets. Hyckleriet mot brutaliteten, så sammantränger han som andra motsättningen i världskriget, och hur mycket han avskyr den senare, blir det dock det förra, som drager till sig brorslotten av hans indignation, i synnerhet sedan det hemfört segern.