– Vid hans åsyn började ungarne springa åt olika håll. Krossas än deras förmän emot klippans sidor, höra de af mig de trösterika orden: Du helga Gud i det höga O, se uti nåder hit ner Och vaka med ditt öga. Öppna! – En rolig dans, motsade konungen. – Ja, det är det, kära mor, men det är sant – och isynnerhet ryska munkar äro stora lufrar, det säger jag för visst och det skall jag bevisa genom följande händelse, som jag hörde omtalas under min vistelse i Ryssland. – Du är en pojke med hjärtat på rätta stället du, utbrast korpralen. Ryssarne började draga sig bort mot skogen, tagande Emma med sig. Men nog skulle de unnat honom att få det bättre och flera gånger hade de äfven sagt honom, att han borde söka sig annat arbete. Då Harald var borta, hängaf Emma sig åt sin sorg och posten, som hört Kulas ord om henne och i synnerhet lagt märke till det uttrycket, att hon var ämnad till ordonans åt konungen, lät henne äfven hållas; ty han förmodade, att äfven hon var någon slags post i kungatältet, eftersom hon var där, då han tillträdde vakten och alldenstund konungens ögon, enligt Kulas ord, hvilade på henne. De lydde. Min vän, min vän och älskogsblomma, O, att vi kunde tillsammans komma Och jag vore vännen din Och du allra kärestan min, Du ädela ros och förgyllande skrin. » När jag en gång upplåter min hand, skall öfverflödet strömma mot dig. Men flickan hade dock svårt att hålla sig vaken. Den stackars taffeltäckaren isynnerhet. – Här göra vi ingen nytta, sade Kämpe. De hade varit ute i någon tjänsteförrättning och voro nu på väg hem till prästgården och klockarbostället, hvilka lågo helt nära hvarandra i kyrkbyn. – Det gick ingen nöd på oss i Turkiet, skall jag tala om. Alla voro glada, alla voro nöjda och icke minst var det fallet med gubben Björn, hvilken aktad, ärad och älskad lefde det lyckligaste lif, en människa gärna kan önska sig. – Det ligger under det hvalf, i hvilket de hållas fångna.