Om någon uti dryckenskap lägger sig när en annars hustru och menar dät wara sin egen. Om tiänare wålldtager sin matmoder eller matmoders dotter. Om dhem, som gifwa anledningh till wålltagning eller hiälpa dher till. Huru dhen bör straffas, som will wålltaga någon, men blifwer hindrat sitt onda upsått at fullföllia. Om man aflar barn uti lönskaläger och dässe folck giffta sig sedan en gångh eller flere medh andre och taga hwarannan sedan, huru tå thet barnetz arff skall wara. Om thet barns arff, som aflas uti wålldtagningh. Om söner eller döttrar hiällpa sin fader eller moder at dräpa dhen bråttzlige, när de beträdas medh hoor wedh ferska giärningh. Om theras straff, som låtha lega sigh eller lega andra at påtaga sig skullden för hoor eller lönskaläger. Om fader eller broder blåtter sin systers eller dotters kropp eller tager skamlige tak. Om någon narrar annan at dricka sig drucken, på dhet han sedan må bedraga den same till otuckt. Om någon förkläder sigh och skrämmer hustru, at fostret förgås. Wedh Tiufwaballcken. Om och huru wijda däss straff kan lindras, som för kiölld skull stiähl något att skyla sig medh, eller något att stilla sin hunger medh. Om dhen, som anklagas för tyfwerij och dömmes at befria sigh medh eedh, men fälles åth dhen, då medh de ordinarie eller extraordinarie böterne skall anses? In genere faller jämwäll in att fråga, om medh dhe saker, som icke ähre capitale, eller och dher icke, qvæstio facti ware wedh nedre domstolarne [? ], utan att dhermed hindra höga Kl. rättens högwichtige ehrender, straxt kunde skrijdas till execution och dommen winna sin laga krafft och wärkan. Och emedan Hans Kongl.