Ett annat sätt att berätta är när kamerabilderna explicit talar om för tittarna vad de ser, eller snarare, att det de ser är sant, verkligt. Jens Holmgren och Lennart Sauer, Institutionen för socialt arbete, har varit värdefulla samtalspartners och manusgranskare. Det är när någon berättar en historia om det absurda sätt som samhället behandlar funktionshindrade på utan att på något vis förnedra dem. Det ter sig dock en aning förvånande att Standardreglerna, som tillkommit efter erfarenheter gjorda av Världsaktionsprogrammet (1983), inte i någon nämnvärd utsträckning bygger vidare på och utvecklar Världsaktionsprogrammets förslag. Även om det ligger utanför den här studien att resonera om anledningarna så kan ökningen i sändningstid förstås i övergripande termer av 1970-talets kritiska samhällsklimat och en sannolik påföljande öppenhet från SVT:s sida att låta samhällskritik få sändningsutrymme. I Trieste, i Italien, drev mentalskötare och patienter från specialsjukhuset San Giovanni på 1970-talet en kampanj mot de omänskliga livsvillkoren för psykiskt funktionshindrade personer. Enligt Cumberbatch &amp; Negrines (1992:46) empiriska studie framkommer att det allra mest är personer som sitter i rullstol som gestaltas i medierna. De på detta sätt till synes nödvändiga orsakssamband som målas upp leder berättelsen mot en till synes lika oundviklig upplösning. Detta tillhör emellertid undantagen och sådana inslag och program har jag varit extra försiktig med att uttala mig om. Vanför och invalid var de vanligast förekommande beteckningarna under 1950-talet. Gunilla: - Ja Torsten: - Javisst gör vi det. Barnes (1992:35) säger t ex att med endast ett fåtal undantag är frågor om institutionell diskriminering och samhällets ansvar negligerade. B: - Ja, vi gjorde det, ibland och så gick jag till Sparban … Nej, Föreningsbanken och köpte lite pengar då och då. Martina: - Nej. Det finns i dessa program, i princip alltid, en kronologisk ordning, en början och ett slut. Dessa tre olika synsätt, menar Tideman (op cit), får i sin tur olika betydelser för vad normaliseringsarbete kommer att innebära i praktiken. Man får tänka om.