– » Med herr baronens tillåtelse » sade han, och så vände han sig mot Ebba i allas åsyn: – » Får jag lof, fröken, att dansa denna » Hon böjde rodnande sitt hufvud, fattade hans arm och i nästa ögonblick svängde de ut rundt majstången. Mötet på trappan hade blifvit afbrutet på ett sätt, som man sannolikt minst af allt väntat. » Ja, gör det, fröken. Nej han var bortrest. » Är det i sådana här gristidningar, som ni får tillskickade er från Stockholm? » Dessa grumliga, oreflekterande känslor och tankar var det som regerade människorna i dag. Sakta gingo de två tillbaka till det upproriska bruket, där de efter några artighetsfraser skildes. » Kan undra hvad den där springer här för så ofta », – sade tjänstflickorna till hvarandra i köket. » Jag har också haft en annan tanke », – fortsatte Hornberg. » Ja, det är ju en sorglig historia alltsammans », – sade öfversten med en suck samt strök sig öfver skägget och såg mörkt framför sig vid tanken på sin nevö, löjtnanten, hvars tvetydiga rol i denna kärlekssaga smärtade den gamle officern mer än han ville låtsas om. » Och då? » – » Han är sanslös och blir nog liggande länge. » Har ni något vittne? » Han såg sig irrande omkring i det dystra, tarfliga rummet. – Och afskedad blef han ju. ELFTE KAPITLET. » Du ljuger! » » Lägg dig där och sof genast », – befallde han. En som tagit mutor » Men hvad som var alldeles gifvet, det var, att man öfverallt och utan några om eller men tog Birger Stens parti och ansåg honom orättvist behandlad. – Nu har man gifvit mig i uppdrag » – Jag har tänkt mig, att kärleken skall besegra alla hinder. » – O, hvad skulle det blifva af? – Få se till sist, om inte det var meningen. » » Också er! Där han satt med hufvudet lutadt i händerna öfver den tidningen och läste detta försvar för hans heder, så kände han huru hans ögon fuktades och en brinnande längtan betog honom, att kunna göra allt godt igen. – Eller också göra vi det trots allt »,