Se det är så att besagda vän, Julia Bengtson, behöfver en gående fot och en talande tunga, som föra henne fram en bit väg på tillvarons knaggliga stråt — knaggligare än nå- gonsin för den, som är i saknad af lifsoch uppehällsvillkoret hälsa. IDUN 1905 nar både hälsa och rörelseförmåga, enär hon lider af obotlig muskelförlamning eller den s. k. porslinssjukan, hvilken långsamt tillägnar sig lem efter lem af sitt offer, förlamar och förstenar utan att dock — åtminstone i detta fall — kunna nå den angripnas andliga väsen. Det är ett vackert exempel och stärkande för den viljesviktande och klenmodige att förnimma, huru en sådan andens strid emot materien utkämpas, huru själföfvervinnelse och uppehållelsekraft förblifva vid lif, och underkastelsen för det oundvikliga genomföres med ett mod, en tacksamhet öfver tillvaron, som dess solskensbarn ofta sakna. Det är Julia som är glad, Julia som lifvar upp sin äfven under ekonomiskt betryck lidande omgifning. Och ändå var hon en tid i sin ungdom " bara en dansdocka ", firad och med, där nöjet bjöds, sväfvande lätt i gång och dans, skenbart föga förberedd till lifvets allvarligaste pröfningar. Tidigt nog visade sig dock de första symptomen af sjukdomen. Den unga flickan tröttnade vid minsta ansträngning. Hon stupade omkull på obetydliga hinder i hennes väg. " Bleksot ", afgjorde den tidens läkare, hänfö- rande hvarje krämpa på kvinnligt område till nämnda kategori. Ar af lidande och experimenterande gingo om, innan en massagens främste förkämpe och utöfvare här i iandet afgafdiagnosen " muskelförlamning " och förordade massagebehandling såsom det enda tillbakahållande medlet emot sjukdomen. Vänliga hjälpande händer mötte den pröfvade. Ekonomiska, om ock anspråkslösa, medel tillfördes henne, så att hon kunde erhålla denna välsignade massagebehandling, som under de senaste åren begränsat sjukdomen så pass, att armar, händer och hufvud ännu besitta rörelseförmåga.