Fastan gifvetvis hvarje affiir har sitt system, kan man tryggt p %st&amp;, att det finnes gemensmuma drag for dem alla, ehuru olika starkt prcnoncerade. Hvilka iiro dessa typiska drag? Personalen indelas efter kon i tv8 stora, kategoricr. For mannen en hogre, for kvinnorna en lagre liineskrzla, eller, om inga faststallda loneskalor finnas, dock er, konsakvent fullfoljd princip, att arbete verkstlldt af krinna alltid betalas betydligt liigre, an om samma arbete xtforts af man. Det Napoleonska yttrandet om marsknlk D A G N Y stafven i hvarje soldatrensel kan rned en omskrifning tilllampas pA samtliga de manliga tjanstemannen, ja, i mhnga fall af ven ph springpoj karna. Kvinnornas mojlighet till avancement are daremot mycket kringskurna. Ofta ar det blott inom kassorfacket, sorn hon kan uppnA en meEa framskjuten post. Naturligtvis phverkas arbetsfordelningen hogst vasentligt a£ afloningssystemet. I mhnga fall gifves icke At en kvinna den plats, hon ar narmast berattigad till, emedan man ' icke kan och vill skapa den abnorma situationen, att en lagre aflonad person intar en ofverordnad stallning gent emot en, sorn Atnjuter hogre loneformhner. Hartill kommer, att den unge mannen ofta mottager alla mojliga impulser till att satta sig in i och forkofra sig i amnen, sorn tillhora hans yrke - ja, ofta pekuniart understod harfor, medan hans kvinnliga kamrat, shsom forutbestamd att icke nA ofver de nedre trappstegen, saknar all uppmuntran till utveckling. Det ar under shdana forhhllanden icke rattvist att, sorn ofta sker, jamfora de kvinnliga och manliga arbetsprestationerna for att bevisa kvinnornas underlagsenhet. Endast om utvecklingsmiijligheterila iiro desamma, kan jamforelse rattvisligen Bga rum. Det iir mAh8nda ej nog uppmarksammadt, detta, att kvinnornas lagre afloning ar nler. an en blott penningfriiga.