samma stenhus, som Hindrich Bonde och Jacob Bagge siig emellam i klandher hade, the« och både parterne gåffue siig aldelis tilfridz medt. Wartt och samma dagh szå handlad thom emellam, the« Jacob Bagge skall giffue Hindrich Bonde på sine hustru wegna tu hundrade 4. vti ena wenliga förliichningh och beholle sedan hused quitt och friitt, dogh med sadana förordh, the« Hindrich Bonde skall på sine hustrv wegna haffue theris visse budh tiill Tysland och granneligen förhöre, om Hindrich Bondes hustrves fadher eller hans hustrves brodher j liiffue æro eller eij, och om the leffuandfs ære, antingen broderren eller faderren, förmanandfs thom, atte jnnan natt och åår kome i rigit och forsware siig, ßom Iagh seie, eller haffue aldrig makt framdelis thaïe på samma huss, som förscn//uit står. Sedan thå the««a årett forlidit ær, skall Jacob Bagge giffue Hindrich Bonde forme 200 4. oTtuger, som förligtt ær, och han skall dhå giffua Jacob Bagge ena fasta och wissa forwaringh på hused med breff och segeell, som ther til hörer. Huilkid Hindrich och hans hustru wælwilleligen samtyckte, att szå skee skulle. Och på thenne förliichningh ræchte the huar annen hondena opå jn för the gode herrar, att altt szå vbrotzligen holles skall, som nu förliigtth och fördragit ær och förscrf//uit står, tiill ewigh tiidh. Hustru Elin Lasse schomagares erffunngher, [248 v.J Gunnar Olsson. Anno Domfni 1551 then 12 dagen vti octobri månadth. Szama dag stode för retta salige hustrv Elin Lasse schomagares östan tiill retta arffuinger, næmlige Anders Olson j Hæffdesta j Sancte Jüans soknn, Hindriich Niutt j Gongala j Korpo sokn och Anders Olson ibidem. Tesse vplotte och leffremde med hand och mund erlig man, Gunnar Olson, wår stole brodher, ett træhus och liggiandfs grund, belægit ostan tiill vtj salige Lasse schomagares grend på sudra sidone, huilkid træhus med tessz grund förme böndher egenom lagligit arff tilfallit war epter salige hws«rv Elin Lasse schomagares, och the nu lagliga såldt och vplatid haffue förbemeZte Gunnar Olsonn för 230 4., thom the bekende siig tiill fulla nöie anammatt och vpburit haffue thenn sidste peniing med then första. Dher med affhende böndeme siig och sine epterkomande erffuingar forme træhus och grund med all sin tilbehörilse ock tilegnade the« forme Gunnar Olson och hans epterkomande erffuingar quitt, friitt tiill ewerdeligo ægho,