Gud har satt oss hit för att hålla en bild af hans kärlek lefvande för dem, som han har gett lifvet genom oss; han ger heller aldrig en själ förlorad. » » Det gläder mig, Carl Gustaf! – Men föräldrarne hade nog rätt ändå. Men sedan hade hon så mycket att bestyra med att ge sina jungfrur order och taga fram duktyg och silfver, att han fann det bäst att lämna henne ostörd, hvarför han tog en tidning och sitt cigarretui och åter begaf sig ned i trädgården. Vet du något härligare? » Brita omfamnade honom under strömmande glädjetårar och talade i ett andetag om, hur präktig han blifvit, hur mager han var, hur roligt det var att ha honom hemma igen och hur rar han var, när han var liten. Det var också sorgligt, åtminstone om Gabriellas sätt att uppfostra var typiskt för det, som skulle grundlägga landets framtid. » Ja, jag tror fröken. » En röst på andra sidan bladgruppen ropade: » Här är jag, lilla Vi! » och Sylvia ilade dit. Tror du jag skulle vilja göra någon ändring i pappas beslut? » Elsa satt vid sitt skrifbord, som var betäckt med papper – sedan hon blef myndig hade hon arbetat på att sätta sig in i godsets förvaltning och räkenskaper. Hvad hon hade sett af den känslan omkring sig, var af beskaffenhet att ingifva henne den djupaste motvilja, och i hennes eget hjärta måtte väl förmågan att älska vara uppryckt med roten, sedan hennes första spirande svärmeri vid sjutton år fått ett så brådstörtadt och fasansfullt slut. Värden känner mig mycket väl, och jag rider tidigt i morgon. » Jag vill ha slut på saken, nu genast och för alltid. » Men det var detsamma. Det var icke så, att de gamla rättsidealen, mot hvilka den nuvarande generationen börjat ett planlöst uppror, för honom innefattade summan af all etisk visdom. » Låt mig vara, Anna! » » Det var f-n hvad här luktar cigarr, » sade han, » det andra kan man nog reda sig med. » Han steg upp med en hastig ursäkt och kom fram till henne. » Men, Sylvia, hvad är det då? Hildegard skrattade högt och hjärtligt.