Dessutom är det inte heller mitt mål att säga vad t.ex. sanning ” är ” utan jag menar att vi redan vet vad sanning är, då detta begrepp är mycket grundläggande för vår förståelse av språket. Slutsatsen blir på detta sätt ännu starkare än om man endast nöjt sig med den erfarenhet man började med och ansåg självklar. Vi går inte omkring hela tiden och tänker på vad det är vi förutsätter. Denna uppfattning av objektivitet ligger hela tiden till grund för den mer allmänna ” slarviga ” användningen. Detta drag har att göra med det jag tagit upp ovan, att dessa två områden konkurrerar med varandra om att sitta inne med sanningen, kanske också med hela sanningen. Men när vi lär oss dessa begrepp är det begreppet objektivitet som är det mer grundläggande av dessa två såtillvida att språket bygger på att vi förutsätter ett begrepp om objektiv sanning i allt vi gör. Även om det är ” sant för mig ” att jag är fotomodell är det inte sant och den begreppsliga förutsättningen för denna typ av replikskifte är igen att vi inte kan ändra vad vi menar med sanning, nämligen att den är objektiv. Vi kan inte ” stoppa in ” vad som helst i ett begrepp eller ta bort vad som helst ur ett begrepp och samtidigt påstå att det fortfarande är samma begrepp. Antingen är något sant eller så är det inte det, det finns inget lite sant eller mycket sant. Det visade sig dock att denna vattenlevande varelse är närmare släkt med elefanten än med sälen. Det är alltså fråga om vad som förutsätts för att kunna tala om tro och tillit. Säkerhet fungerar inte på det sättet. Det är i stället fråga om att ta små steg i rätt riktning. Detta gäller våra grundläggande begrepp där en cirkel snarare kan visa på hur våra begrepp är beroende av var45 Taylor, 1995, s. 33. Sanning under rubriken Sats, påstående och propositionellt innehåll, mycket nära kopplade till varandra genom att det propositionella innehållet handlar om hur det är. Sedan kan jag förklara utan denna typ av siffergradering: så varmt att man kan gå i kortbyxor men om det blåser kan man behöva en tröja. Herrmann visar detta genom att tala om vad som är 281 Lynch, 1998, s. 68-73. Denna deduktion förklarar hur olika begrepp a priori, d.v.s. oberoende av erfarenheten, är relaterade till varandra.565 Den transcendentala argumentationen och hur man kan förstå den har jag redan tagit upp i Inledningen.