Alldeles nyligen rapporterades på American Heart Association-mötet i Anaheim data från Bostongruppen på 2 års uppföljning. I hjärtat finns denna förmåga i varierande grad hos olika patienter. Inklusionskriterium är förutom refraktär angina också en ejektionsfraktion på minst 40 procent. Nybildade blodkärl kan ses som kollateraler på koronarangiografi. Denna behandling har provats i ett antal mindre studier med lovande resultat. Effekten blir alltså en ökad VEGF-nivå. I artikeln av Göteborgskollegerna Eliasson, Norrsell och Mannheimer i Läkartidningen 46 / 01 [1] beskrivs bl a ryggmärgsstimulering och torakal epidural anestesi, medan angiogenetisk behandling inte alls berörs. Vår plasmid tillverkas på Genterapicentrum på Novum, Huddinge, och studien är icke-kommersiell. Många blev överraskade av fynden från DIRECT-studien som presenterades på förra årets TCT-möte i Washington DC. Resultat från forskargruppen runt den tyvärr nyligen avlidne Jeffrey Isner i Boston väckte stor uppmärksamhet för några år sedan. VIKTOR DRVOTA överläkare, med dr Vi menar att det därför inte går att direkt rangordna de olika behandlingarna mot refraktär angina som finns idag. En tidig publikation beskrev 20 patienter med refraktär angina som fått intramyokardiella injektioner med VEGF-165-plasmid via en vänstersidig torakotomi. Hade undersökningen gjorts utan placebogrupp hade samma resultat kunnat tolkas som belägg för effekt av DMR. De andra två grupperna förändrades ej vad gäller perfusion. Givet att ingen behandlingsmetod mot refraktär angina pectoris idag har visat effekt mot placebo blir vår slutsats att det viktigaste är att föra kunskapen framåt. Senare har ytterligare 13 patienter rapporterats, behandlade med samma substans men denna gång via ett kateterburet ingrepp. leg läkare, doktorand andreas.ruck@medhs.ki.se De senaste åren har en rad angiogenetiska substanser beskrivits. Vi menar att patienter med refraktär angina i första hand bör behandlas inom placebokontrollerade studier. Överraskande nog förbättrades alla tre grupperna påtagligt. Eftersom det sannolikt behövs en minst veckolång VEGF-påverkan för att åstadkomma angiogenes har man oftast använt genterapi i stället för att tillföra proteinet direkt.