Karl-Erik Forssiunds namn borgar ju for deras varde, mina anmarkningar gilla en asiktsfraga, for beundrare af rimmad kosmologi, sta Rymdsanger ofver al! berom. E. N. Soderbergs diktarskap har alltid samma tyck, blidt och fromt utan nagon stark personlighetspragei, ledigt till formen, i en stil som g i r banade stigar. Han hor till de nog sa produktiva skalderna, men om har, an ej alltid har nagot nytt att saga, har han annu rnindre nagot ondt. Hans dikter aro som umganget med CP god manniska, som vinner just genom sin godhet. A ' l n dygder af gammal hafd ger han sin karlek. " Mitt hjartas trohet mot hemmets jord, min sjals fortrostan pa Herrens ord det ar de skatter jag arfde ", sjunger han, och i tida da boljor af oro och tvifve9 stiga hogt kunna sadana droppar af olja i vagsvallet var2 af valgorande effekt, afven om deras verkan ej strackcr sig langt. " Och har jag i din skola gatt, sa har jag ock fatt lara att skada ljuset genom gratt och. att din tuktan bara. " Men han tillagger i niigra strofer langre fram i samlingen, i likartad rytm, ' som han medforkarlek begagnar sig @ r,. " Om natten kring mig allt forgor och hotar sjalens hus, det bryr mig ej, i fjarran hor jag mina vidders sus. " ' Det ar en vacker bok och ett af de fa tillfallen allmanheten ag&amp; att till billigt pris skaffa sig nagot verkligt varderikt. Matte, den taga tillfallet i akt. Lannart Ribbing ar vet&amp;skapsman, men han framtrider i sin diktsamling helt och hallet som skald, f1.i f r h tyngden af all lardo~nsrustning, ett par latinska titlar ar det enda; annars ar ' han endast en till sin inre varld kansligt lyssnande lyriker.