— » Men han ger fred oeh skydd. » Välan, tag honom mot Och kyss hans hjältehand och slumra vid hans fot. Sin vana trogen går T. snabbt mot strömmen. På officiellt svenskt håll gick strömmen nu i ryssvänlig riktning. Böök liar dragit fram flera exempel ur den dåtida svenska tidningspressen, som visa, att man systematiskt lade an på att framställa Ryssland i så fördelaktig dager som möjligt. I Carlstads Tidning 26 / ø 1812 förekommer t. ex. en uppsats, » Något om Rysslands undersåtare », som ger en tilltalande bild av ryska samhällsförhållanden. I Journal för litteraturen och teatern (8 / io 1812) påbörjas en serie biografiska meddelanden om ryska generaler, vilka här framstå i en mycket sympatisk dager. Uppgifterna i samma tidning om den franska invasionen i Ryssland äro genomgående ryssvänliga; beträffande Moskvas förstöring refereras en rysk skrift, och den patriotism, som rådde i den angripna staden, uppställes som föredömlig. Tegnér var emellertid inte den som lät dupera sig av dylik agitation. Revanschstämningen och rysshatet från Svea levde kvar och skärptes. Då en av hans vänner, sedermera expeditionssekreteraren L. A. Ekmarck, bad honom att i en planerad vitter kalender få omtrycka T: s Lantvärnssång, svarade T. absolut nej. Den fosterlandskärlek och det hat mot » vildarna », som genomgå Lantvärnssången, passa ej i närvarande situation. » Ty vad äro våra tidningar och vår politik annat än ett ryskt Te Deumf ... Vårt motto för närvarande tyckes vara: Leve kosackerna! » På våren 1813 anmodades T. av Jakob Adlerbeth att skriva en ny krigssång med anledning av det nya krig, vari Sverige då var invecklat. Men T. vägrade: » När kriget vänder sig mot arvfienden, då vill jag skriva. » Längre fram bekräftar T. ytterligare och än mer energiskt sin avvisande hållning mot den svenska regeringens politik. » Den, som inbillar sig, att Europa befrias av ryssar et consortes, eller att kosackernas framgång är en fördel för Sverige, har kanske rätt, men med mig tänker ban väldigt olika.