SBU-rapporten inleds med att konstatera att orsaken till fetma i grund och botten är ärftlig (genetisk), men att en rad livsstilsfaktorer och sociala faktorer påverkar fetmans utbredning i befolkningen. Dessutom är fetma en starkt bidragande orsak till subjektiva medicinska besvär i form av belastningsvärk i leder, andfåddhet, sömnrubbningar och psykiska symtom. Enda undantaget är sjunkande diabetesprevalens i en interimanalys av den kirurgiska interventionsstudien Swedish Obesity Study. Redan nu vet vi dock att blodtrycket åter ökar efter några år, trots vidmakthållen viktnedgång [17]. Flera observationsstudier talar för störande fynd av ökad mortalitet associerad med viktnedgång. Man kan, framför allt i primärvården, ställa sig frågan om hur åtgärder mot fetma bör prioriteras i förhållande till andra preventionssatsningar, t ex mot tobaksbruk, om valet står mellan att ha bantargrupper och rökslutargrupper på en vårdcentral. Sammanlagt beräknas fetmans sjukvårdskostnader utgöra omkring 2 procent av de totala utgifterna för hälsooch sjukvården, motsvarande 3 miljarder kronor per år i Sverige. Detta gäller bl a vid prevention av mikrovaskulära komplikationer vid behandling av typ 2-diabetiker med sulfonylurea eller insulin [18], vid rökstopp samt i samband med sekundärpreventiv behandling med betareceptorblockerare efter hjärtinfarkt. En stor medicinsk utmaning Kost, motion och beteendeterapi Slutligen går man igenom resultat av studier avseende kirurgisk intervention (n = 17), framför allt med s k » gastric banding « eller » gastric bypass «. Däremot påverkas inte blodtrycket gynnsamt vid långtidsuppföljning trots drastisk viktnedgång. Positiva effekter av viktreduktion är obevisade när det gäller reduktion av morbiditet och mortalitet i kliniska studier. Fetma (BMI &gt; 30 kg / m2) kan medföra ökad morbiditet och mortalitet, förvärra medicinska symtom och reducera livskvalitet - dock inte hos alla feta individer. För speciella riskgrupper, t ex personer med typ 2-diabetes eller nedsatt glukostolerans, är effekterna av viktreduktion i kombination med ökad motion dock mer positiva, vilket två aktuella interventionsstudier med högt bevisvärde har kunnat visa [3, 4]. Betydelsen av » ofrivillig « eller » frivillig « (intentionell) viktedgång behöver studeras vidare.