Men jag skall strax lösa problemet, det är icke så imponerande som det ser ut! En nobel passion! Till ersättning bör ni bjuda mig er arm och skaffa mig någonting att dricka. Han tycks henne vara den första människa, hon mött sedan hon kom till sitt nya fädernesland. Öfverallt hvar två borgare mötas, sticka de sina hufvuden samman och hviska. Detta förefaller nästan som en direkt anspelning, och tystnaden faller tryckande. Har någonting händt? – Hur mår kungen i dag? Och alltsammans är Esthers, har han sagt – och han har lofvat sörja för henne på ett honnett sätt I parkens utkant, där bokarna spegla sina kronor i Traves lugnt flytande vatten, står ett åttkantigt, hvitmåladt lusthus vid stranden. Denna reprimande har nästan tycke af en förvisning. Vid åsynen af denna välbekanta plastik ljusnar Struensees ansikte, och med armarna framsträckta går han sin gäst till mötes. I dag för en vecka sedan, då vi voro hos Schimmelmann på Ahrensburg, var Rantzau här och uppsökte då Bernstorff för att känna honom på pulsen. Ty huru mycket ärofullare skulle det icke ha varit att falla i sällskap med Bernstorff, än att helt snöpligen falla ensam! Sedan dess har han varit försiktigare i sina offentliga uttalanden; men här i sitt eget hem och inför två ämbetsbröder låter han sin harm flamma utan fruktan för efterräkningar och gläder sig särskildt åt, att de starka orden ogillas af den gode Resewitz, som Struensee gjort till medlem af kommissionen för fattigväsendets förbättring. Rantzau har emellertid stängt dörrarna med egna, högvälborna händer. Han vill icke byta denna hjärtats sommardröm mot den krassa verkligheten efteråt! – Han är min fiende! utbrister hon i olycksbådande ton, vänd till sin gemål. Jag inbillar mig ha gjort en viktig medicinsk upptäckt. Monsieur de Gabel? – Någon gång kunde han möta henne i en korridor på slottet, då han gick från konungens våning till drottningens eller tvärtom; då tryckte hon sig alltid upp mot väggen och neg och såg på honom med strålande ögon. – I hofmarskalkens ställe – infaller fru Gæhler – skulle jag spara både på mitt medlidande och min soppa! – Skall jag väcka honom?