Jag har intet statistiskt material att stödja mig vid, ingen utbredd personkännedom, och dock känner jag mig benägen att våga den gissningen, att bakom mera än hälften af dessa ståtliga fönsterrader bor folk med öfveransträngd ekonomi. Är det för öfrigt sant, som en utländsk auktoritet påstått, att blott en åltondedel af årsinkomsten bör an­ slås till h yran — ja, då lida vi allesammans af öfveransträngd ekonomi. Bara en enda sida af saken! Till hufvudstaden inflyttar en jämn ström af landsorts­ bor. Huru mången ung hustru, kommen från ett burget hem i en landsortsstad där 1,200 eller till oc h med 1,000 kro nor äro priset för en förstklassig våning, har icke ryggat för­ skräckt tillbaka inför hvad som här bjudes för dessa pris. Det tar tid alt omstämma ETT HOGFORNÂMT BROLLOP. Andrea Wallenberg, dotter till bankdirektör Mar­ känslor, vanor och behof för en lägre lefcus Wallenberg och hans maka, född Hagdahl, nadsstandard; den unga bruden, för hvilken samt grefve Hakon Mörner. — Pressfotobyrån. ligt. Ack ja, k unde den sociala frågan, som väl Och äfven i fall där hvarken fåfänga eller i sinom tid kommer att inrangeras i samma personligt behof af komfort och trefnad läng­ kategori som cirkelns kvadratur, vinkehs re stå i vägen, där träder något annat fram tredelning och perpetuum mobile, blott lösas och uppdrager sin gränslinje, som man icke därhän, att det för den stora massan väl vågar öfverskrida i riktning nedåt. Hvarken blefve slit och släp lifvet igenom, men på i bostad eller kläder får man låta sig sjunka under en viss nivå, ty den som misären fått sistone en tryggad ålderdom! Dock är det infe bara för de gamla, jag trycka sin prägel på, blir slagen på arbelsskulle vilja bereda hem. Huru många mil­ marknaden. Sådant är lifvet, sådan den joner ha nu gått? Det vet jag infe, och det mänskliga naturen, att en plats, som kanske är inte heller så noga. Men nu måste jag bjudes och tvingas på en man, som ser ut måhända bilda ett bolag.