Två Omsluten av ett burget, av kärlek gård, där trötta och olyckliga sjä­ slag av enskild försäkring finnes, hägnat hem fick Ebba Kunze en lar för intet skulle kunnat få vila ut nämligen med eller utan avgiftslycklig, med glädjeämnen fylld barn­ för att hämta ny kraft och finna återbetalning vid dödsfall. dom, till vars minnen hennes tankar nya livsvärden — människovän var Sjukvårdoch yrkesutbildning. gärna återvände. Till dess rikedom hon framför allt. Man skulle även I pensionsstyrelsens verksamhet på underbara upplevelser bidrog väs­ kunnat tänka sig henne som förfat­ ingår även en strävan att söka ned­ entligt det förhållandet, att hon som tarinna, eller uppfostrarinna — hon bringa antalet av dem, som på grund dotter till källarmästaren vid Stora hade många rikt ljudande strängar av sjukdom eller lyte äro oförmög­ Teatern i Göteborg fördes i nära på sin båge. na att själva försörja sig och sålun­ Hennes arbete blev emellertid ett da pensionsberättigade. Man ingri­ kontakt med livet på scenen, vilket per för att hindra uppkomsten av hon såg både från kulisserna och från helt annat, torrt och trivialt i pos­ invaliditet och för att häva den, där den loge, vars dörr beredvilligt öpp­ tens tjänst. En natur så överlägsen den redan är för handen, genom lä­ nades för henne av garderobiären, när som hennes kunde icke nöja sig med karebehandling och sjukvård å kur­ ridån gick upp och ljuset i salongen en underordnad befattning utan må­ ort, kustsanatorium, sjukhus eller i slocknade. Man förstår vilket djupt ste längtande sträcka sig efter en hemmet. I vissa fall bestrider pen­ intryck denna diktade värld, sköna­ självständig ansvarsfull uppgift. När sionsstyrelsen hela kostnaden, i an­ dra deltager den sjuke och kommu­ re o. mera romantisk då än i vår rea­ Göteborg vintern 1897 öppnade sitt nen däri. Åt vanföra bereder pen­ listiska tid, måste hava gjort på hen­ sjätte postkontor, sökte och fick hon sionsstyrelsen hjälp för yrkesut­ nes av naturen livfulla fantasi. Det befattningen som dess föreståndare.