Engels, F., ” Brev till W. Borgius, Breslau, 25 januari 1894 ” i Marx, K. I ett samtal med Strömholm i Höganäs 1995-10-03. Döljandet kan ses som en variant av främmandegörande och av den ” medvetet försvårade formen ” (Sklovskij, V., a.a., 1971, s. 51). Fotografen älskar, som surrealisten, allt som är verkligt, utan hierarkier; det fula, sopor, skräp, rustika ytor, kitsch, konstiga saker osv. Granath, O., Erik Dietman. Dessa begrepp kan dock också användas i den temporala retoriken. Det jag ser av den andre kan ses också hos mig själv, men en-dast av den andre. Parsons, M. Enligt semiotiken placerar avsändarakten tecknet i tid och rum. Från dockan sticker dock en hand ut mot betraktaren, som för att tigga pengar. När avståndet blivit för stort mellan den förflutna och den samtida livsvärlden, och när inget kulturbärande skikt längre via språk eller en ideologi förmår förena de söndervittrade delarna av monumenten, kan fotografiet inte återskapa den förlorade helheten. Detsamma gäller för Sontags syn på fotografi som något som måste tolkas med hjälp av ideologi eller förankring, men som i sin semiotiska status är atomiserad. I Till minnet av mig själv och i Poste Restante finns ett antal fotografier som konnoterar neorealism. De får personliga egenskaper. 17 Sett från livsvärldens perspektiv innebär det att subjektet är stympat och alienerat. Man söker vad som redan tycks finnas där — ” verkligheten ”. Medan konventionella tecken inte har någon annan relation mellan uttryck och innehåll än just teckenrelationen, har index och ikoniska tecken en grund, oavsett teckenrelationen mellan uttryck och innehåll. Ett ensamt par några bord bort fascinerar mig. De föredrar båda isolering framför indexikalitet. I de tidigare diskuterade Strömholmbilderna har vi uppmärksammat skillnaden mellan plastisk och piktoral betydelse, där den plastiska betydelsen ofta har med isolering och inneslutande, ordning och vila att göra. Batailles projekt genomförs här utan reell stympning, med gestaltpsykologi som hjälp och rent visuellt. Strömholm, C., ” Ett bra förhållningssätt.