Och dessa utomstående, som försmädligt drogo på mun, när den enkle handtverksmästaren gick fram och med en tämligen opolerad hjärtlighet tog de uppsträckta kommitterade i hand, de borde dock ha kommit ihåg, icke blott att det kunde vara både en klar tanke innanför den urblekta hatten och ett ädelt hjärta innanför den slitna rocken, utan äfven att den mänskliga historiens vackraste drag utgöra vittnesbörd om att bärarna af de högsta sedliga idéerna ägt enkelhetens och simpelhetens yttre kännemärke. När så en åtta dagar efter sista bötfällandet det uppstått eld i länsmansgården, och man tydligen såg att den var anlagd, utan att man någonsin kunde få rätt på hvem som anlagdt den, så var man säker på att den gamle supige länsmannen var skrämd, och att han skulle hålla sig både döf och blind för uppträdena i det usla nästet, såvida man inte rent af mördade någon där, och så långt hade det då inte gått ännu. Utan att låta be sig fattade den storväxte mannen glaset med en af sina grofva näfvar och tömde det i ett enda drag. Det föreföll i det yttre liksom en gemensam öfverenskommelse att ignorera allt, som rörde det absolutistiska nykterhetsarbetet. Eder Skulle han verkligen använda de där två tusen kronorna till betalande af en sådan där spelskuld, som på officersoch snobbspråk kallas för » hedersskulder »? Den unge mannen utsatte därför den vackra flickan för ett formligt bombardemang af sällskapliga godtköpskvickheter, smickrande artigheter och eldiga ögonkast. Och så efter hand som processionen skred framåt, slöt sig den ena gruppen efter den andra till. Han sökte efter ord att tolka hvad som i detta ögonblick rörde sig i hans för goodtemplarorden så angtusiastiska själ, men han fann inga Men en sten, om också obetydlig, skulle dock i dag läggas i framtidsgrunden, det kände de missionerande goodtemplarna med sig, och därför blef det ändock en rent af högtidlig stämning redan från början öfver det anspråkslösa mötet. det förtroende, som hans valmän satt till honom