När det var storm, sköljde vågorna över hamnpiren, vita och skummande. En handelsman, mera optimist än affärsman, hade slagit upp sin handelsbod vid vägskälet. Det hade upptäckts av en tillfällig het, pojkens rosiga kinder, då han kom hem från sin självtagna fridag hade också röjt honom. Så kom det sig att hon ville ha kvar den lilla Petra så länge som möjligt i sin famn. Tanken gjorde henne nästan lycklig. Men hon skulle gå med den som ledde henne långt, långt bort. Här behövs tydligen en Salomo att döma! Så miste tog han då om Petras karaktär, att han trodde att hennes känslor för honom också endast voro en uppblossande eld som sedan skulle falna till aska, spridande en behaglig glöd omkring sig. Bruna milda ögon glänste mot Angela i skymningen, som också den var brun, lätt gyllene av ljuset från de små fönstren. Applena spredo en god doft omkring sig. Hennes tankar voro hela tiden hos den lilla flickan där uppe. Gossen lyfter av sig mössan och sträcker den bedjande mot Angela. Adele var vid denna tid några och tjugu år, mager och blek, med dessa ögon utan färg. Tätt under hans fönster ligger en rabatt, om vintern höljd av snö, så att ingen kan ana vad som döljer sig där. Samma höst Angela fyllde fjorton år kom en ung man och bodde hos Johan. Och lydande en hastig impuls och alltjämt med blicken på Angela, sade Petra: Petra gick nu och hälsade på fru Meller. Hon var rädd för smärtan och fasade för allt besvär. I sitt hjärta kände han den där underliga sprittningen som är förebudet till att något kommer att hända. Framme vid katedern lutade sig lärarinnan över en bok. Det är min fästmö. Jaså, du hör redan till dem, utropade han, som om han talat om en främmande fientlig klan. Den kylde, den grep efter henne med kalla fingrar. Ännu hittade han då inte överallt i hennes hem! Detta var nu märkvärdigt. Den lätt framåtlutade kroppen, händerna som vilade på en karmstols breda stöd, gåvo henne ett utseende av att hon väntade på någon. Varför var ljuset tänt inne hos Angela? Angela såg på gossen. Så vände de sig om och visade sina ansikten, röda av återhållet skratt.