I det följande vill jag göra ett försök att påvisa, i vad mån Finlands sak är vår blev en realitet och, å andra sidan, i vad mån denna appell alltjämt kan sägas vänta på att bli förstådd till sin fulla innebörd. Man kan tvista länge om frågan, från vilket revir i den svenska folksjälen appellen Finlands sak är vår fick sitt renaste och starkaste svar. Men det kan, även om ett slutgiltigt svar aldrig skulle kunna givas, ändock ha sitt intresse att stanna inför frågan. Kom detta svar från den slumrande kärleken till vårt eget land, brutalt väckt till medvetande av krigets ej på länge kända brandlukt, i tjocka moln drivande från Karelen, Salla, Suomussalmi — Pajala? Förstodo vi först nu med kriget ante portas, att det verkligen kunde gälla också oss? Eller kom svaret från vår kränkta känsla för rätt och rättvisa? Finland liade nonaggressionspakt med sin stora granne Ryssland. Finland hade gått med på underhandlingar, ehuru det från början stod klart, att det endast kunde bli fråga om ensidiga, livsviktiga eftergifter. För oss i Norden var det solklart, att Finland ej » hotade » sin granne. Finland gjorde sitt yttersta erbjudande. Men det hjälpte icke. Överfallet kom. Finland tog upp än en gång sin heliga kamp » för våra liem, vår tro och vårt fosterland » (Manner-heinis första dagorder). Skulle inte vårt rättsmedvetande angripas i sin innersta rot av den blodiga oförrätt, som drabbade Finland den 30 november 1939? Måste ej tron på vår egen goda rätt SOIMauritz Carlgren att leva vårt fria liv, den tro vi satt vår lit till, skakas i sina grundvalar? Eller började det förnimmas i folksjälen, att det var våra förfäders gamla vapenbröder, som stredo och blödde — kanske för oss även denna gång? Glömde vi inte vår egen bitterhet inför den fräna purfinska ofördragsamheten mot finlandssvenskarna, när vi nu fingo se dem sluta sig samman sida vid sida, finnar och svenskar, män och kvinnor, unga och gamla, frontsoldater och hemfolket, alla som en man? Togo ej Fänrik Ståls hjältar mandom på nytt inför våra ögon? Hur blevo vi ej gripna av berättelserna om deras levande tro!