# 297 ¶ Naar hälga iomffrun än stodh i sina böner oc pascha högtidinne, opwäkte gamble owenen, som är diäfwllen, en wrangan man jnskiwtandis honom i hoghen, at han skwlle bedröffwa jomffruna, oc then wranghe mannen stal bort thz litla skrinet som hon mz sik took, mz allo thy ther j war, oc gik sin wägh, wiliandis fly jn i annor landh, än ören her alla eth wndherliket ärande, iordhen öpnadhes, oc wart ther som en gropp, huilken aldrigh ther förra seedh war, Oc aff the gropenne gik en grymmaste wargher, gapandhes oc gräselika seandhes oppa tywffuen, oc sprangh oppa han, först söndher slitandhis klädhit, i huilko skrinet war holt, oc wtdrogh han skrinet mz clomen, Oc tha tywffuen saa sik om kringh, hwru han matte wndhan komma, Tha war warghen honom altidh wndher öghonen, som han wille honom dräpa, än tha sargadhe han enkte hans köt ¶ Fägömarene tha the sagho tywffuen wara i liffs nödh, badho the hälga iomffruna komma honom til hiälp, oc warkuna honom, tha stegh rodinus then ädhla riddaren til sin häst oc tha han nalkadhes warghenom, förbödh han honom dräpa mannen, oc kom tywffuen oskadder sin wägh, Oc hälga iomfrwn tok skrinet i gän