Till sist antogos flera restall arhi nan Margaret Ful ler, Julia Motts make, fiingerade som ordföranqoliitioner, som pingo ut på a t t hävda Ward €Towe, kvinnosakens ” vrand old - Te. hög och värdia i sin kväkaredräkt. winnornas likställighet ined inäniieii p % lady ”, författarinna till ” The Battlo (Man hade nämligen ansett det för alla områden. Man fordrade tilltrade Hynin of the Fepiihlic ”, den frihetsii3rvt a t t välja en kvinnlig ordförantill universiteten, till privata och offent4 n g, som under inhördeskriget v a r på - te!) Lucretia Mott höll det första anlira Rmheten och iörtroendeposter samt allas läpilar inom iiordarinh in. fl. Vad förandet, vari hon franihöll nödvändig~ikställighet inom äkf enskapet, (1. v. s. Harriet Beecher Stowe verkat för daheten a v a t t förhättra den kviniilim kvinnails r8tt att råda över sin perveriets utrotande penom sin viirldsbeunPdomens upnfostran och att höja son, sin fiirmöpenhet, sin ayhetsförrömda bok ” Onkel Toms stuga ” veta yi kvinnornas stsilning i samhillet. Därtjänst och sina harn. Och kulinen - alla. Men utveckline-en pår fort i den nra Pfter fölide många, så vB1 manliaa som man fordrade politisk rösträtt för kuvisikvinnliga talare, och förhandlingarna nor. Denna resoliitioii var den enda, världen. Då å r 1840 internationellt antiIliiircles med det livligaste intresse av soni icke blev enliälligt aiitawn. Av mrs Stanton uppli &lt; s t es en in pen praktisk be tvdelse. Detta möte iir den första samlade, till konsressrii vnckte emellertid förrleklaration, som var ytterst originellt formulerad. bian hade niimlipen anormniserade protest mot kvinnornas Fraii.