Men visst känns det som om svensk sjukvård förlorade många goda år när ingen läkare ens på tidigt 1930-tal insåg att detta var en viktig utvecklingsväg värd att satsa på. Det är oemotsägligt att förändringen av anestesiverksamheten vid svenska sjukhus till att bli en självständig medicinsk och vetenskaplig specialitet - anestesiologi - startade i och med Torsten Gordhs återkomst från utbildning vid ett centrum i Madison, Wisconsin i USA, den 8 april 1940. De senare anestesierna ingick i det material som Gunnar Lindahl vid samma sjukhus publicerade 1933 om erfarenheterna av lumbalanestesi med Perkain [21]. Samma år nämner Bror Bjerner [5] att skopolaminmorfin används i stor utsträckning såsom en förberedande injektion i liten dos före kloroformeller eternarkos. Mycket ofta omtalas en operation som företagits utan bedövning eller en narkos där våld använts såsom den egentliga ursprungskällan till rädsla och misstro. « Samtidigt har dock flera meddelanden om dödsfall och svårartade accesser vid lumbalanästesi lämnats. « Han konstaterade att medan man i USA och England länge använt lustgas, infördes den » i sin moderna form först 1925 i Tyskland «. År 1934 utbröt en smärre polemik om Evipan (det första » ultrakortverkande « barbituratet) i tidningen efter det att H Dagulf [23, 25] redovisat ett mindre material från Härnösand där man bland 102 patienter sövda med Evipan haft ett dödsfall och åtta livshotande andningsstillestånd. » Lumbalanästesin har ju sista åren efter en period av relativt vanrykte upplevt en viss renässans, beroende på nya droger och bättre metodik. Man kan undra varför denne handlingskraftige kirurg inte gick från ord till handling redan då han skrev detta. Gemensamt för alla är att ingen författare egentligen diskuterar hur anestesiarbete skall bedrivas, trots att de oftast var mycket erfarna kirurger. Trots att Gordh fanns på plats i landet publicerade Läkartidningen ännu 1940-41 (i krigets skugga) tre utförliga artiklar i ämnet anestesi skrivna av kirurger. I början var det glest mellan dem, och de flesta var referat av utländska publikationer.