Få testmetoder är helt tillförlitliga. Det innebär att den bakomliggande principen kan formuleras ungefär så här: om individerna A och B har olika känd risk för att drabbas av allvarlig sjukdom eller för tidig död, bör deras premier vara olika och stå i proportion till deras respektive risk. Huruvida så är fallet eller ej beror bl a på vilka testmetoder som har använts och vad man har testat för, på hur säkra testmetoderna är, utfallet av testet och på hur allvarlig den aktuella sjukdomen är. Får eller bör genomgången gentestning vara ett nödvändigt villkor för att man skall få t ex privat livförsäkring? Man riskerar alltså att åstadkomma skada för vissa grupper, så länge testmetoderna inte är helt tillförlitliga. Relevans kan graderas. Det genetiska arvet är inte något man förtjänat. Ett problem är att kunskaperna på detta område utvecklas snabbt. Men behövs detta? Kan man t ex genom lagstiftning förbjuda försäkringsbolagen att locka med lägre premier för den som testat sig och fått klartecken? Tvivelaktig princip Låt oss först se vad det finns för andra bakomliggande värden och värderingskonflikter. Uppenbart är att försäkringstagaren vet mer om sina tidigare sjukdomar och sin familjs sjukdomshistoria än försäkringsbolaget. Falskt positiva kan förlora på detta genom att inte få försäkring, eller få försäkring till högre premie, medan falskt negativa kan vinna på det, genom att få teckna försäkring (vilket de kanske annars inte skulle fått) och dessutom få billigare premier. VDs och styrelsens uppgift är att se till att verksamheten bedrivs på ett sådant sätt att aktieägarnas intressen gynnas. Gentest kan skada Det praktiska slutresultatet för den enskilde blir detsamma i båda fallen. Detsamma gäller distinktionen mellan genetisk information och annan medicinsk information. Viktiga distinktioner Men i en inte alltför avlägsen framtid kommer säkert kostnadseffektiva test för ärftliga sjukdomar som drabbar stora grupper att utvecklas. Principens rimlighet står och faller med hur den tolkas. Det är också viktigt att skilja mellan olika typer av gentest och olika typer av ärftliga sjukdomar, t ex test för ärftliga sjukdomar som cystisk fibros eller Huntingtons chorea och testning av ärftlig predisposition för multifaktoriella (komplext nedärvda) sjukdomar som hjärtinfarkt, diabetes och cancer, där också miljöfaktorer spelar en roll [2]. Gentest kommer i framtiden naturligtvis att kunna förfina riskbedömningen. I och med att marknaderna öppnas och gränserna rivs får man se upp även med det senare.