Hon .berättar t. ex. om sin farbror Otto och hans temperamentsfulla lagvigda generalska Olga Alexandrovna, hos vilka den då nittonåriga Annie en vinter vistades i Petersbur,g, synbarligen för att fasterns vallovliga avsikt att förlova henne skulle krönas med framgång. Men deii unga flickan hade sitt huvud för sig! Det ar med verkligt målande talang, som Annie Furuhjelm låter oss veta, hur det gick till .i det ryska sällskapsoch fam.i.l-jelivet på den tiden, många muntrande episoder lysa upp skildringen, s m å, klassiska pärlor i sitt slag. Menmärkte man inte redan på den tiden. några trevande ansatser till de ' var a t t söka sig en maka - och .i februari styra han och. den tjugotvå- åriga Anna v. Sohoultz som manoch hustru kosan till det avlägsna hemmet via Petersburg, Warschau; Parta-. namanaset och San Francisco. Om de stora rysk-arnerikansk.a domänerna berättar Annie Euruhjelm åtskilligt av intresse lil&lt;som om dess skapare, den lille sibiriske köpmannen Baranov. Helt naturligt äro ' de tidigaste minnena f rån denna avlags-. na avkrok omgivna av ett visst romantiskt skimmer. Hon kommer visserligen inte riktigt ihåg, hur hon bareg på armarna a v sin indianska amma, men hon har i stallet ett livligt minne av hur hon sitter hos portvakten i ' guvenörsresidenset och betraktar de i färgglada filtar insvepta indianhövdingarna, d å de just bege sig till festen på residenset, dar de rikligen undfagnas med saltran. På den trogne betjänten Wickströms arm h a r ' den treåriga Annie en god. utsikt över gästabudet. Lång a r vägen över de sibiriska vidderna, men färden går.and % relativt snabbt i " ta' rantasserna ", dar de Furuhjelmska barnen sitt,a val inpackade. Verststolparna flyga förbi, och fotbojornas rassel ringer i femårinffks oron, då man kör förbi fångtransporterna. I kapitlen " Hundra dagar i sibiriens.