Många läkare tycks inte förstå att intygen kan spela en viktig roll vid brottsutredningar och att de själva som intygsskrivare kan bli kallade att höras i rätten. - Man vet inte hur långt det t ex är mellan hudytan och hjärtytan, eller att en blodpropp i benet faktiskt inte kan vandra upp i hjärnan, säger Kari Ormstad. Det är första gången en skrift tas fram som både riktar sig till de rättsvårdande myndigheterna och läkare, och som behandlar gränserna mellan rättigheter och skyldigheter. Som lektor vid KI har hon upplevt hur det rättsmedicinska inslaget i läkarnas grundutbildning minskat från tre veckor på halvtid till endast fyra undervisningsdagar. Några punkter i de allmänna råden som Kari Ormstad anser vara särskilt viktiga är skyldigheter och rättigheter gentemot sekretesslagstiftningen. Nu har Socialstyrelsen tillsammans med jurister och experter inom rättsmedicin fört samman de regler och lagar som gäller för rättsintyg, samt utfärdat detaljerade anvisningar. T ex misshandelsbrotten, vilka är mycket vanliga, är i det här avseendet inte ett tillräckligt grovt brott för att sjukvårdssekretessen får brytas. Hon är kritisk till den attityd som finns om att läkare bör skaffa sig relevant kunskap på området på egen hand, efter avslutad grundutbildning. Läkare tar inte konsekvensen av att intygen ska läsas och användas av lekmän på det medicinska området. - De rättsvårdande myndigheterna har svårt att förstå relationen mellan yttre orsak och medicinsk / fysiologisk verkan eftersom man inte har tillräckliga biologiska och anatomiska kunskaper. Läkare oförberedda i rätten Arbetet har pågått sedan 1991 och förhoppningen är att dessa allmänna råd ska bidra till en ordentlig kvalitetshöjning på framtida intyg. Närmare hälften av alla rättsintyg som varje år skrivs uppvisar grova brister. Intygsskrivarens yrkeserfarenhet eller typ av sjukvårdsinrättning som utfärdat intygen tycks inte ha någon betydelse för hur vanligt det är med uppenbara brister. - Det kan inte uteslutas att dåliga rättsintyg kan ha påverkat utgången av rättsfall, säger Kari Ormstad, som själv kallas till rätten ett 20-tal gånger varje år för att vittna eller medverka som sakkunnig. Myndigheterna å andra sidan bryr sig ofta inte om att kontakta intygsskrivaren då någon term är oklar, i stället slår man i uppslagsböcker etc, och försöker den vägen få en helhetsbild. Överläkare Kari Ormstad vid Rättsmedicinalverkets rättsmedicinska avdelning i Stockholm har deltagit i arbetet med sammanställningen.