» De hafva alltså lyckats rädda sig undan! » Vi anbefalla oss i eders excellens vänliga hågkomst. » » Jag är nog med om det! » sade Matti, då de gingo in. Hvilan blef honom därför odräglig, han steg upp och satte sig på en tältstol. Generalen lät bedraga sig af ryssen, men icke har det gått rätt till härvidlag, ty öfverste Palmfelt är känd såsom en stor ryssvän och många ryska rubler hafva säkert hamnat i hans fickor! Henrik smålog. » Middagen smakade mig väl! » Men ingen ärlig finne inlåter sig i affärer med långrockarne! » Men den som är nöjd med sin lott har det dock bäst! Han visste nu att han skulle få lämna den farliga lägerplatsen, men skulle säkert sakna myoket sina kamrater och de tappra björneborgarne. » Hällre må jag resa till sjöbottnen med skuta och allt, än jag kastar bort fisken, som jag fångat med svett och möda! » På uppmaning af Mattson begärde Ahlman och Matti permission af sin kapten, för att följa med honom till hans hem i Saltvik. » I sanning! » utbrast Rajevski. Jag hade ju äfven nu velat återupptaga striden, i stället för detta fördömda återtåg » » Ni har rätt, löjtnant, öfvermakten blir oss säkert alltför stor! » inföll Furuhjelm. » Halt! » kommenderade Novikoff. » Ett kompani ligger inkvarteradt i byn i närheten af Paavola och de hafva föröfvat allehanda ofog » Vägen synes vara väl uppkörd och allt tyder på en lycklig resa! » På aftonen samlades ett tiotal gäster hos Henrik och Novikoff. Löjtnant Blume sade att stilleståndet troligen snart uppsäges och då få vi tåga nedåt norrländska kusten, ty ryssen vill allt komma öfver Kvarken bakom vår rygg, » sade fältväbeln! Bland hästarne har jag utvalt tvänne af de bästa och starkaste! » FEMTIOfÖRSTA KAPITLET. De särskilda kolonnerna skulle värkställa anfallet från olika sidor. » Sascha, du har ingen orsak att befara det värsta! Ingen kunde märka deras väg, den fullmogna rågen böjde sig blott för den milda sommarvinden.