En tredje förklaring skulle kunna utgå ifrån att det här mestadels är fråga om små sockenlän eller perifera köpstäder som inte kan tänkas ha varit särskilt inkomstbringande, och att de därmed ansetts mindre åtråvärda och uteslutits av den anledningen. Möjligen var en Andreas Langh Magnus Grens fogde på Nyköping 1517 (RA papper 5 / 8 1517). Under kung Hans har dock Uppvidinge i likhet med Norrvidinge kronoförvaltats, enligt det ovan nämnda uppropet till allmogen där från augusti 1501.^^^ I ett brev till Sten Sture den yngre från september 1512 säger sig Peder Turesson (Bielke) ha blivit oskyldigt ' beljugen ' inför honom och på grund av det oförskyllt förlorat sin förläning Uppvidinge, och påpekar också att han hade häradet redan under Sten Sture den äldres och Svante Nilssons dagar, innan han även inför den senare blev oskyldigt anklagad för bristande lojalitet.^^ " ^ Han torde alltså ha fatt detta härad någon gång efter augusti 1501, då det ju fortfarande lydde under kung Hans ' fogdar, och kanske inte förrän efter juli 1503 om man vill sätta Uppvidinge i samband med ett tackbrev från den tidpunkten från Erik Turesson å broderns vägnar för en häradsförläning denne fatt.^^^ Peder Turesson har alltså sedan behållit Uppvidinge till någon gång före Svante Nilssons död 1511, fått tillbaka det i förläning under året 1512 - Gunnar Westin antar att det är riksrådet snarare än Sten Sture den yngre som givit honom det - men åter fråntagits det före september månad samma år.^°^ Av Peders brev framgår att den nye innehavaren av Uppvidinge RA Sturearkivet 968, 1347 (tr BSH 5:179, 479), Larsson 1964 s 192. Att Knut Posse kallas ' hövitsman ' vid ett landsting i Pälkänä socken redan i oktober 1483 betyder å andra sidan inte i sig att han redan då varit länsinnehavare; det Dombrev 6 / 12 [1449] (tr reg FMU 4:3398; avskr i FRA Laguska saml 118a; om dateringen, se Anthoni 1948 s 138).