Juryns motivering löd: Äntligen en kampanj där överheten lämnat alla pekpinnar hemma och valt ett språk som talar till fulla ungdomar på fulla ungdomars vis.317 317 Guldäggsmagasinet 2003b; min kursivering. Det som särskiljer det svenska är sådant som inte är så kul precis. Brands: The New Wealth Creators. Men det sakförhållandet att man inte formellt hade översatt termen till svenska hade också sin förklaring i TBWA i Stockholms samtidiga mycket pragmatiska förhållande till Disruption-metoden. Ett annat utslag av de sociala relationernas betydelse var ” värvningar ” av olika slag, som när TBWA efter att ha haft det lite trögt i kontakten med kunden SJs marknadschef, anställde kundbolagets mer receptive varumärkeschef, Kristoffer, för att bli TBWAs projektledare för samarbetet med Apoteket och SJ. Något som gav ägaren Jennifer anledning att efter ett » statsbesök« (som en annan ägare skämtsamt, men talande uttryckte det) av en högt uppsatt person inom TBWA Worldwide, vars block med anteckningar kommit på drift, skriva följande svarsmejl på en allmänt utsänd efterlysning: » Jag har hennes block här, och hon kan få tillbaka det på det villkoret att hon lovar att inte skvallra för någon om att vi har 22 bruna logotyper«. (Minns diskussionen i Katrineholm, om problemet med att tala med marknadschefer på marknadschefers språk, och art directorn som menade att det fanns betydande sociala och utbildningsmässiga likheter mellan kunder, marknadschefer och byråns strateger.) Varumärkesidentitetens teoretiker tycktes därmed ha instiftat och besatt en position som något av varumärkandets kulturantropologer. Stockholm: Ordfront. Jag beskrev hur den massiva statliga reklamen under 00-talets socialdemokratiska regeringar tycktes väcka nästan lika massiv irritation inom den borgerliga oppositionen och tankesmederna på den politiska högerflanken. På detta sätt kan befintliga korrespondenser mellan reklamproducenter och reklamkonsumenter också förstås. Närmast kan byrålokalen liknas vid bokstaven ” L ”. Detta var samtidigt inte något unikt för detta produktionsfält, utan en generell företeelse i ett samhälle där arbetsmarknaden värderade ekonomiska kunskaper högre än exempelvis humanistiska och konstnärliga lärdomar och färdigheter. Två år senare läste jag rubriken TBWA krackelerar i Resumé (de Faire 2006c).