Det var ett skrammel, som om helvetets alla bryggarkärror fått befallning om att dagen i ända köra fram och åter just på deras bakgata. Hon stirrade på honom med en visionär glans i blicken. Ellen och Tomas stirrade betagna på djuren. Tomas hade med ens kommit i ett så upps] uppet lynne, att han knappast kunde avhålla sig från att skratta högt. - Vem är det fru Wenschen sitter med i kväll? Därefter sjönk han ned i gungstolen. Tomas letade fram en flaska madeira. - Kyrkan skall stängas, sade han. - Så, är hon ännu din stora passion? Den ljusnande nordöstra horisonten tände i den översta fönsterraden en ramp av blekt grönskimrande opaler. Tomas blev förargad. För honom och Märta var leken slut. Våren gick. Målet för hans strävan var att få sjunga en duett med fröken Dorff. Greta var en blek, ljus flicka med späda lemmar. Det hade hållits ett tal. Och medan han tände hennes cigarrett, smekte han med ett långt ögonkast hennes duniga kind, hennes smala hals och hela hennes veka, spröda gestalt, som var stramt omsluten av en slät mörk ylleklänning. Tomas uppgav allt hopp för den dagen. De svårmodiga uppassarna, vilkas bleka skuggor förr likt fredlösa andar hade glidit fram och åter utmed väggarna i korridorernas dödsstillhet, hade försvunnit och blivit ersatta av odalisker i brokiga sidentrasor. Den vredaste höststorm kunde icke locka ett ljud ur deras rostiga strupar, ty de hade icke längre några kläppar. Så hade hon kommit att se in genom butiken genom rutan, och då stod Tomas därinne och köpte vita rosor. - Jag är rik för närvarande, tillade han. Skummet fräste dem högt upp i ansiktet. Det var bensamlaren. Tomas slog i det sista av vinet, och de drucko ur. En ung flickas steg. Den hette Utö, och den skulle avgå till Utö om en kvart. Det var skumt därinne, och Tomas var bländad av soldagern från gatan. Han skulle möta sin mor i Jakobs kyrka. Då Tamas kom till siffran 300, flög det en hastig reflex av ett löje över hans ansikte, men i nästa ögonblick var han åter allvarlig, bekymrad, nästan sträng. - Du hör inte på, sade modern sakta.