Till slut, tänkte Sven Bergkvist, skulle i alla fall naturen segra. Se här själv. Säg mig sanningen. De skyndade fram till huset. Rättsläkarna tog fingeroch handavtryck och fastslog blodgrupp. Ett, säger pappa. Ni har ingen anledning att vara orolig. Vill du bara kolla att slutsiffran är 17 950 kronor. Så är det skrivet. Han gick upp till ytan och trampade vatten. Men det är så svårt att inte säga det nu när Kristina har börjat säga momo, ljög Axel. Tills vidare behåller vi henne alltså här. Tack ska du ha. De såg en tigerunge födas, såg hur honan slickade den ren och hur hon utmattad sjönk ihop. Annie get your gun, tänkte Sven Bergkvist. Reporna är alldeles för djupa för det. Vid varje avtagsväg svängde hon in, stannade bilen och gick ur och ropade på Mitten. Och varifrån skulle man få karlar som vågade gå? Fint. En man, som hette Samuel och som påpekade att han inte önskade kallas Sam, tog genast ledningen. Ja, det fanns inte en människa där. Jag vet att många människor tänker att jag är en dum gammal kvinna men ni har aldrig skrattat åt mig. Under den senaste halvtimmen hade receptionen legat tom. Den hemska tigern! Eva lät höra de vanliga kräkningsljuden men vaknade inte. Nu höll detta hjärta att smälta av medlidande med den gamla damen, som antingen måste vänta förgäves på sitt älsklingsdjur eller som skulle få höra den brutala sanningen och kanske inte tåla att höra den. Om det framkom något som han trodde kunde vara av intresse för polisen, skulle han givetvis genast kontakta inspektör Bergkvist. Kent kämpar emot. Doktor Forsblad lyfte Evas ögonlock och lyste med sin ficklampa för att kolla pupillarreflexerna. Men ödet hade ett annat händelseförlopp av kvällen i beredskap åt honom. Oh! Anseende? Vilket underbart väder det är. Han var i trängande behov av kontanter, i första hand för att betala skulder, i andra hand för att kunna fortsätta det liv som han hade vant sig vid. Kom. Älskling, du mår väl bra? Svaren skulle bli mycket redigare och sakligare efter middagen. Vi brukar låta det gå åtminstone tjugofyra timmar. Det måste finnas här, tänkte han. Rösten kom någonstans ovanför henne. Det är det jag inte vet. Tyckte han inte om att titta på? Å, det gör ingenting.