Det tror inte jag, jag tycker det är en fin dikt. Men den här enda kärleken som du pratar om, vad ska man göra med den menar du? Ja, men inte på det sätt som du till exempel fick en ingivelse den där gången du skulle åka och dansa och bilen krockade! Ja. Dagen därpå berättade hon om sin syn för lärarinnan med stor förväntan, eftersom Lillemor inte tillhörde anpasslingarna och därför hade allt att vinna hos sin fröken. Själv kom jag mig inte för att säga någonting mer, jag stod bara kvar och följde henne med blicken. Varken Karin eller jag hade väl direkt väntat det, men det blev en plötslig metamorfos och jag hade, det medger jag, lite svårt att dölja min förvåning. Du kommer säkert hit nästa gång? Nu kom hon i alla fall och som vanligt när hon var lite blyg blev hon en smula framfusig. Jag är personligen inte särskilt förtjust i det ordet och jag har full förståelse för om någon tycker att det har en nedsättande klang. Nu lade jag märke till att jag matades med dropp och att syrgasmasken hängde bara en decimeter från huvudkudden. Det vore bra om du försökte förtydliga frågan! För övrigt var gästerna trevliga och lät sig väl smaka. Förslaget kan knappast ha överraskat henne, så det gjorde hon. Han föreföll då bli mäkta förnärmad, och eftersom jag bett honom ta hem fem liter lättmjölk till nästa vecka undvek jag att disputera med honom, i min situation riskerar man inte färsk mjölk för ett eller annat vilsekommet gökrop. Tidigt på morgonen dagen efter min ankomst till stugan hade grannen släppt ut de tre labradorerna som fått vittring på mig och börjat skälla som galningar utanför huset. Samt naturligtvis även dessa. Detta betydde naturligtvis att de bodde hos mig och att vi var tillsammans så mycket jag kunde. Uppriktigt sagt så är det lite bökigt, men det kanske vi kan återkomma till. Jag vill inte sluta hos dig, Sulan. Nej. Men det vill du inte? Jag frågade om orsaken till hennes lika överraskande som märkliga vägran. Men det är inte det viktigaste. När jag satt mig igen och vi båda tagit en första klunk ur våra ölglas frågade jag: Ja! Jag har emellertid en känsla av att han när en förhoppning om att jag till sist ska kapitulera för hans attacker. Precis som om nån annan skulle få tag i mina dagböcker!