D &amp; har man alltid en medlidsam sinne, skönhetssinnet, h.os oss utvecklat honom; undan hennes gnat och barnens skrik, och ett dhligt hems alla vederrunkning p &amp; huvudet över för mannen, till ett veroigt lifslrrnv, organiskt med värdigheter har han mast fly dit, i famm n försfiir sa val att han behöver gb vdr natur, d &amp; skall nog hernmkn därom,. nen pil ruset, för att glömma, SA resoj5 krogen, dricka sig rusig för. att bara vittne. v I detta enmmanhnng. kan, liii-npligt nerar man alltid, Överlägset och sakert. glömma. Men kvinnan d %? Skulle inte - I ' ' f~resatsen-aat~. t. t. - MORGONBRIS. ' att tro endast vad vårt ofullkomlig: citeras dessa ord av förf. Otto Ernst, Jag $r icke di naiv, att jag tror, de. förstsqd kan fatta; att leva som om ögonblicket vor (den sociala ' frlgan löses genom en konst 8 5 viktigt sitt det skulle racka i evig niirlig uppfostran, men de former i v i k het; den ~ociala kampen rör sig, ekola genorr att bedöma människor efter yttre egen en sndnn uppfostran bliva ojämförlig skaper i stiillet för att inse, att derai iidlnre. Arbetare sihäl som arbetsgivare vayde ligger i inre egenskaper. Vid samma tillfälle förklarade har vilka med lust och förstaelse besök: att # envishet i amiisaker ar vanligt folk1 teatrar, museer och konserter, som hr största hinder pA levnadsstigen men ad behov av sund poetisk naïing, de skolr vokaternas basta inkomstkälla n. niilhiinda aniiii vara fanatiska, men d (kunna. icke vara brutala eller grova., Eniellertid iterkommer man ständig1 till detta faktum, att det nuvarandf. '. ~amhiillet med sin industrialism ock sina oriittvisa förordningar gör allt föl (För Morgonbris.) att halla den.