Denne egnades emellertid alla omsorger, och då han syntes betydligt stärkt, frågade honom Gustaf Eriksson: – O, du högsinnade, herrliga qvinna! Birger slöt henne till sitt bröst och utropade: Kom väna hafsfru, kom! – Hjelp, rädda mig! Dernäst rigtade han tanken med hopplösa qval mot det tillkommande. Med återhållen andedrägt lyssnade gestalten några ögonblick, och då han syntes öfvertygad om att Birger sof, tog han skrinet med de vigtiga papperen uti och smög sig ur rummet lika ljudlöst som han kommit. Hvart nidingsdåd, i vredens stund bedrifvet, Det är hans verk, är mörka makters gärd; Och när det lyckas, när han templet tänder, Då klappar han uti kolsvarta händer. ” Tegnér. Detta vapen har jungfru Barbra skänkt till samlingen. Då han närmade sig sängen, reste sig den bleka qvinnan och yttrade: – Unga, hjeltemodiga qvinna, hvem är ni? Men se, då kunde jag icke hålla mig tyst längre, utan jag ropade: „nej fanken besitta har ni icke nu orätt herre, ty Gud är just allas mästersmed, och det är han, som smidt ihop alla krafter, himmel och jord, tid och evighet, och ännu svänger han sin väldiga slägga, så att gnistorna flyga högt i sky och blifva sittande på den blåa himmelen såsom stjernor, för att lysa oss stackars maskar på jorden. Hvart hade hans korta sällhetsdröm tagit vägen? Den sårade vacklade några steg baklänges, höjde derpå en djup suck och störtade liflös till marken; i fallet rullade den glänsande hjelmen af hufvudet. Då nu Erik förnam att saken blef så allvarsam, och kanske insåg sitt eget förhastande, ville han godtgöra det igen. Dock har jag nu lärt känna en verklig ädling, en sannt ridderlig man, det är Birger Ulfsson. – Herr Birger Ulfsson, ni talar i gåtor, jag förstår ej hvad ni menar med att jag blifvit bedragen.