2 mig på det sätt, som h ans nedrighet åstundar, vil han i det stället plåga mig. I at plåg a är han så sintlig, som trots någon ande ur afgrunden. Ni ser det usla Folket, hvars arbete underhåller hans yppighet. De vittna om sanning en af mina ord. Hvilken männi ska med mins ta känsla k an s e dem utan at rys a? CEDERBERG. Men hur kom Ni hit til detta olycksställe? Med så mång a behagligheter och så mycket vett, som Ni eger, h ar Ni visst f ått en annan upfostran än den som gifs åt Fabriksfolk. CLARA. Olyckan har ständigt förföljt mig. Jag miste mi na Föräldrar i spädas te barndomen; men u ptogs, som barn, i en h ederlig Prästmans hus. Han böd til at ge mig den bästa upfostran och jag njöt hela fjorton åren den ömmaste omvårdnad i hans hus. Min Välgörare omkom på en sjö resa. Jag, som var med i dödsfaran, räddades af min Fosterbror. Bägge vo ro vi nu utan Föräldrar, utan värn och skygd. Min Fosterbror for borrt til sjöss och h ar sedan på hel a två års tiden bara en enda gång låtit höra af sig. Jag blef nu tvungen at sök a mig tjenst. En dag, då jag gick rätt bedröfvad med tårarna i mina ögon, mötte mig den