Johan Petre att dhe honom öfwerfallit på gatan, då han war uthskickad af sin förrijdare Estienne David Schubert effter ett par stöflar och een sadell, som nu och inkallades, han berättade här om således: När iag skulle gå effter bemrte stöflar och sadell natten emellan d. 7 och 8 April mötte dhesse studenter mig strax uthe för dhen gården dher förrijdaren giäste på Waxalagatan, och språng strax Nortman af sin häst, som då medh dhe andra satt till häst, och ryckte strax uth sin wärja, och dher medh angrep migh, hwarföre iagh och blottade min wärja moth honom, men gick lijkwähl undan in i gården genom portten, lijkwähl till min defension högg emoot och söckte min fromma som iag bäst kunde. Men dhe andre bägge rörde sigh intet då, uthan skildes wij åth, när iagh gick in genom portten; men sedermera när iagh skulle gå till min swåger Johan Linningh, mötte iagh åther alle tree, men då kommo wij intet wijdh hwar annan, uthan allenast tumblade Petre om sin häst och stötte capiteinen Littman [Lithman] som medföllgde å sneedh, då capiteinen slogh honom någre slänger. Petre nekade dher till att han slog honom. Elliest berättade corporalen dhet een af dhem skutit för förrijdarens fönster, dhet och förrijdaren betygade skedt, sedan såsom corporalen warit öfwerfallen. Sade sigh corporalen elliest intet någon skada fatt, uthan allenast huden lijtet wara skarrad på dhen eena handen. Be­ klagade för dhet Öfrige, att någre förleden natt för dhes härberge låtit sigh finna medh skrikande och smädeordz uthgiutande, sampt hotande emoot wärfworna, men tilläde doch icke desse dhet giort, men lijkwäll sade att Nortman