Antagligen finns ingen runskrift på ön fastän den kända bebyggelsen grundlades före 1200-talet. Vråkarna är orädda och sitter länge och spejar högst upp på någon ledig telefonstolpe. Skrakarna fiskar under dagen längs rännans iskanter men lyfter i solnedgången när sista båtturen har gått. Bland aspar och enar längst upp på ängen växer det vildaplar. Sakerna på köksbordet börjar redan få egna skuggor från fönstret. avsikter I III1980 Då torsken dog ut och yrkesfiskarna halat hem redskapen och stävade mot lönsammare fiskevatten, yttrades förbittrade ord vid kvällslamporna. Förbi skären på öppna vattnet får båten driva i dyningen. Isen hann knappt bli hålig och murken runt kobbarna förrän ådorna vaggade upp på hällarna och sökte oansenliga skrevor och gömslen för att lägga äggen. Nära land har rävarna lämnat spårstämplar i små sökande, nosande cirklar. Skogsbråten ligger fortfarande kvar spretig och hård som benen efter jättelika fossil sedan de kådiga trädkropparna forslats bort. Örtteet från termosen hjälper mot kylan och jag blir kvar en stund i förmiddagsljuset. Gudingarna då? Rotvältan står rätt upp som en bergvägg. Gudingarna drar sig allt längre och längre ut till havs efter den korta parningstiden. Det är gudingarna som söker musselbankarna i ensamma grupper. Båthuset är svalt med vattenblänk som skvallrar över träväggarna. När jag tar min vedkorg kacklar hönsen mjukt och sömnigt i värmen därinne. Andra rovfåglar har redan börjat flyga in över ön. Längre bort på strandremsan är en skrakholk uppspikad i midjehöjd på en grov alstam. Sommarhusets trapplyse lämnar en klar och rund ljuskägla utanför. Men härinne lyser ännu solnedgången. Jag följer inte släpspåret vidare utan fortsätter. Ungefär samtidigt återkom abborren som under torskens storhetsperiod varit sällsynt runt ön. De färggranna skalen plaskar i vattnet. Skrakhonan har istället sökt sitt rede någonstans bland riset inåt ön. De blåser undan ute på sjön. Ett hest rävskall ljuder oväntat från udden på ön intill. Jag har inte sett roskarlen på några år och blir glad när jag får återse de intensiva fåglarna med den vackra fjäderskruden.