Tromboelastografi används framför allt inom intensivvården, men är svårtolkad och har ej fått allmän spridning. Andra laboratorietest för bedömning av trombocytfunktionen är ej tillräckligt enkla, snabba, billiga eller reproducerbara, t ex aggregation enligt Born, adhesivitetsmätningar och flödescytometri. PFA-100 särskiljer således bättre mellan friska personer och patienter med von Willebrands sjukdom än blödningstid. Det mest använda testet, blödningstid, är en invasiv metod som dras med en viss osäkerhet, bl a beroende av vem som utfört testet. Däremot är diskrimineringen mellan friska och patienter med hereditär trombocytdysfunktion dålig vid analyser med PFA-100. Referensintervallen är inlagda som prickade linjer. Jämförelse mellan ocklusionstider (OT) vid trombocytfunktionsanalys med PFA-100, vid stimulering med adrenalin (till vänster) respektive ADP (till höger), hos friska kontrollpersoner (KTRL), patienter med trombocytdysfunktion (TD) eller von Willebrands sjukdom (von W). (platelet function analyzer; PFA-100 är ett nyligen lanserat mätinstrument för in vitro-mätning av trombocytfunktionen. Dessutom används trombocytaggregationen vid tillsats av ADP, adrenalin, kollagen, arakidonsyra och ristocetin i trombocytrik plasma. Således fanns en god överensstämmelse mellan de tre sjukhusen beträffande de patienter som fått diagnosen trombocytdysfunktion, trots att detta är en heterogen grupp sjukdomar där diagnostiken varierar en del mellan sjukhusen. Trombocytdysfunktion förelåg hos 69 patienter och von Willebrands sjukdom (typ 1 och 2) hos 25 patienter. Behovet av en enkel, billig och lättillgänglig analys för att testa den primära hemostasen är stort, både vid en utredande mottagning och vid enheter som tar hand om akut sjuka eller operationskrävande patienter. SAMMANFATTAT En sammanställning av erfarenheter från Stockholm, Göteborg och Malmö har visat att PFA-100 har god förmåga att identifiera patienter med von Willebrands sjukdom, men att sensitiviteten för ärftlig trombocytdysfunktion är mycket låg.