Det är icke någon admonition åt Vår Herre gubevare mig väl bara en liten påminnelse. Ack, varför kan det inte få förbli så? Adolphen, stackare, kan ju icke klandras, men ett himla besvär gjorde halt mig. Men jag kan trösta honom med, att han måste ha dött någon gång i början av nittitalet. Han frågade, om en viss herr Tomson befunne sig på gården. Väck bara inte min hustru! Tre timmar före händelsen gick jag förbi kungliga slottet över Norrbro och tätt utmed operans murar. Och nu fick jag känna min ringhet. von Hancken tog sin hustrus händer. Men ser du, Carolina, detta är något helt annat. I) Den stora intrigen som skilde von Hancken från kavalleriet och desslikes stäckte hans befordran vid infanteriet, vartill ingen mindre än generalen baron G. Det finns icke en bland dem, som ej skulle skatta det som en lycka att få obducera herr von Hancken. Fru kaptenskan förblev däremot fullständigt oberörd och då jag tiggde och bad henne att med makt slita sin make från krutet, svarade hon blott: " Hälsa von Hancken, att det finns en Gud i himlen och en länsman på jorden. Tomson visade väl någon häpnad vid upptäckten av den fatala börsens innehåll. Jag räknade med dess naturliga benägenhet att vilja locka andra i samma fälla och däruti misstog jag mig icke. Och utan att vidare bekymra sig om generalen trädde han fram till herr von Hancken och yttrade med len röst: För oss, som måste sova under samma tak, var det en skräckens tid, helst oteringen till skjutspojke lite emellan rusade ut ur köket och skrek: " Hej, hej, nu smäller det! " Bäää bääää- Vad det är bra att vara gammal och ful och lagligen vigd och allt vad därtill hörer. Kaptenen satt upprätt i sängen, stödd av många kuddar; en linda, som var fäst vid sänggavelns övre kant och som löpte bakom ryggen, under armhålorna och över skuldrorna, bidrog att giva honom stadga och vila. Kaptenen suckade djupt och plötsligt rätade han ryggen och lyfte huvudet, som hängt just som frukten på en vissen stjälk.