Dessutom hade ju mor många gånger upprepat, att de hade det bäst, när de voro för sig själfva, och hvad mor sade, fann Dan tillsvidare rätt och riktigt. Sedan sybågen blifvit uppoffrad, var han också fullt belåten med sin tillvaro. Om vintern hade han en präktig kälkbacke på höjden bakom deras hus, och ett stycke nedanför splgrinden var en försänkning i marken, där regn och snövatten samlades och utbredde sig öfver en så stor yta, att den kunde användas som skridskobana af både Dan och hans mor. När nordanvinden strök fram mot åsen med skarp kyla, som bet i fingerspetsar och kinder, gingo de in i den hemtrefliga salen, där den inmurade järnplattan med nattvardsscenen strålade ut en jämn och god värme. I ugnsnischen doftade äpplen, i väntan på att blifva utdelade som belöning åt Dan, sedan han slutat sin stafning, som försiggick vid skenet af det tjocka talgljuset, hvilket hölls vid klart brinnande låga genom putsning med den prydliga ljussaxen af mässing. Alfa lyssnade uppmärksamt och rättade de misstag, gossen gjorde, under det hon sysslade med lagning af klädesoch linneplagg, till tiden var inne att gå till sängs, hvarefter de tryggt slumrade in i det lugn, som hvilade öfver deras hem, dit åtminstone under vintern aldrig någon störande nattvandrare förirrade sig. ' — 407 — Det erfordras längre eller kortare tid — innan den människa, som sorgen eller bitterheten öfver liden orättfärdighet skrämt till isolering, kommer öfver de återfall, hvarunder hon ser sig tillbaka. Sedan öfvergår det till en vana att vara sig själf i det närmaste nog, och ur denna vana framspringer det verkliga ensimhetsbehofvet. Alfa hann på jämförelsevis kort tid till det stadium, att hon kunde undvara allt och alla utom sin son. Utan honom skulle utvecklingsperioden mot ensamhetsbehofvet blifvit långvarig för henne. Men för allt, som ej rörde Jionom, fanns i hennes känslovärld snart endast en mild kyla, hvilken förekom henne själf som friskhet.