i minnet, trots många anmärkningar, man nämna några af dikterna framför de andra, 1 de nio no vellerna i Se grare representeras kunnat göra. Den förefaller påverkad af då utrymmet förbjuder alla, likväl frestande, ett flertal af Gustaf Jansons bästa egenska­ rysk litteratur — e ller skulle det bero på en större citat. Men boken får vänner ändå, per. Af stor skönhet är skildringen af man­ tillfällighet, en inre frändskap, detta uppre­ och bland de kräsna. nen, s om i p olarnattens eviga ödslighet, sj älf Kommer man från Osterling till Ullmans pande af tanken världslig — icke-världslig, den siste af en modig skara, kämpar sig hvilken som ett af ledmotiven tonar genom lilla dikthäfte Kärlek, (det är eljes icke fram, ' når målet, polen, där lämnar efter 1 sig hela Dostojevskys produktion? Möjligt är det alls min tanke att jämföra!) blir det något sitt fosterlands färger, ett gult kors på blå naturligtvis. af att, från det skönhetsmättade och höga botten, och går vidare, okänd, namnlös, att Jag kom också i min artikel förra veckan templet, träda in i kryptan, där blott vaxlju­ försvinna och förgås ... sen brinna, med en het och stilla låga, lik­ att nämna Dostoievsky, då i samband med Af fängslande intresse, flärdlösa, faktiska, Ossian-Nilsson. Men det var där frågan nande hjärtats egen outsläckliga och förtä­ äro revolutionsnovellerna, den om Charlotte bara om en rent ytlig typlikhet, medan det rande. Här råder endast andakt, den inner­ Corday och Marats död dessutom i h ög grad påverkade, eller gemensamma, här ligger i ligaste hängifvenhet. Orden hviskas, och ej spännande. Paniken, en skildring från vår själfva grundstämningen, i bokens lifsrötter. ett ord för mycket, ej ett ord för dess egen egen tid, ansluter sig fullt v ärdigt till.de ti­ Liksom D: s roman Idioten handlar S téen och skull!