Läroverksstadgar och andra pedagogiska aktstycken från 1500-talet intill våra dagar omväxla med skolminnen och olika pedagogers självbiografier från vitt skilda undervisningsanstalter, tider och miljöer. Erasmi Gyldene Bok, Matthiaes adels-skoleböcker, Rudbeekii akademiska högtidstal, källor till folkundervisningens, folkdisciplineringens, läroverkspennalismens historia, akt stycken, belysande Gustav Adolfs, Skyttes, Ratiehs ocb Comenius reformpedagogiska idéer, » enhetsskoletankar » av Oskar I samt av ledande kulturpersonligheter och pedagoger på hans tid — se där några godtyckligt valda exempel på vad som rymmes i denna fyndgruva. Seriens under föregående år utgivna tre nummer utgöras dels av en samling minnen från privatläroverk och hemundervisning, de flesta författade av ännu levande före detta lärarinnor och föreståndarinnor, dels av en dubbelvolym hågkomster från folkskola och folkundervisning. Särskilt den sistnämnda skriften, som är en av de intressantaste i serien, förtjänade att uppmärksammas långt utöver de skolhistoriskt intresserades lilla och de personhistorisk! intresserades relativt stora krets. År 1816 reste den blivande brukspatron Langenberg, då en 16-årig gosse, över Tiveden, där steglade förbrytares förruttnade lik gjorde ett outplånligt intryck på det förfärade barnet, till Velanda internatskola. Året därpå kom en ny lärare dit, studenten av bottniska nationen i Uppsala Christoffer Jacob Boström. Författaren annoterar, att denne gav honom många örfilar och luggar, så att hårtestarna rykte, och att den blivande filosofen tillbragte sin mesta tid med studier på sin kammare, tills att han efter två års kondition lämnade läroanstalten, saknad av ingen. Ehuru Langenberg i sina minnen framstår som en lovprisare av den gamla goda tiden, vilken som bekant aldrig existerat, ger han en frappant mörk bild av 1820-talets Uppsalaliv. Nationerna saknade samlingslokaler, något egentligt nationsliv existerade ej, studenterna voro helt överlämnade åt sig själva, deras nöjen voro maskulint råa och i grunden glädjelösa.