26 Det fanns helt enkelt, som Alf Kjellén uttrycker saken, ett ” medvetandet om nödläget ” inom ideologisk debatt, press och litteratur. 180 En änkefru erbjöd dessutom andra kvinnor förtjänst om de ville ägna sig åt ” … spånad af Tågor och Blårnor eller Bomull … ” 181 En madam sålde vitkål och jordärtskockor direkt från gården där hon bodde. 130 124 DDB / LHD, UU, LinD, Hfl, vol. 48 Edvinsson och Nilsson tolkar sina resultat som att det tyder på att migration och hälsa / dödlighet är en problematik som inte låter sig beskrivas på något enkelt sätt. 216 I den här studien har snarare en mer flexibel familjestödsform kunnat märkas i flera fall och Ingrid Artæus menar dessutom att kvinnor knappast gav sig iväg på vinst och förlust. Snickaremästaren Jonas Lindgren bodde, som mästare, i St Lars 56 i drygt 10 år och därefter i Tannefors 40 i 20 år. 95 Svens svåger med familj, som bodde ett tag hos dem, flyttade fram och tillbaka till staden men slutade sina dagar i staden och efterlämnande änka och barn. Se även N. Herlitz (1924), s. 133; L. Nilsson (1989), s. 145. Högman, Ann-Kristin, “ Elderly Migrants in a Northern Swedish Town in the Nineteenth Century ”, Continuity and Change, vol. 20 Andelen inflyttade i stadens befolkning var således ungefär 60-70 procent ända fram till slutet av seklet. 289 Ett påtagligt exempel ur polisförfattningen är att betjänter och kuskar inte fick gå uppför trapporna till Assembléhuset för att hämta sitt husfolk i foajén på grund av det omak som det kunde medföra. En annan syster till honom bodde också där under samma period. 281 Örebro, Norrbyås, Dödboken, vol. 49 I kohorterna ingår också ett mindre antal hantverkarmästare och gårdsägare. 106 Förutom detta har också missämja i grannskapet föreslagits som en tänkbar delorsak.