Behandling av kvinnor och män med psoriasis vid hudkliniken, Danderyds sjukhus 2003, antal och andel i procent. Kvinnor fick år 2003 behandling för 353 143 kronor » för lite « om man jämför med mäns behandlingskostnader och med hänsyn till diagnos, dvs 25 procent av den totala behandlingsbudgeten vid kliniken. En tidigare studie av upplevd livskvalitet mätt med DQLI (dermatological quality of life index) har visat att kvinnor och yngre med eksem och psoriasis har sämre upplevd livskvalitet än andra [1], medan två andra studier inte visar någon sådan skillnad [2, 3]. Våra resultat tyder på att offentliga resurser finansierar mäns behandling av hudsjukdomar i betydligt högre grad än kvinnors, medan kvinnor i större utsträckning än män behandlar sig själva i hemmet utan stöd av offentliga resurser. Konklusion Den frågan ställdes av en sjuksköterska vid ett möte i samverkansgruppen vid hudkliniken på Danderyds sjukhus och ledde till denna undersökning. Vi vet dock att högkostnadsskyddet för sjukvård ligger på 900 kronor, medan högkostnadsskyddet för mediciner och preparat är 1 800 kronor. Något fler män fick ljusbehandling för handeksem, trots att diagnosen var vanligare bland kvinnor. Oxsoralen togs i högre grad ut av kvinnor än av män inom SLL; När det gäller D05A X (övriga lokalbehandlingar för psoriasis) tog män ut mer (58 respektive 52 procent, Tabell V). I svenska tidsanvändningsstudier [10] återfinns inom kategorin » personlig omvårdnad « tid för personlig hygien och allmän kroppsvård. Således förelåg samma skillnader som vi sett vid den egna kliniken. Mäns totala behandlingskostnader var högre än kvinnors (Tabell IV). Tabell II. Totalt tog kvinnor ut de studerade hudpreparaten för 13,5 miljoner kronor mer än män inom SLL. Antal kvinnor och män som fått badbehandling och ljusbehandling för hand respektive för hela kroppen vid hudkliniken, Danderyds sjukhus, 2003. Kvinnor tog ut hudpreparat förskrivna från hudkliniken DS till ett värde av totalt 140 540 kronor mer än män. Vi prissatte behandlingarna enligt de s k KÖKS-koderna enligt Stockholmsmodellen. Denna egenbehandling är även ekonomiskt osynlig, då den ligger utanför nationalräkenskaperna och BNP-beräkningarna. För att få reda på vad kvinnor och män i praktiken betalar för sina behandlingar och sina preparat måste ytterligare efterforskningar göras.