P&amp; en del gSrdar i Danmark finnas ej eldstader i pigornas och drangarnes rum, och d&amp; finnes ej tillfallo att hastigt torka klilderna. " Man Iiigger sig p&amp; dem, s&amp; torka do fortastn. FrSgar man flickorna huru de haft det i Danmark, fSr man emellertid vanligen svaret: " Möe gödtn, uttaladt med dansk brytning. Och det ar ju ganska naturligt att de, dS de i m h g a fall utvandrat mot föraldrars och ntistan alltid mot pastors inrldan, skola tala val om den ort, der de varit, och dit de amna Stervända ngsta Sr. Men talar man vid hyggliga kviunor, som efter flerilrig vistelse i Danmark blifvit bofasta i hemtrakten, far man höra att lifvet i Danmark i de flesta fall varit ganska tungt och fullt af frestelser och faror. Danskorna sjalfva htilla sig numera för goda att arbeta sSsom hvitbetplockerskor, ladugardsoch vardshuspigor, och innan svenskorna började anvtindas 9, dessa omrSden, var det endast de sämsta danska kvinnorna, som &amp; togo sig niinida arbeten. Orden " malkepigen, " roe pigen och " vaerdshuspige " hafva derigenom fStt dSlig klang. De iiro ofta liktydiga med offentligt fruntimmer. gSrdarna, der ladugbrdspigor och hvitbetplockerskor arbeta och inkaserneras, föres ofta ett vildt lif. Kvinnorna hafva visserligen sina rum skiljda frhn karlarnas, men att de g6ra besök i hvarandras bo a stader siival om dsgen som om natten &amp; r ej ovanligt. " S&amp; fort som di 8 ' ladugirdspigor, blir di inte extimerade af sitt herrskap, utan det &amp; r ofta ingen tillsyu alls, och vanoraas ii9 sidana vid girdarna, s&amp; kommer kararne inte in genom dörrarna, s&amp; kryper di in genom fönstren eller pigorna ut *.