Ur kvalitetssynpunkt är det därför möjligt att vi här har en position att försvara. Konsekvensutredning och utökade registerstudier krävs Utan tvivel medger detta en mer komplett syn på hanteringen av patienter med olika typer av ischemisk hjärtsjukdom. Det finns önskemål från flera håll om en decentralisering av verksamheten. Frågan är dock i vilken mån detta ingrepp leder till att situationen » räddas » och i vilken mån resultatet blir tillfredsställande i patientens perspektiv. Man har nyligen i Läkartidningen redovisat resultat av 351 ingrepp genomförda utan komplikationer av allvarlig natur [9]. Dessa siffror baseras delvis på studier som visar att operatörer med mindre volym har en ökad risk för komplikationer [10]. Försvårat samarbete kardiologi-toraxkirurgi Det finns en risk att man ser PTCA som en avancerad och intressant form av » rörmokeri » där man behandlar stenoser bara för att man har kunnandet. Av dessa tolv centra har samtliga utom Falun och Malmö bypass-kirurgisk verksamhet. Man kan fråga sig om Sverige har de volymer som krävs för att ytterligare decentralisera verksamheten. Det mest akuta behovet finns hos patienter som kommer till kirurgi i kardiogen chock eller under pågående hjärt-lungräddning. Dels har många av dessa operatörer historiskt sett mycket stor volym ingrepp bakom sig. I vissa fall opereras patienten direkt efter en icke framgångsrik PTCA trots att patienten är välmående, eftersom man ändå har » kirurgi på plats » och inte behöver gå den vanliga vägen via väntelistan. Bred debatt och bättre beslutsunderlag behövs I medierna har fördelen med utlokalisering av verksamheten diskuterats [Dagens Medicin 3 / 6 1998]. I ett amerikanskt registermaterial har man kunnat redovisa att volym per operatör predicerar utfallet efter infarkt-PTCA. Att närheten till behandling skulle öka och att, i de fall där köer förekommer, tiden till behandling skulle minska är ett argument. Även denna typ av studier förutsätter mycket gott samarbete mellan toraxkirurgi och andra berörda specialiteter. Allteftersom stora erfarenheter av metoden har vunnits, har önskemål uppkommit att göra metoden mer tillgänglig för såväl stabila som instabila och akuta patienter. Dels påverkar självfallet patientmix och andra icke mätbara faktorer. Efter lyckad PTCA-behandling kan man räkna med att ca 30 procent av patienterna återfår förträngningar och kliniska symtom, dvs restenos.