Efter verkställda undersökningar på ort och ställe fann kommissionen denna summa ohjälpligt överstiga landets betalningsmöjligheter, och efter många svårigheter, framför allt gällande utfinnandet av realgarantier för betalningens verkställande, nådde man, tack vare Stamboliiskis oväntade uppslag att för ändamålet använda landets tullinkomster, den 21 mars 1923 en överenskommelse. Skulden delades i två delar: den » aktiva », som fastställdes till 550 millioner guldfrancs att med 5 % ränta betalas under 60 år med graderade årskvoter, de första tio åren lindrigare, sedan högre, och resten, den » passiva », som skulle anstå, närmast under 30 år och sannolikt för alltid, men mot kvittning av alla motkrav, som Bulgarien skulle kunna uppställa på grund av fredsfördraget. Innan överenskommelsen hunnit ratificeras, inträffade kuppen mot Stamboliiski, och förf. skildrar den spänning, vari kommissionen försattes genom denna hotande händelse, likom ock den lättnad den kände, då ministären Tsankov befanns beredd att fullgöra avtalet. Det kompletterades den 28 mars 1924 genom en överenskommelse om de av det förra ej berörda ockupationskostnaderna, som fixerades till 25 millioner guldfrancs att utbetalas under tio år. Den engelske förmyndaren, vilken naturligtvis med stor tillfredsställelse betraktar sitt och sina kollegers verk, ger också bulgarerna åtskilliga välvilliga råd till tryggande av dess genomförande. Däribland icke minst fredens upprätthållande. Det finns ingen anledning att betvivla den nuvarande bulgariska statsledningens goda avsikter i detta hänseende, men dock — det skulle vara tryggare för Europas framtida lugn, om Neuilly-fördraget lämnat något mindre friktionsytor på Balkanhalvön. Det vore en grundligare omskapning av ett folks sinnelag än man riktigt tror på, om bulgarerna för all framtid glömt, att huvudmassan av deras nyss från det turkiska oket återvunna macedoniska stamfränder nu lyda under Serbien, » slagsbrodern » från gamla och sena tider, eller Grekland, som utestänger Bulgarien från det under en kort tid vunna utloppet till Egeiska havet. Bevarandet av sistnämnda förmån i kommersiellt avseende har för övrigt ställts i utsikt i fredsfördraget utan att ännu ha nått till avgörande.DAGENS FRÅGOR 235