Kyprarne springa, korkarna de slå. Mamsell Myhrman blickar fram ur dörrn och nickar; Nu är god trafik, nu är god publik, Glad och rik. Solen är mild och hjertat är sällt, Hoppet är friskt och sorgen på svält. Kling, klang, gutår! stämmen upp! nu är det vår. Allt i lifvet är ej sol. Allt i lifvet är ej sol, Allt i lifvet är ej natt, Som en morgonljusning klarnar Allt omkring oss småningom. Allt i lifvet är ej vår, Lef i kärlek allt försmälter I en solomstrålad tår. Sök ej i det högsta allt, I det lägsta bor ock Gud Under jorden ligger grafven, Är dock salighetens dörr. Almqvist. Monolog. (Fragment,) Att våga eller icke är det första, Att lyckas eller icke är det andra, Och deremellan ligger handlingen. I handling ligger lifvets makt, all lycka, All ära och all rikedom. Blott den Bevisar att vi finnas. Hvad är tänka? Ett embryo till lif hvad samvetsqval? En sjuklig handlings mord emot sig sjelf. Jag mycket tänkt, jag till exempel tänkt Att intet högre finnes än förnuftet. Den tanken jag som mången öfvergifvit Och flytt till tron, sagt der det högsta finns Och medan jag i tysta böner ligger Vid Kristi kors, så somnar jag och drömmer Om sköna qvinnor, guld och glada lag. Ha! sällsamt huru fantasin dock flyger, Den gycklaren, och visar oss att allt Ett narrverk är. Och sjelfva handlingen, Hvad är den? en tillämpad fantasi. En ny gestalt uti det fastlagsspel, Det brokiga, som heter lifvet eller, Med litet längre titel, mensklighetens Utveckling till lycksalighet. Jag suttit Och målat mången tafla derifrån. Det var min rol tills nu. Nu kommer der En skurk och stör mig. Hvad är mer naturligt Än att jag stöter honom i kulissen? Det är en ursäkt dock som är för vanlig, För platt. Ack, verklighetens verld är full Af bara platthet; skall man handla der, Så bli motiverna de gamla kända, Slutledningarna likaså. På sned är verldens anlete och växer På nytt på samma gamla sätt på sned.