– Hvad heter du? – Anton bara skämtar – sade Bertha, alltjemt seende i marken. Att hrr officerare och instruktörer allt för ofta tillämpa det gamla ordspråket; » ingen regel utan undantag », skola vi också se af det som följer. Utanför det hus, hvari de spelande befinna sig, står en ung, men i allo blacerad man och läser på skylten ofvanför ingången till en kryddbod: «Värner Saldos kryddkramhandel ». till ett sådant, skall i sin ordning gifva impuls till ädlare förströelser än dem vi här skildrat. Efter några dagars förlopp utvisade det tomma fatet, att » gömdt är icke glömdt ». – Vännerfält gör helomvändning. Gardisterna togo plats hos dagdrifvarne, glas på glas tömdes och värfningsförbindelser gjordes upp. – sade Stolt. – Jag har aldrig tjent. i sin pung, till sitt skrin, framtar derur ett krus, rymmande en kanna och aflägsnar sig på en stund. – God afton, herre! – Stig fram pojke, ta ’ fästmön din i hand och kyss henne på mun så ä ’ ni på det klara, som salig majorn bruka ’ säga. Mor och Son. Detta repeteras hvarje dag. röt den gamle. En vacker dag tog han honom också till sig för att dana honom till köpman. – Men om du afvisar alla friare, som du hittils gjort, så lär ho ’ hvarken få heta fru eller kära mor. Den nya piketen drog snart försorg om att det icke fanns något att bevaka. Under hela denna tid måste vi stackars satar stå som tända ljus och se dumma, men likväl mycket morska ut. Detta är s. k. läpprisaker alltihop, men de kunna ju vara goda att ha i minnet, såsom ett bevis på officerarnes förhållande till manskapet, om V. V:s förslager ännu en gång skulle komma på tapeten. Värfvaren reste sig till hälften för att realisera sin anfallsidé men lade sig åter ned, då han varseblef en gammal, till hälften uniformerad veteran, med stort grått skägg, stödd vid en grof knölpåk, som ställde sina steg rakt på den melankoliske vandraren.