Du föreslår, kära Carl Larsson, att man i ett sådant världslighetens och fåfänglighetens tempel skulle resa en bild av den korsfästa Kristus. Vid hans begravning infann sig inte Pilatus med vin och rökelse. Herodes hedrade den inte med sin närvaro. Kajfas läste inte dödsbönen. Han blev inte buren till ett riksmausoleum utan till en grav, som inte ens var hans. Det lilla blir kanske större genom att belönas, men det stora blir mindre, och det största lär nog till tidernas slut oftast få sin grav anspråkslöst tillredd i det stilla. Den lagen hör till det djupaste i skapelsen och vi människor förmå inte rubba den. Nej, Carl Larsson, låt oss slippa ett patriotiskt benhus, vaktat av stater och kårer och krönt med opinionens väderhane. Våra stora ha det bra, om de få sitt sista gömställe i den trakt, där de ha levat, och det till och med om deras mull blir vänd av våra plogar och ger sin näring åt våra skördar. FANTASIER När hämndgudinnorna vakna. Hed. Fällda högdjur ligga i rad över den ljungbevuxna sandvågen, och deras horn peka mot kvällshimmeln som nakna buskar. Till vänster ett litet runt tempel med sovande kvinnogestalter och dansande fauner uthuggna på frisen. Mitt i det tämligen förfallna templet en brunn. Ett sönderblåst olivträd sträcker sina grenar ända in mellan pelarna. I fjärran spelar en herdeflöjt. En präst i svarta knästrumpor och med fickorna fullstoppade med tidningar har stannat framför trädet. Han släpar på ett rep och försöker flera gånger att kasta det över den största grenen. Slutligen lyckas han. Ryckningarna i ansiktet och de kantiga armrörelserna förråda ytterlig upphetsning. PRÄSTEN. Jag orkar ju knappt att slå en ordentlig knut. Fingrarna äro alldeles lösa i lederna och springa omkring utan styrsel. En skytt kommer utefter det uppradade bytet, som han räknar. Det är en undersätsig äldre herre med stor mage och något visst jovialiskt i sin uppsyn. Hakan skjuter nästan lika långt fram som den gröna mösskärmen. I den ena handen bär han en bössa. Den andra håller han utsträckt framför sig, och den är nedblodad. SKYTTEN. Hitåt, lakej!