Det är densamma som » D u gamla, du friska », nej, det är det j u ej heller, hon tycker sig vara dömd att finna på ord och melodi, och förgäfves anstränger hon sin feberheta hjärna, men kommer endast tillbaka till detta förskräckliga: » Kanske att det går både vinter och vår. » Hon måste skynda sig fort, fort. Och i natt kommer krisen » — så skönt att för ett ögonblick ryckas ur den fruktansvärda cirkelgången mellan vinter och vår, att riktigt få haka sig fast vid » krisen ». Krisen, den får hon ej släppa, nu skall hon riktigt tänka på den en stund, klart och redigt. Hvad är en » kris » för något? Det är något orangerödt med gula stjärnor på grön botten, nu växla ' färgerna om, så blir allt svart igen. — » Kanske att det går både vinter och vår » brusar det inom henne. O, att det ändå skulle nå henne igen; hon tycker sig se orden komma krälande emot sig under täcket som långa rader af skalbaggar, nej kräftklor, nej väderkvarnsvingar, som lyfta henne upp med sig i luften för att åter 159 släppa henne ned igen, så fånga de henne åter, svindlande, brännande, jäktande. Så ertappar hon sig med att ligga och stirra på en ljuspunkt i taket borta i ena hörnet af rummet — den rör sig ibland, hon följer den med djupt intresse; det är ej värdt att låta den gå, kanske den då skulle växa sig stor och göra hela rummet ljust och skä- rande, hon sluter ögonen ofrivilligt. Hur hade hon kommit loss ur kvarnvingarne, var det » krisen », som hade hjälpt henne. Hon ligger en stund hjälplöst grubblande öfver problemet, då ett mjukt tassande på mattan väcker hennes uppmärksamhet. En mörk gestalt böjer sig öfver henne och lägger kuddarne till rätta under hennes hufvud. Då är det med ens som om gråa dunster börja skingra sig för hennes ögon, och hon vaknar till fullt medvetande. Hon ligger i sin egen sängkammare, det är sjuksköterskan, som nyss böjt sig öfver henne. Det är natt — » och i natt kommer krisen ». Detta är alltså krisen — skall hon dö i natt? Tanken griper henne så plötsligt, att allt omkring henne blir tomt. Hon har ej orkat tänka en enda tanke förrän i natt och i natt kommer krisen. Men det är j u omöjligt, omöjligt!