Jordbruket var ännu ganska primitivt, men åtgärder började vidtagas för dess höjande. Malmen från Gällivare Malmberg började just fraktas med järnväg till Luleå för att därifrån utskeppas. Ett engelskt bolag hade fått koncession på detta järnvägsbygge, men villkoren kunde ej uppfyllas och 1890 måste järnvägen avträdas, varvid svenska staten övertog linjen. Om äganderätten till de stora malmfälten stredo svenska och utländska, statliga och privata intressen med varandra. Skogen gav en icke obetydlig massa sågade varor, och vissa personer gjorde sig därav goda förtjänster, medan andra blevo mindre förmögna. Douglas hade emellertid tillbragt lång tid i Tyskland, där han 1869 blev student. Han hade fått ögonen mer öppna än vad som var vanligt hos svenska folket, och han hade tydligen lärt sig en hel del av ledande män i det tyska riket. På sina håll ansågs han nog vara alltför starkt påverkad av tysk mentalitet. Han förstod dock, att man i det germanska Tyskland ej gärna såg de ofta nog ensidiga sympatier, som i Sverige funnos för Frankrike, där man efter 1871 beredde sig på att hämnas förlusten av värdefulla provinser. Å andra sidan stod det klart för honom, att Ryssland endast tillfälligt gjort halt vid Torneälven för att vid lägligt tillfälle vara redo till ett nytt steg mot väster, där en isfri hamn vid Atlanten var ett av målen. Denna hamn hette då Victoriahavn, numera Narvik, och många tecken syntes tyda på att en järnväg från Luleå över Malmberget och Kiruna skulle sluta just här. För Ryssland var ju detta ett mycket lockande perspektiv. Den lilla broschyren kan sägas vara aktuell ännu efter femtio år. Dess innehåll är i korthet följande. Den svenska riksdagen hade ju länge sysslat med partistrider och tullfrågor, medan försvaret fått stå tillbaka och blivit mycket föråldrat i fråga om organisation, beväpning o. s. v. Man gav ej akt på vad som rörde sig ute i Europa, där det drog ihop till stort oväder. Sverige isolerade sig allt för mycket, särskilt från Tyskland, som hade stora intressen att bevaka vid Östersjön. Under dessa förhållanden kom kriget mellan olika europeiska stormakter fullständigt överraskande liksom de flesta krigsutbrott. Situationen påminner i hög grad om 1914, men samtidigt har författaren även förutsett vad som skedde hösten 1939 på ett annat håll.