Vidare har han grundligt skildrat rumänernas forna och nuvarande ställning » i förskingringen », nämligen i Bukovina, Siebenburgen, Ungern och Bessarabien samt utgifvit en sammanfattande » Geschichte des rumänischen Volkes » (2 bd, 1905). Som ur-kundutgifvare rörande rumänernas historia har professor lorga gifvit prof på mycken flit och godt spårsinne samt därvid bl. a. äfven tagit kännedom om hvad svenska arkiv förvara af källor till hans fäderneslands historia. Vid sidan af sin vetenskapliga verksamhet har professor lorga äfven funnit tid för skönlitterärt författarskap — en volym dikter af hans hand utkom på 1890-talet — samt för spridandet och fördjupandet af nationell rumänisk bildning bland den stora allmänheten. Han är sekreterare i den lifaktiga Liga ciilturalä (» kulturföreningen ») samt utger såväl en politisk-ekonomisk tidning som en ansedd litterär månadsskrift på rumäniska språket. Sedan 1907 är han därjämte riksdagsman och intager en ledande ställning inom det nationalde-mokratiska partiet. I denna sin egenskap har han under det senaste årets kris vid några tillfällen väckt uppmärksamhet genom skarp kritik af den politik som de båda äldre politiska partierna, det konservativa och det liberala fört i förhållande till Balkanstaterna. Sålunda påyrkade han i en för några månader sedan utgifven broschyr, att Rumänien borde energiskt häfda sin gamla plats som centralhärd för det andliga lifvet bland de kristna Balkanfolken och därför följa deras kamp mot Turkiet med vida större sympati än de maktägande i Bukarest hittills lagt i dagen. Samtidigt erinrade han äfven om att » de förtryckta bröderna » i Bukovina, Siebenburgen och Bessarabien lefde under ett nästan olidligt förtryck, som borde göra det omöjligt för den rumäniska regeringen att under Balkankrisen och gå vare sigDAGENS FRÅGOR 309 Österrike-Ungerns eller Rysslands ärenden. Den mot Bulgarien riktade hotfulla kompensationspolitiken hade ej hans gillande, men i riksdagen tyckes han i regel ha nöjt sig med framhållande af sitt och sina meningsfränders nationella program utan att genom alltför påträngande opposition försvåra regeringens politik i den ömtåliga situation Balkankriget försatt Rumänien.