Rolig och underhållande är vandringen på Sevillas gator; betraktandet af dess vackra patios gifver ständig sysselsättning och vid hvarje steg stöter man på kyrkor med fantastiska torn, som mera erinra om mohriska minareter än om vanliga kyrktorn. Från de gamla murarnes tinnar har man en imponerande utsigt öfver den rätt under åskådarens fötter liggande stora staden med sina ljusgröna omgifvande sockerfält och öfver de höga bergskedjorna, som både i öster och vester begränsa slätten och derefter stupa ner i det blåa hafvet. Konduktörens rop l ’ Agha! ställen. Trakten närmast Bordeaux syntes bördig och rik; dock utan framstående intresse. Efter en 13 timmars jernvägsresa sitter jag nu här i sjelfva Alhambra, ty hoteller hafva trängt ända in i denna helgedom. En tredje landsman hade jag äfven till reskamrat, ehuru han reste i annan klass. Skymningen föll nu hastigt öfver oss och månen sken klar öfver nejder, som började blifva allt mer ödsliga allt efter som vi stego i höjden och nådde inre Spaniens högslätter. För att fördrifva tiden företogo vi oss en vandring genom staden, som dock hvarken såg intressant eller inbjudande ut. Nespoli. Småningom kommer man dock in på redigare, till och med vackra gator, der lavan, hvaraf alla hus äro byggda, åtminstone är gömd under rappning och målning. Denna oförmodade situation var oj behaglig, helst alla mina saker voro qvarlemnade på ångbåten. Men dessa gårdar, dessa pelargångar och hvalf, dessa underbara rum med de verldsbekanta namnen » Cortile de Leones », » Sala de los Embajadores », » Sala de Justiticia », » Gabinete de la Lindaraja », » Sala de dos Hermanas » m. fl. Guadalqvivir forsar här fram med frisk fart och anblicken från bron öfver staden med dess gamla byggnader är högst egendomlig. Då jag under de föregående dagarne besett det vigtigaste af det, som en resande är förpligtad att se i Sevilla, har jag uteslutande användt denna dag att flanera i staden och dess omgifningar.