När andra smått skämmas för att erkänna, att de förut misstagit sig till den grad, att de nu måste berömma hvad de nyss häcklat eller tvärtom, så synes han rent af skryta med att förut ha haft helt andra åsigter. Detta är nu visserligen mycket vackert så till vida, som det visar en högst berömvärd kärlek till den sanning, han för ögonblicket tror sig ha funnit, men ‘ det försvagar å andra sidan fruktansvärdt vigten af hans ord. Då ingen säkerhet finnes för att icke nya öfverraskningar och omkastningar skola framkomma i följande arbeten, får publiken ovilkorligen litet svårt att taga hans satser så allvarligt, ' som det mesta i dem förtjenar. Naturligtvis talar jag nu icke om sjelfva grundåskådningen hos Strindberg; sin uppgift som revolutionens, som underklassens kämpe gent emot det nuvarande samhället kommer han, derom är jag viss, aldrig att svika, men i detaljerna af sitt program har han hittills visat en omvexling, som icke varit gynsam för den stora saken. För att blott taga ett exempel bland många: i » Likt och olikfc », våren 1884, fann han det i sin ordning, att bonden tog sig ett godt, billigt och hemmagjordt rus någon gång; i » Likställighet och tyranni », skrifvet i slutet af samma år, än han så fanatisk absolutist, att han vill förbjuda en hvar, som begagnar alkohol, att utöfva domaremakt, preste-kall eller andra ännu vigtigare embeten, och jag skulle mycket misstaga mig, om han ej sedan dess ännu en gang ändrat ståndpunkt i denna fråga. Att man sålunda nästan nödgas bifoga datum, då man vill angifva Strindbergs åsigt i någon mera speciel punkt, kan icke alls vara egnadt att stärka intrycket af hans ord. I nu föreliggande fall är det ej fullt så illa stäldt, men nog märkes en utveckling, i min tanke icke till det bättre, äfven pä de få månader, som ligga mellan företalet till » Giftas » och den många gånger nämda uppsatsen i denna tidskrift. Det är nog icke blott en händelse, att hans program för qvinnans rättigheter, både för framtid och nutid, hvilket i hufvudsak innehåller just hvad hans förkättrade qvinnoemancipatörer vilja, fått sin plats i den till tiden första af dessa båda uppsatser.