Krist! Krist! Förlåt mig denna lögnen jag sade. Springer upp, då hon ser bilderna på högbänksstolparne. Nej, jag kan icke bedja då de stygga bilderna se på mig. Hon söker en annan plats. Helige Sankt Göran och heliga ack, att jag ej skall minnas hur biskopen kallade henne Gud! Gud! Kasta mig icke i skärselden för denna syndens skull jag skall bedja hela den långa svåra bönen på munkaspråket credo credo in patrem ack, jag har ju glömt den också jag skall skänka fem stora vaxljus åt Guds moders altare nästa gång jag kommer till kapellet credo in patrem omnipotentem kysser ifrigt korset. Och riddaren for uti österland, Att bedja för kärestan sin, Sång utanför, beledsagad af citterspel. Du har rätt vi voro barn då. Paus. Hvad betyder den der silfverfalken du bär i skölden. Jag såg honom i morse på din drake. Du såg min drake, du kände min sång, och du ville ändå stänga dörren för mig; hur skall jag förstå dig, Gunlöd? Ack, fråga mig ingenting, jag är så underlig till mods; men sitt ner och låt mig tala vid dig! GUNNAR sätter sig. Paus. GUNLÖD. GUNNAR. GUNLÖD. GUNNAR trycker henne i sin famn. Gunlöd! Gunlöd! Har snön fallit så tätt, att minnet frusit bort? Sjelfva jökuln derute kan ju gråta eld, och du är kall som en snövind; men tala tala! Hvarför är du här, hvad har händt? Svårt har händt, värre kan hända, om du stannar längre springer upp. Gå innan min far kommer! Tror du jag släpper dig nu jag, som sökt dig i långa år? Då jag ej i hemlandet kunde finna dig, gick jag att i strid med saracener och blåmän söka dig på andra sidan grafven, men min tid var ej kommen, och då det blef vår fjerde gången efter vår skilsmessa, fick jag höra att du fans här. Nu har jag dig, och du vill att jag skall lemna dig ensam i detta hedningamörker! Jag är ej ensam!