Detta skall särskilt motiveras i ansökan till den forskningsetiska kommittén, och samtycke skall sökas med legalt auktoriserade personer eller i efterhand (§ 26). Den här typen av regelsamling skall inte förändras alltför ofta och alltför dramatiskt. Man har utvidgat begreppet biomedicinsk forskning till att också inkludera forskning på » identifiable human material or identifiable data «, som svar på utvecklingen inom mikrobiologiområdet och genetiken (§ 1). De forskningsetiska kommittéerna skall t ex få möjlighet att kunna gå in och följa pågående projekt (§ 13). Det finns dock några nya inslag som är motiverade att införa i deklarationen. Den s k Helsingforsdeklarationen torde vara den medicinskt etiska regelsamling som fått störst internationellt genomslag. Det måste vara möjligt att bedriva forskning på grupper som av somatiska eller psykiska skäl är oförmögna att ge ett informerat samtycke, exempelvis beträffande behandling av svåra skallskador eller svåra psykotiska tillstånd som ej svarar på traditionell behandling. Därför är det bra att den senaste versionen av Helsingforsdeklarationen i stort sett bygger på de gamla formuleringarna, även om en hel del förändringar av närmast redaktionell karaktär har skett. Jag skall kort nämna de, enligt min mening, mest väsentliga nya frågeställningar som berörs. Det informerade samtycket, som ju är en av grundprinciperna inom forskningsetiken, har också fördjupats och förtydligats på så sätt att det skall vara möjligt att bedriva forskning också på grupper som inte kan ge sitt samtycke. Självklart löser det inte problemet med de fattigas utsatthet, men det är i varje fall en tydlig markering från den medicinska professionen sida. Försökspersonerna skall informeras också om projektens finansiering och möjliga intressekonflikter (§ 22). Skall forskning utföras på afrikanska populationer - vilket är rimligt från många utgångspunkter - måste man samtidigt kunna garantera att dessa befolkningar också faktiskt får tillgång till de nya preparaten. Ett exempel är utvecklingen av bromsmediciner och vacciner när det gäller HIV / aids. Det svenska systemet med forskningsetiska kommittéer som granskar i princip all medicinsk forskning på människa, och som närmare utvecklats av MFRs nämnd för forskningsetik [1], bygger på Helsingforsdeklarationens principer. Den antogs av World Medical Association i Helsingfors 1964 och har sedan dess reviderats ett antal gånger. Ett annat område som byggts ut gäller krav på insyn i forskningsprocessen.