De stora helgerna hade han valt att fira helt för sig själv han hatade högtider och av dessa var julen den mest avskydda. Det var lugnt och kallt, gatorna var tömda på människor och bilar, bara några cyklister var på väg hem från sitt skift i verket. De började gå tillbaka över torget i spåren av Walters stora kängor. När Walter steg av bussen var klockan närmare elva. Tanken på döden gör mig till en främling inför livet och livet behandlar mig som en främling. Vilka kängpar hade inte gått över den och vilka olyckor hade inte trampats över henne? Hur skall vi komma hem, upprepade Torsten. Men innan hon slank iväg ut genom dörren hann Walter uppfatta att hennes högra axelparti var aningen utbuktat; han såg även att försynen som kompensation för denna obetydliga defekt välsignat henne med ett par synnerligen välformade ben. Varför inte, tänkte han sen, varför skulle hon hålla fred med en svekfull typ som honom? Musiken skulle röja utövarens sanna natur. Med lätta steg sprang hon fram till spegeln och strök rött över sina läppar, satte på sig sin nya pälshatt och knöt rävboan kring halsen. På bordet stod en läslampa och lyste och i skenet från den förvandlades de båda männen till stora skuggor, mörkret sjönk in i deras ögonhålor och gjorde ögonen djupa och outgrundliga. När de kom hem till hennes lilla vita lägenhet möttes de av katten som jämrade sig och skrek, trots att klockaren nyligen varit inne och gett den mat. Till sågverket. Thea bekom det knappt om någon skrattade åt henne, lika litet som hon bekymrade sig för hur Walter tog sig ut i andras ögon. Ett blekt månsken spred sitt kalla ljus över bordsändan och hon stod mitt i skenet. Mot slutet av den sista veckan hade elden falnat och alla hennes vackra ord om kärlek hade mynnat ut i kvävda suckar. Hon hällde upp badvatten åt frun, serverade familjen middagar, gav vedgubben en snaps när han kom. När alltsammans fanns på plats bad Walter sin mor sätta sig i den lilla fästmanssoffan som stod framför bordet. Jo. Marianne hade inget groteskt över sig. Men nöjet ligger helt på min sida, skrattade Thea förläget, glöm inte att det är en obeskrivlig glädje att få göra kvinnor granna, och det är ännu roligare att veta att man bidragit till att de känner sig vackra och tilldragande. Nu Marianne, sa han, nu reser vi mot mörkare tider.