es en upprörd röst, ” då han fick läsa flyg iladet och sa, a t t jag skulle hälsa dendär .östrättsfriin och hon behöver inte sätta lumheter i huvet på mig - ’ vi karlar kan 115 ut rutor själv ’, sa han. - Och ska den Lonsten vara detsamma som politisk röst. - ätt, så är han en riktig storkaxe. Förra nånaden fick j a g tvätta en hel dag %t vimevärdinnan f ö r två fönsterrutor som gub-) en slagit sönder i fyllan och villan. ” - Rösträtt? Tacka för det att j a g vill ta politisk rösträtt, ljuder en kraftig stämna, som jag känner igen a t t tillhöra en ynnerligen duktig ” h jälpgumma ”, särskilt, armt rekommenderad av föreståndarinnan ör Göteborgs arbetsförmedlingsanstalt. Ä r det inte jag som försörjer familen kansliel F å r j a g inte till och med ålla gubben med fylla för husfridens skull? är vi i vintras v a r hos prästen och skulle arnas, och han talte så vackert om plikt ch försoning och ungdomskärlek, och guben gråt, så tårarna tillrade i skägget på ’ n ch lovade bättring, så v a r jag ett nöt som anligt och trodde på hans ord och satte iig ut för en kostym å t honom för 30 kroor. Och var matbit ungarna toppar i sig och vartenda plagg de har A sig, ä r det j a g som slitit ihop. ä r det an som bör rösta för lagar, som r ö r r ä t t ch ordning i landet, eller är det jag? Svaret hon fick borde ha tillfredsställt cnne, och hennes första fråga, när hon ommit i n och skulle anmala barnen för 3mmarvistelse på landet, var efter listan jr att skriva sitt namn. - Låt barnen komma ut, snälla frun, så le slipper hemmet de \ - eckorna, bad hon. 3ch så sprang hon - hon hade försummat 3n hel arbetstimme, d ä r hon var sysselsatt ued rengöring vid ett bygge. Kvinnans plnts ur i hemmet! stolar, alla uppresta i en cirkel kring ” the reformer ’ s tree ” - en plats som varit vittne till så gott som allt offentligt missnöje och alla offenliga protester i England.