Han, Pierre, hade träffat honom på en marknad i Riga, där han förlustat publiken med ett positiv och två apor, under det att hennes nåd spelat harpa och sjungit oanständiga visor. – Är det nu då? – Och tidningarna ha inte förbättrat saken. – Jag har redan planen färdig och allting klart. Och i sanning, en fagrare fästmö skulle det kostat en möda att leta upp. De skildes åt under ömsesidiga vänskapsbetygelser och gåfvo sig till sofrummen. – Låt flickan stanna där ute, sade baronen barskt – låt oss tala om Fransiska; sedan tager jag afsked! Läkaren, som redan skrifvit ut dödsattesten, hade i en släde begifvit sig hem. Men den stora jätten hade ett godt öga för den kvinliga skönheten och han hade en afton gjort en upptäckt, som förorsakade honom åtskilligt med hufvudbry till en början. De sågo med förvånade blickar på den inträdande förnäma damen, hvilken ingen af dem kände igen, trots det att de båda sett henne under hennes uppväxttid. – Nu vet jag, att Ni har en ung flicka här, en dotterdotter eller något dylikt. De bägge männen grubblade. En annan sak, kan ni för en viktig, god sak glömma all förtret, äfven personligen sårande ord? Han var af allt att döma mycket vred, ty han stötte upprepade gånger hasselkäppen, som han höll i handen mot golfvet, under det han mumlade på något, som icke kunde vara annat än svordomar. Den förfärlige jättens vrede och förbittring var så stor, att fradgan stod om munnen på honom, när alla dessa frågor riktades till honom, på hvika han måste afgifva svar. Vi befinna oss i ett stort, elegant möbleradt rum på Östermalm, ena delen af den dublett, där den unge mannen Gregor Lemontow bor tillsammans med sin syster, skönheten Sofie Lemontow. Dels blef arbetstiden allt längre och längre, dels kunde de röra sig friare, när de ej behöfde gå i tunga pelsar och höga skinnstöflar. svarade baronen och knöt sin hand ännu hårdare om fiendens hals. Gregor hade blifvit uppförd till polisstationen.