LAGMANNEN. Du sade ordet! Sträng, men rättvis! VÅLNADEN. Ingen barmhertighet alltså? LAGMANNEN. Ingen! VÅLNADEN. Ingen nåd? LAGMANNEN. Ingen nåd! Klubban faller; stolarne skjutas från bordet. VÅLNADEN. Nu föll domen! Hör Du icke? LAGMANNEN. Jag hör ingenting! VÅLNADEN pekar åt bordet. sjömannen, landtmätaren, sotargossen, Hvita frun, arrendatorn... Och ser ingenting? Ser Du icke den halshuggna LAGMANNEN. Nej jag ser absolut ingenting. FJERDE AKTEN VÅLNADEN. nade som jag! Nu föll domen: skyldig! Ljusen på bordet släckas. LAGMANNEN. Ve Dig då när Du en gång får ögonen öpp Skyldig! VÅLNADEN. Nu återstår blott den stora auktionen. Du sade't! sjelf! Och Du är allaredan dömd! AKT V. är ordnadt till auktion med bänkar midt i rummet. Samma rum som i första scenen af Andra Akten. På auktio Det nistens bord står Silfverservisen, Pendylen, Vaser, Armstakar etc. stå på lut mot bordet. Lagmannens och Lagmanskans porträtt äro nedtagna och GRANNEN OCH AMALIA. AMALIA i skurdrägt. farstu och trappor; nu är det vinter och kallt, och jag kan icke säga att jag utfört befallningen med nöje... Innan mor gick bort befallde hon mig skura GRANNEN. barn att Du ställer väl stora fordringar på Dig. Men efter som Du lydt och bestått profvet skall dina pröfningars tid vara till ända, och jag skall säga Dig ditt lifs hemlighet. Såå, Du har icke haft nöje af det; vet Du mitt ADVENT AMALIA. min goda vilja. Tala Granne, ty jag kan icke längre lita på GRANNEN. styfmor! Din far gifte sig med henne då Du var deraf att hon dog då Du föddes. Nåväl! Denna qvinna Du kallar mor är din ett år. Hvarför Du aldrig har sett din mor, beror AMALIA.