De prydnader, som bruka uppställas på buffeten, få då sin plats på panelhyllan. Matbordet, ett aflångt, fyrkantigt ekbord, skall kunna utdragas, — lösa bordsskifvor användas ej numera — och elektrisk ringledning, slutande i en knapp vid husmoderns plats, däri vara inledd. Stolarna spela en mycket viktig roll. De få ej vara höga, tunga och skrymmande, men ett hufvudvillkor är, att man skall sitta väl och bekvämt på dem. Vackert är att kläda dem med brunt skinn som fastnubbas med mässingsstift; men äfven oklädda ekstolar med träsitsar användas. Det elegantaste, men också dyrbaraste är att kläda sitsar och ryggstöd med läderplastik, hvilket arbete, — läderplastik nämligen — emellertid lätt inläres och kan utföras af frun i huset själf, o m hon n. b. hör till de mycket flitiga. (Ganska nöjsamt!) Om vi nu till sist påminna o m ett säkert väggur, hvars fodral är i stil med rummets inredning i öfrigt, tro vi oss ej hafva förbigått något till en tidsenlig matsal hörande. Må nu emellertid ingen af det sagda draga den oriktiga slutsatsen, att den nu bebeskrifna matsalen vore den enda tillåtna eller den enda att anse som fullt chic. Det står naturligtvis en hvar fritt att själf välja, hvilken stil han behagar, blott den troget genomföres. Hvarför icke t. ex. en fornjtiordisk gästabudssal med gamla sentenser kring väggarna, för att icke nämna en hel .del fantastiska inredningar å la japonaise, å la mauresque etc,? Icke heller vilja vi tillråda någon, som har ett gammalt möblemang från en tid, då ännu ej detta tal om olika stilar låtit höra sig, att göra sig af därmed. Dessa gamla möbler äro vänner till ens vanor, och ej utan saknad, ja må- hända vantrefnad, skulle man se sig skild från dem. Och vare det långt från oss att vilja förleda ungt folk, hvars tillgångar äro strängt begränsade, att begå extravaganser, då de sätta b o! Ingen kan vara mer villig än den, som skrifver detta, att medgifva, att hemtrefnaden ingalunda är en produkt af ett praktfullt möblemang och en fullt genomförd stil.