» Olof får du aldrig. » Inger blef blek, och hon såg med ett ångestfullt uttryck mot den höga klostermuren, hvilken glödde röd som en flammande hotelse emot henne. » Olofs trolofvade är och förblir jag, » sade hon fast. » Är det ditt sista ord? » » Ja. » » Så hör då också mitt: den dag i dag är för jag dig till mor abotissan Märta Turesdotter. Ett år har du trotsat min vilja, J I U är mitt tålamod slut. D u får taga farväl af den värld, det ej lyster dig att med rätt sinne njuta af. » Charad. j TIDSFÖRDRIV Bidrag mottagas med tacksamhet Siffer-logogryf. 2, 7 = En vanlig sjöterm man ofta hör. 7 = En som i vatten så lätt sig rör. 5, 8 = För vissa fåglar begärlig föda. 4, 5 = Kan både hälsa och gods föröda. 8, 7 = Hvarmed rätt mången har nått sitt mål. 2, 7 / 6 = En ganska enkel och blygsam skål. 3, 4, 5 = Om skön ju ofta beundran väcker. 3, 8, 9 = Utefter väggen sig alltid sträcker. 3, 6, 5 = Ett öfningsstycke uti musik. 9 = Bör kanske räknas till erotik. 9, 1 = I handskbutiken jag tror det finnes. 6 = En flod i — Ryssland, om rätt jag minnes. 9, 1, 6 = Däri kan göras rätt månget hopp. 3, 1, 8 == Bra svår att hindra uti sitt lopp. 4 = En vederkvickelsens plats på jorden. 6 = En älf som flyter i höga norden. 9, 4 = I sommarvärmen ej gärna tåld. Moster Lisa. Mitt andra för allt lefvande Nödvändigt är som sol och vatten. Det stundom fås af själfva katten — Och smakar ej så rasande. Jag är en sällsam jordisk lag, Som tvingar lif och död i ringdans. Jag ger åt jordelifvet fästglans, Men äfven gikt, podager, slag. Mitt tredje är en dundergud, Som ännu mänskobarnen skrämmer, Och liksom skrattar åt dess jämmer, När bärgen gifva återljud. Till ledning nu jag säger blott: Mitt hela bredes för mitt första Såväl de mindre som de största — Och är ej allas ägolott.