Min största oro är dock inte att kolleger skall gå hem och skriva ut de preparat som mötesarrangören producerar, utan snarare att det samlade utbildningsutbudet riskerar att smalna alltmer. Aktuella sådana ämnen är t ex socialpsykiatri, äldrepsykiatri, autism-spektrumstörningar, psykiatrisk genetik, sexologi och storstadspsykiatri. Psykiatriska föreningen har också tidigare arrangerat mycket eftersökta kurser i psykofarmakologi och neuroleptikaanvändning. Tore Hällström ordförande, Svenska psykiatriska föreningen Givetvis kan man se en problematik. Som Jan Håkansson beskriver i Läkartidningen 45 / 96 finansieras en stor del av fortbildningen inom det psykiatriska området av läkemedelsindustrin. Vi ser nu att Socialstyrelsen halverar antalet SK-kurser samtidigt som chefsöverläkarna i takt med tilltagande budgetnedskärningar blir allt mindre benägna att skicka sina underläkare på utbildning. Det är naturligtvis viktigt att psykiaterkåren själv värnar om att producentobundna utbildningar arrangeras, i brist på intresse från stat och landsting. Psykiatriska föreningen arrangerar i likhet med flera andra specialitetsföreningar möten tre gånger per år i olika delar av landet där oftast andra teman presenteras och diskuteras än de som belyses av läkemedelsindustrin. I denna utbildning brukar mycket välrenommerade och kunniga experter medverka både från Sverige och från andra länder.