Kring hufvudhandlingen slingra sig som rankor rned blid och blom rundt en pelare fargrika naturbeskrifningar, skildringar af land och folk, en rikedom a£ fangslande id6er. For dessa senare fA bokens mBn&amp; skor vara f6rf: s sp&amp;kri) r, hvarfar de latt falla offer for svagheten att lAta sina anforanden svalla ut till sm&amp; foredrag. Mhnga problem vidroras mer eller mindre i sammanhang med handlingen. - Ett ar det, som f %tt en knapphgndigare behandling a.n dess vikt for berattelsen egentligen f ordrade. Det uppsthr uamligen en konfiikt mellan de alskande, emedan rhans vill ega henne helt f6r sig sjalf och begar att ahon, ska.11 afst&amp; bHde f r h sitt konstniirskap och frhn sin hkareverksamhet i fattiga hem. Det ar f r h mannens sida ett ej ovanligt kraf, som har sin djupaste grund i sjalfviskhet och underkannande af kvinnans manniskovarde. Och problemet blir val kvinnofrAgans sist och svbrast losta. Forf, afgirr saken ppB ett n&amp;got lattvindigt satt genom hjaltens plotsliga omvandelse, orsakad af en tillsammans rned Hervor genomghngen diidsfara .. Men man vhgar ej vara s&amp;er ppB att sinnesandringen skall vara eller p&amp; att ej Hervor i sitt blifvande aktenskap skall af sin kfirlek och vekhet, af fruktan for mannens outtalade missnoje, smaningom dragas bort fr&amp;n sin kallelse. Mest intimitet hvilar dock ofver Stockholmsbilderna, son1 verka ined det h.emvandas hela behag. Hur lefvande friskt beskrifves ej den ' utfard, dB Hervor och hennes van Greta draga ut A t Nacka i den unga, spadgrona. vixen for att mhla hvit sippor i spirande g a s!