Men i det obestämda fjärran blinka ett par metallglänsande ögon kallt och föraktfullt. Då bleknar den soliga drömmen bort, och i dess ställe kommer en annan, mindre solig, men dock mera skön — drömmen om lifvets allvar. Och de stålblå ögonen komma närmare, snart skymtar han konturerna af ett blekt, själfullt ansikte med kort, själfsvåldigt svart hår och ett par hvita framtänder med en svart prick i den ena, när hon ler. Och då klappar hans hjärta fortare, då känner han inom sig ryckningarna af en bunden kraft, en obändig törst efter lifvets bitterhet, sådan han vet den kommer honom till del, som kämpar för det ädlaste och största — ett bornerande ungdomsmod som ingenting skyr, som ville offra sin tillvaro för lyckan att blott hafva fört mänskligheten ett enda steg framåt eller kunna bringa en stråle in i det nakna armodets, lastens, det kvidande lidandets hopplösa mörker. — Det fans ju ändå så mycken nöd att lindra, så mycken okunnighet att upplysa, så mycken rå vidskepelse att förtaga! Lokomotivet signalerar, tåget saktas. Nu är det tid för honom att taga afsked. Hans blick hvilar på hennes ansikte afvaktande, nästan bedjande, men hon ser det icke. Tåget stannar. Dörrarna slås upp. Han sitter kvar och betraktar henne i spännande nervös förbidan. Hon märker det icke. Konduktören kommer för att stänga. Ett ögonblick gripes han af en vansinnig idé, att sitta stilla. Men så far han upp, fattar sin lilla handkoffert och störtar ut på platformen. Dörren smälles igen. Ännu ser han genom fönstret hennes bleka ansikte, kransadt af det tagelsvarta håret. Men hennes ögon äro upptagna på annat håll. Skulle han icke få taga afsked af denna blick, den djupaste han sett i ett mänskligt öga? Stationsinspektorens hvisselpipa ljuder, lokomotivet svarar, kupéerna glida förbi. Han kan ej längre beherska sig, utan springer fram, hinner bort till fönstret, innanför hvilket hon sitter, lyfter på sin hvita mössa: “Farväl!“ Hvad, kom det icke en stråle i de kalla ögonen? Nickade hon ej lifligt, såg hon ej ut att ha blifvit angenämt öfverraskad?