En annan operation är att bildens relation till både den direkta piktoraliteten och den indirekta indexikaliteten tonas ned beroende på att de avbildade föremålen upplevs som deformerade eller på andra sätt som isolerade från livsvärlden. Om vi i den här bilden, precis som Bild 67. Många semiotiker talar om två betydelseskikt i en bild: det piktorala och det plastiska. Denne tvingas att avläsa bilden på ett annat sätt. I objektet finns därför möjligheten att något annat kan upptäckas, som bättre passar en surrealistisk tolkning än det oansenliga objektet. En sådan retorik in absentia kan också motiveras mot bakgrund av att bilden är tagen i Frankrike, där giljotinen har gamla traditioner. Sonesson, G., ” Semiotiken mot zemiotiken del 2 ” Kulturtidskriften Hjärnstorm, nr. Heterogenitet Det heterogena är i Batailles tänkande det måttlösa och ojämförbara, det radikalt andra; det som är sitt eget mål och syfte. I bildavbildningen kan Hallidays tema och remarelation appliceras. Troligtvis är det rymden kring huvudmotivet som ger det intrycket. Strömholm, C., ” Vi vill framför allt lämnas ifred ” i Strömholm, C., Vännerna från Place Blanche, Stockholm: AB Tiprod (ETC Förlag), 1983, opag. Hos Bataille blandas det estetiska med det religiösa och heterogeniteten ses som en aspekt av människans situation över huvud taget och är således inte enbart bundet till konstvärlden. De präglas av ” alterfunctionality ” (Sonesson, G., Pictoral Concepts, Lund: Lund University Press, 1989, s. 134). Det är alltså två saker samtidigt och den andra saken växer ur den första. Christer Christian, artikel utan titel i Subjektive Fotografie, katalog, Internationale Ausstellung moderner Fotografie; veranstaltet von der Fotografischen Abteilung der Staatlichen Schule für Kunst und Handwerk Saarbrücken (Neubau an der Ludwigskirche), Saarbrücken, 1951.