Den i: d e september, clilgen 118 jng viintnclc att jnecl min nanmmn och mina syslion fh se I.leul~usei~: mliindn till drsta, stod jag i spisen ocli griiicld: xde gar@ (for en viss person, Ban t.iinkn!) bi triidcl .nf en ny lromnien husI~bllsiuumsell, I~recl och t.jock, beskecllig och tafntt-, son1 sack vicl hvartanl~: it orcl: d o,; jag tnclinr clet - jo, snygt clet jo, vnclrert clct~, och gjorcle ingcnting hvarBen snygt eller vaclrert. w - Jag llar 5nnu e; j tackat dig, biista gocla, Leuhiisen, f6r dint1 vdlsignelsea oher mig. l&gt;b clu onskal mig cle~l ntk Irunna biclrngti, till eller gora mdras s#llhet-, has du Bnsltat mig den ends gliiclje, soln; jug efterstriifvar, deli endit, t6rhknda, som jug med ett eldigt och djupt kiinaligt hjiirta uta.11 furn kiln njut: z, den encln som jag nnser viirclt att lefva for. I clettn oiignbliclt iir tilt ornkring inig viinligt, elnclt och iincld lungt .. hlla hiir iiro lyckligb och glncla, v~ I N vinter ute 111en vHr iniw Nasta sBnclag, biistn Leuhusen! tvA &amp; gar efter i iif \: erlnorgon skall Charlotte gifta sig! Hu! Jag hoppas: itt tdlamodspHsei~ mKtte 1igg: i fiirborgncl i vigselringen.