Den kärlek och senare det hat som hade bundit oss vid varandra, upplöstes långsamt och ersattes av ett ömsesidigt vänskapligt accepterande av varandras egenart. Ansiktet blev vitt och läpparna blå och smala. Doktorn hade skrivit vårdintyget och gett Sigbritt diagnosen mano-depressiv. För var dag som gick blev jag alltmer normal. Kanske borde jag börja med akvarell istället. Skakningarna tilltog alltmer och det svartnade för ögonen. Med sin mångfärgade exteriör och sina vita hårtestar utgjorde hon faktiskt en ganska förfärlig syn. Skulle jag uppsöka frälsningsarmén eller någon socialbyrå? Jag kände mig mer död än levande, men tanken på förestående äktenskap och femrumsvilla förmådde mig att resa mig upp i sittande ställning. Hon försöker inte att göra någonting utan sitter helt enkelt bara och tänker år ut och år in. En kväll gick jag in till några danska flickor för att diskutera hans i mitt tycke mycket läsvärda böcker. Men nu hade han inte hörts av på länge och jag antog att han hade glömt bort mig. Och Josef låg i rusets salighet oberört lallande på sin usla bädd. Doktorn såg mer och mer fundersam ut och när skaran skred vidare hörde jag honom säga till sköterskan: " Spasmodiska ryckningar i ansiktet. " Tuborgen flödade och de mest försigkomna dansade på borden. Jag böjde mig djupare över tallriken och kände hur pulsen bultade i kroppen. Vid en svinstia hade jag en gång iakttagit grisarnas ettriga kamp om den bästa platsen vid mathon, deras kämpande kroppar där de kravlade över och under varandra, skriande och grymtande. Själv satt jag med näsan tryckt mot fönsterrutan och njöt av spänningen. Askfaten svämmade över, och det drällde av brödsmulor och utspillt kaffe överallt. De återkommande övningarna i sängen var att betrakta som regelrätta våldtäkter. Anna-Sophia föreföll sval och behärskad, och vi utbytte samma slags inledande fraser som jag kan tänka mig är gångbara på cocktailpartyn. Det byggdes på sextonhundratalet av arkitekter som var importerade huvudsakligen från Frankrike. På samma sätt skulle vi så småningom komma iväg till Rom, Paris, Wien och Warszawa. Jag visste att det var en aning överdrivet och att man egentligen inte fick säga så. Det är ett helvete att vara kvinna hur man än har det ställt.