Denna återhållsamhet har inte varit ett beslut av protestillverkare eller huvudmän, utan en överenskommelse inom professionen. Emellertid är det också så att alla proteser som inte reviderats inte kan anses ha ett gott utfall, från patientens respektive kirurgens synpunkt. Skillnaden mellan sjukhusen reflekterar inte den individuelle kirurgens förmåga att operera eller välja implantat när likartade tekniker har använts. Orsak till revision för 12 389 reviderade höftproteser, 1979-1997. Idag finns tekniska förutsättningar för » Nationalregistret för Höftplastiker », centralt, att rapportera och återrapportera » on line » men Internet-tillgängligheten är inte optimal för de deltagande klinikerna. Definitionen på ett misslyckande är alltså revision (utbyte eller avlägsnande av implantatet), och denna mycket strikta information valideras och kontrolleras årligen. Statistiska metoder bygger på beräknade överlevnadsfunktioner, enligt Kaplan och Meier [3]. Den väsentligaste kunskapen är alltså att förbättrad teknik och bra implantatval ger en stor reduktion av allvarliga komplikationer och ett bättre långtidsresultat, det vill säga bättre kvalitet. Däremot vet vi att under 1990-talet har den ocementerade tekniken kraftigt förbättrats med ökad stabilitet och mindre slitage av ledytorna som följd. Under senare år finns en ökad medvetenhet om att vi måste utvärdera våra ortopediska åtgärder för att kunna erbjuda så kallad evidensbaserad behandling [6]. Tabell II. Protesöverlevnad för ocementerade implantat i två tidsperioder. Endast patienter opererade för artros och reviderade för aseptisk lossning är inkluderade. Därmed kan denna teknik bli ett alternativ för yngre patientgrupper och vid revisioner där cement fungerar mindre bra. Vissa implantat har varit förenade med en hög revisionsrisk och utmönstrats ur sortimentet. Andelen ocementerade proteser, som delvis är experimentella, är låg och har under de senaste åren ytterligare reducerats. Det föreligger en relativt stor spridning mellan regionerna i landet. Denna kontinuerliga kvalitetsförbättring är mycket illustrativ och framgår av Figur 10. Höftplastikkirurgin har utvecklats genom att den ortopediska professionen har tagit ett gemensamt ansvar för lämpligt urval av patienter - och proteser, och för ständig förbättring av den kirurgiska tekniken [11].