(In the Land of Meatballs: The Historical Construction of Swedishness and Foreignness in the Culinary Field.) En godsägande frälseman såg ogärna att det omgivande länet " [...] alle the skattsky11ige cronones bönder j Sollna och Bränkyrkia sochnom boende ära medh alla konungzlige ränta och rättigheet Stockholms stadsarkiv pergament 12 / 3 1457 (tr Stockholms stadsprivilegiebref nr 10, PSS 1:138). Se äv Reynolds 1994 s 51 om motsvarande uttryck tenere. Dessa var alltså personliga förläningar som inte i egentlig mening tillhörde de kronoförvaltade länen, och därför inte tillhörde riksföreståndarens ämbetsliga rättigheter, trots att de disponerades av den person som samtidigt var riksföreståndare. Men därefter skall alltså, enligt utredningen ovan, Birger Trolle haft det som personlig förläning under kung Karl Knutssons tid och Erik Ryning den äldre under Kristian I:s tid.^^^ Under 1501 års uppror torde det kortvarigt ha kronoförvaltats av Peder Månsson (Stjärna) tillsammans med de andra värendshäraderna.^^^ Nils Ryning hade det fram till 1506, och det är troligen Konga Hemming Gad utber sig om till förmån för Påvel Kyle i ett brev strax före Nils ' död.^^^ Erik Trolle hade en fogde där vid namn Jon Gille någon gång före 1517, och som Lars-Olof Larsson har påpekat kan Erik Trolles länsinnehav Jfr Stensson 1947 s 57, Larsson 1964 s 191. Wessén), Stockholm 1947 Messenius, J, Suomen riimikronikka (utg. Inga sådana socken-eller häradsförläningar i Västra Nyland är i varje fall kända. Argumentet var att de " wijste siigh aldregh ware forlenthe i syna dagha eller för eldra for them wtan haffwa legath tiil Stocholm sloth med sin skath.