Den bestod endast af några få gårdar, och längre upp mot bergen låg en liten förfallen stuga. » Herre », sade hon, » nu skall jag rädda er till tack för att ni en gång hindrade mig att göra en förfärlig gärning. » » Det kan jag inte säga. » Dit kom han uppskrämd och dödsblek och omtalade, att han själf sett Brita förvandlas till varulf och att hon i den skepnaden förföljt honom ända hit. Efter en stund klättrade två män försiktigt öfver muren och flydde norr ut mot ödemarkerna för att ej så lätt bli upptäckta. När Brita hörde, att Lisa ej längre trodde henne om ondt, då lämnade de hemska bilderna hennes sjuka hufvud. Han var klädd i en underlig, främmande dräkt, som var så sliten, att den hängde i trasor omkring honom, och han var våt långt upp på benen af snön. Men nästa dag hade hon feber och kunde endast nätt och jämt sköta om sina djur. Då ödelades många städer och byar, och på ställen, där förut lyckliga, fredliga och arbetsamma människor bott, växte nu ungskogen öfver de forna åkrarna och öfver ruinerna af deras hem. Men han var för stolt att fråga, hvad de ämnade göra, eller att bedja om lindring eller förskoning. Snart skulle vintern åter börja. Och det är alltsammans därför, att vi måst betala mera, än vi skulle. » Fogden har sagt, att han är den uppstudsigaste bonden på hela gården och att han behöfver kväsas. » Herre, jag vill ingen belöning ha. Från Karlarnes dagar. » Natten är mörk, ni undkommer nog, farväl! » Midt i natten vaknade hon skälfvande af köld. Det var detta Benkt spejade efter. Nej, ’ Lillebror ’, tack för att du kom, men du får ej uppoffra dig för mig. » Han öppnade den, där voro några kläder, linne och filtar, men allt var gammalt och fult. Men hvar var Johan, och hvar var far? » Svenskarne må själfva sörja för sina sårade », sade denne hårdt och gick. Hon kunde ej försvara sig. » Du ville mörda mig, hvarför ville du det? » » Och hans dotter? » frågade Johan tankfullt. Hon kände sig, som om hon mördat sin bästa vän.