Och så var de över i Amerika och " det stora inbördeskriget, där grev Axel von Fersen hade varit med ". De blev bortkörda var de än visade sig eller förföljda och retade av byns ungar. Som i sömnen satte sig Stina på stolen och låtsades spinna allt under det grevinnan ideligen påminde henne om att se glad ut. Han nöp henne åter kärvänligt i kinden och sa att han skulle språka med sin far och styvmor så att de satte skräck i Sverker. När hon hade kommit ned i sin fållbänk grät hon hejdlöst. Det heter inte han utan honom. Va svarte grevinnan Sverker? Ulla satt till bords i stora salen med sina föräldrar och sin halvbror. Han var käck, pratsam och gladlynt. Du har de också bra här. Långt taktfastare och bättre ljöd deras felor när de fick tona fram en hambo och schottis. Grevinnan skrattade till och fortsatte: Deklaration ... Ingen på Malcolmshof behövde veta att de var nygifta, de kom ju med en unge i famnen, som de låtsades vara deras trolovningsbarn. Hon skakade missnöjet av sig, snyggade sig och gick upp i slottet till flickornas kammare, där hon för första gången skulle intaga sin middag. Desslikes hade hon nyckelknippan som ett tecken på sin värdighet. Dessa de fattigaste av alla fattiga människobarn, de minsta av de minsta, de lortigaste av de lortigaste tycktes ha en själens renhet. Grevinnan i sin tur gick till sitt skrivkabinett, varifrån hon gav en lakej order att hämta mamsell Warfve. Under deras frånvaro behövdes han inte i slottet. Allri allri skulle hon förmå sig yppa att hon själv var med barn och i lika stort behov av slikt ett medel. Säkert var han på väg till greven. Hon blev mer upprörd än hon hade väntat. Stina var en omtyckt personage bland gårdens folk, hon var gladlynt och vänlig, hon var också hjälpsam och godhjärtad. Den da hon fick komma opp å leka me lilla fröken Ulla sa han ingenting ...