Det finns icke en bland manniskorna, eorn Br slaktote skam si % eorn du; om man s6kte genom alla flngeleer och genom lasten! alla boningar - man fiinne ej din like. Ty du lir tigaren. Dii har tigit, tigit i hela ditt liv, tigit dA du bort tala, tigit bort din ~ j a l och din samvetefrid. Du spottade aldrig ph honom, som stod i khkeo, men du teg; du höll icke i tangerna, nar man ryckte ut hjartat ur kroppen pA saiininyevittnet, men du teg; du var icke bland dem, eom e p h d e havande kvinnor för din vagn, men du Akte ocli teg; du piskade aldrig dina arbetare att ta i, till8 blodet sprutade fram ur de bruetna karlen, men du ebg p4 hur andra gjorde det och teg. hyn. Men hör nu ph mina ord: Nar domens dag kommer, den etora domedagen, och alla jordens elökter skola dömas, och allt levande ethr inför mig, och alla varldar aro tomma, och oandligheten star tigande i väntan och blivan T dA, ekall jag 1Hta 6tanga portarna till min eal och d+ ekall jag uppetll och eaga: I alle, ' vad I an syndat, sa varder det eder förl8tetl I svage, som e j kunnat motets frestajag förlhter t ren, och I lede som frestat eder. Tvatten edra händer rena fr8n eriiuts och blod, och klader eder i helgdagsklader, och gack in till den eviga saligheten l Jag förlhter eder, alla. Alla, utom en1. Och da ekall jag peka p i dig, ' du tigare,. och lata slii ealsportarna upp och visa dig d e, tomma, öde vaddarna och eäga: -. P natten stod tyst omkring honorn, och han var eneam, och ingen lovande varelse syntes till.