Om Christen Gersonius, som var kyrkoherde i Womb af Lunds stift åren 1733–1736, förmäler traditionen, att han varit alkemist. Som han emellertid var mycket begifven på dryckenskap, misstänkte man, att hans alkemistiska experimenter ej gått ut på att göra guld, utan i – beredning af spirituosa. Om en vid namn Köppen berättar Tessin följande i sina anteckningar för år 1751: “Samuel Törner rekommenderar till Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet sekreteraren Köppen, som hade originalet till det guld-recept, som år 1584 af Chur-Saxiska hofvet nyttjades att arbeta efter i 11 år, så länge den lefde, som förstod utarbetningen, hvilken konst Köppen, såsom i chymien erfaren, tror sig innehafva. Afböjdes. Köppen gaf berättelse om sättet att af guld göra en tinktur, hvaraf ⅛ lod skulle tingera 50 marker koppar till det renaste, finaste guld. Då grefve Tessin var i Paris, gjorde en grefve Tergé i hans hus derstädes åtskilliga guldprof, men bevisade sig dervid såsom en fullständig charlatan, samt försvann derefter plötsligt, såsom man trodde, på franska ministèrens föranstaltande. Riksrådet friherre Erik Wrangel, död 1765 efter att ha tagit afsked från riksrådsembetet, berättar i sin sjelfbiografi, som har titel: “Kort berättelse om min, Erik Wrangels, usla lefnad“: Under mitt fleråriga vistande i London, såsom legationssekreterare, hade jag föga eller intet att göra, utom skötandet af mina nöjen. Som jag var ung, begåfvad med ett öppet sinne för allt hvad skönt fanns på jorden och tillika med en blomstrande helsa, för hvilka båda skänker jag aldrig kan vara den högste och ende Guden nog tacksam, så använde jag min tid – aldrig i sus och dus – sällan till tomma, ihåliga nöjen, men ofta till muntra, oskyldiga förströelser, utur hvilka äfven någon lärdom kunde vara att hemta.