intet haar at säija, utan beklagar sin fattigdom icke tillåta gifwa honom för sin systers 1/3 lösn, och der han eller hon eij will bydha, så är eij annat till rådha än at han cederer dess 1/3. Chrestier, att han förr hemman haar, och begärer allenast något hwart åhr till betallningh, och medan nöden och torfftigheeten icke så stoor warit som nu, haar han intet sökt honom der om. Abram, at han intet köpslagat derom eller tagit till kiöps, och at hans syster Karin är barnlöös, och huarcken will eller kan gifwa honom lösn. Crestier förehöltz, att han eij må sällia sin hustrus jordh. Han föregaf, dhet hon i sitt hemman så mycket får niutha, huar effter ransakades, och befans, at han och fyra systrar äre om ett tunlandh jordh som hemmannet består af, och honom altså tillkommer 1/3 aff ett tunlandh emädan fadren läfwer och syskonen äre outhlöste. Sedhan, att ingen nödh i synnerheet honom der till drifwer, altså beslötz i krafft och förmågo aff 19 cap. gifftmålabalcken L.L. att deth intet kan uti hustruns frånwaru tillåtas, och så mycket mindre som Chresten intet kan bewijsa huarest han hennes fasta anläggia will, eij heller tränger dem hungers nödh, som 27 cap. jordabalcken L.L. dicterar. 5. Anders Mickellson i Stamgiähl och Oluff Person i [fol. 230 v] Harbösta, beswäradhe sigh öfwer hustru Britta Påhlsdotter i Wijk som ägde ladan som den stullna osten war lagter uti, at han förledne höst sändt sin dotter Anna Olsdotter, ett ährende till Owijken som ophafft een stoor ask med gammall ost, som färieman i Jerpe, Chrestier Rafvaldson kan bewittna, med