När denna minskar tenderar vårdkvaliteten bli sämre, samtidigt som behovet av läkarbesök ökar och därmed belastningen. I en del landsting med aktiv listning köper husläkaren en distriktsskötersketjänst för sina patienter. Detta medför också sämre resursutnyttjande. Utsatta grupper drabbas Återgång utan protester Följden blir att vissa svaga patientgrupper kan få än svårare att hitta en intresserad läkare. Bara i en variabel - stimulans i arbetet - var det ingen skillnad. Det sistnämnda var fallet i den nämnda studien. Av någon anledning tycks den inte ha uppmärksammats i debatten. Positiv feedback Kvar står då, att döma av studien, att detta var förenat med en sämre arbetsmiljö, främst för distriktssköterskor. Försämrad arbetsmiljö Det är inte orimligt att detta får konsekvenser även för vårdens innehåll. Ett byråkratiskt system uppbyggt för att skapa konkurrens behövs inte för att patienten ska få en egen läkare. En bärande princip i Husläkarreformen var aktiv listning, dvs att befolkningen uppmanas lista sig hos valfri allmänläkare. Här går det att efter diskussion komma överens med patienten och sina kolleger. Möjligheten att följa upp och sköta vården mellan läkarbesöken på ett bra sätt via distriktssköterskan försämras kraftigt. Möjligheten att dela på arbetet utifrån vårdnivåer begränsas. Eftersom dessa ofta är yngre ger de dock inga högre » poäng » (viktning i listningen brukar ske efter ålder). Efter att i två år ha arbetat på vårdcentral med sådan aktiv listning slogs jag dock av att den har uppenbara nackdelar. I stället har man återinfört en geografisk indelning på varje vårdcentral med samma område för läkare och distriktssköterska. Denna princip har i vår fackpress framställts som något positivt. Sådan teamvård har varit en stor del av primärvården. Detta drabbar främst de mest vårdbehövande äldre samt handikappade. Till denna vill jag nu lägga min subjektiva upplevelse av bristerna i det aktiva listningssystemet och dess för vården negativa drivkrafter. Teamarbete försvåras Enkäten vände sig till över 1 000 läkare och distriktssköterskor med svarsfrekvens på över 80 procent. I de med aktiv listning upplevde man större press på individen, sämre relationer på arbetsplatsen, sämre inflytande och kontroll, och sämre möjlighet till kompetensutveckling. Den lilla andel som vill byta läkare kan erbjudas göra detta. Eftersom distriktssköterskan vanligen har område (på grund av hembesök) medan läkarna genom den aktiva listningen inte har det, uppstår en stor försämring av teamarbetet.