Amsterdam: John Benjamins Publishing Company. BRIS-rapporten, det vill säga den årliga sammanställningen av samtalsstatistiken från Barnens Hjälptelefon, är ett dokument som ombuden hänvisar till. I det här samtalet är det följande teman som inte problemkategoriserats, och därmed tonas ner: missbruk, frågor om moderns död och övriga kontakter i flickans tillvaro. Samtalen kräver jourarens uppmärksamhet och fokus. För barnets del är det angeläget att 35 känna att hon eller han blir hörd och lyssnad på och att det finns någon som kan förstå. I den andra telefonen på BRIS hade en annan jourare kontakt med personal vid larmcentralen. Intervjuerna skedde i två omgångar utifrån en semistrukturerad intervjuguide. (red.). De icke lagda pusselbitarna medger han att han inte vet någonting om: ” Man gör sig sin egen bild på de uppgifter man får ”. Här indelade efter strukturell, organisatorisk och interaktionell nivå. Samtidigt som jag var en vän var jag också transformerad till ett slags ovän, implicit sett. Tack också Sanna Tielman-Lindberg, Ulrika Engström och Johan Kejerfors för att ni såg till att mitt undervisningsschema planerades så att det möjliggjorde och gav utrymme för färdigställande av avhandlingen. Barnets eget perspektiv får en tydlig innebörd som det perspektiv barnet självt förmedlat just då, till just den jourmedarbetaren. Olika medarbetare i BRIS har delvis olika personligt präglade förfaringssätt när de problembestämmer och kategoriserar information från ett barnsamtal. Att lyssna framhålls som oerhört viktigt utifrån ett barndomssociologiskt perspektiv (t.ex. Eriksson &amp; Näsman, 2008). Dessa övergrepp sker främst av vuxna, och då framförallt av fadern eller en annan vuxen man. Barnets situation / problem • Barnet har själv formulerat sitt problem eller sina frågor när det ringer till BRIS. Oftast är det samma person som ringer som samtalet också handlat om, även om det förekommer att det istället är en kamrat som ringer. Under mitten av 1990-talet uppmärksammade en nordisk expertgrupp att koncentrationsstörningar och överaktivitet ökat, och att runt 5 % av barnen led av detta vid skolstart. Ålder kopplas ihop med förväntningar på mognad och omognad. Barn framhålls av ett ombud som en marginaliserad grupp i samhället.