Hon kunde inte få tala vid Nils, för han hölls med att sela på hästarna. Men när han fick se henne, lät han hästarna stå och gick fram till henne och bad henne möta sig vid stenen nästa morgon. Och så gick han ifrån henne igen, och hon gick hem. Men hon tänkte inte als på det hon hade hört, och när morgonen kom, kände hon sig inte ens ängslig till mods. Det luktade så friskt i skogen, fåglarna kvittrade lifligt och daggen låg solbeglänst och glittrande klar öfver gräs och barr. Hon gick lätt fram på den smala skogstigen, där det var så godt för fötterna att gå, och det sjöng inom henne på tusen klara, kvittrande melodier. Men när hon kom fram till stenen, brände det till i henne så häftigt, att hon blef knäsvag. Hon hörde någon, som grät, och när hon kom fram, såg hon, att det var Jan Nils som låg framstupa i gräset och snyftade, så att han skälfde. Och utan att våga gå fram satte hon sig ned ett stycke ifrån honom och underliga tankar runno henne i hågen. Han måste vara mycket olycklig, när han grät så stridt, så han inte hörde henne komma. Det var nog sant, tänkte hon, och han gråter för att han skall komma i strid med sin mor för min skull. – För inte öfverger han mig – det var inte tänkbart. – Vi ha ju varit glada åt hvarandra i så många år och lofvat hvarandra och vara trofasta – å nej. Men det var nog en svår strid för honom också att vara olydig mot sin mor, tänkte hon vidare, och det kunde aldrig bli nå’n lycka af, det förstod hon. Det kunde aldrig bli nå’n lycka för honom, som var så vek till sinnes, och han skulle aldrig kunna sätta sin vilja igenom, utan det skulle bara bli kif och split, och han skulle bli en kastekäpp mellan alla kvinfolken i huset, och han skulle lida af, att de voro elaka vid henne, och ändå inte kunna försvara henne mot dem. Hon hade alt tänkt på det förut också, fast hon aldrig hade sagt något. Men nu stod det för henne så klart, som om det vore tryckt, hur altihop skulle bli, nu medan han låg där och grät, och hon satt och satt och inte kom sig för att gå fram till honom en gång.