Någon hjälp för det kvinnliga identitetsprojektet tycktes inte psykiatri och psykologi kunna erbjuda, ett faktum som underströks också av de kvinnliga terapeuter som tog till orda i kvinnans sak: medicinen förmådde inte se det specifika, och samtidigt generella, i kvinnans situation. Patienten förändras när detta sker: hon eller han blir i mindre utsträckning en unik individ, och i högre utsträckning en biologisk entitet som reagerar på syntetiska stimuli, en entitet läkaren iakttar på större avstånd än tidigare. Det begrepp som framför andra används för att beteckna de externa påfrestningar patienten utsätts för är ” jäkt ” 48, men en rad andra benämningar som fungerar som synonymer, till exempel ” pressande arbete ” 49, ” tungt arbete ” 50, ” dubbelarbete ” 51, ” påfrestningar ” 52 och ” press ” 53, förekommer också. Den stressade människan blir ett symtom på ett generellt glapp mellan samhället som människan skapat och den omoderna organism hon egentligen är. Roger Qvarsell 6 Bengt Erik Eriksson (Linköping, 1997), s. 110 och för tungt arbete skall alltså betraktas ur ett perspektiv där det är ” roligt ” att behövas, för lite arbete ur ett perspektiv där det är skönt att slippa ” springa förbi ” sysslorna. 146 Statistisk klassifikation av sjukdomar, skador och dödsorsaker, s. Återigen förläggs kravet på plasticitet hos den enskilda kvinnan, och det är hos henne, i hennes inställning, glappet mellan krav och förmåga skall regleras. 72 James Le Fanu, The Rise and Fall of Modern Medicine (1999; New York, 2002), del 1. 20: LJJB (man); vol. 321: ” Persona immatura ”. Kanske också maken funderar på att lämna henne. För det tredje har den medicinska tolkningen tidigarelagts: de kopplingar mellan exempelvis arbete och symtom som förut presenterades som ett resultat av medicinens ’ detektivarbete ’, tycks nu redan ha fullföljts av patienten själv, innan eller i samband med hennes möte med läkaren. De två miljöer Nils-Erik Landell tidigare pekat på, staden och arbetsplatsen, återkommer i diskussionen om det sjuka samhälOhlsson, Myt och manipulation, kap. 3. 18 – 20., Allmänna sjukkassor. Rafael Lindqvist (Lund, 1997), s. 44.