Ty verklighetens rum hade du från begynnelsen blivit visad från av dessa människor, vilka teg sig ut från tillvaron och för att inte bli till löv utvecklade ett omfattande rotsystem och skapade ett särskilt rum. Formalia löptes över snabbt och effektivt. Jaså, jaha ... Marittas krystningar, Marittas värkar, Marittas korta skrin, det fula slemmiga som kom ut och plötsligt var hans barn; fanns det inte vissa stunder då han sett på det som en främling, en inträngling, en utnyttjande våldgäst? Men Lundgren är plötsligt borta, kvarlämnande en omisskännlig odör. Javisst, det sa du en gång. Jan går alldeles efter honom, stretar med sin välpackade vagn, den mörkblå småbrevsväskan tynger på axeln. Och genast krav på förklaringar. Det allmänna snacket som surrade i luften överallt hade han inte alls förmått ta del av. Och det var minsann svårt nog som han kände det nu; han var sannerligen inte i bästa kondition. Nä, arbeta och göra rätt för sig är dom för lata för. Jan lade med en gång märke till (han läste häftet på resan hem samma dag) att frågorna och uppgifterna var av den kontrollerande typen och inte gav stora marginaler för ifrågasättanden och diskussioner. Skavberg har slängt upp all sin B-post, skvallrar Sture. Slappo slängde ner disken i plastlådan. Så hade det låtit ett tag till, och Jan hade funderat på om han efteråt skulle skratta eller tiga eller göra något annat passande. SVERIGE ETT HELVETE Pockande anmärkningar rullar omkring därinne. Nu har Jan äntligen fast arbete och för det är vi båda så glada, kanske kan vi nu spara lite. Vad har allt detta gjort med dig? Det ringer på dörren, han tvekar först men öppnar. Ska ni höra, dom skulle bygga tre dårhus i Norden, ett i Danmark, ett i Finland, ett i Norge, och så byggde dom ett stort och fint i Danmark, ett ännu större och flottare i Finland, och så ... och så satte dom tak över Norge! Man kan alltså närmare precisera fenomenet som Den absoluta ensamhetens problematik, kom Jan in. Vi är inte först, säger han och sätter ett finger på inskriften. Han fattar alltmer att detta ihärdigt stigande elände, dess kompletta konsekvens, småningom kommer att passera den gräns där det okomplicerade löjet tar över.