Farbror Sommerberg! Det är visst ännu läng re, sedan du såg honom, men tycker du inte, att han är sig alldeles lik, när du betraktar honom närmare? D et tror jag visst, och j ag skall genast göra det. Sl å di g ner, bästa f arbror, j ag ska bara telefonera ett tag. ( Går till telefonen vid sitt skr ifbord. ) Hallå! Jo, det är konsuln! Jag glömde säg a, att om h äradshöfdingen tittar upp, så säg honom, att j ag f ick lof att gå hem litet tidigare, men att h an kan träffa mig i morgon klockan elfva på kontoret. ( Lyssnar. ) Nej ! Det var intet vidare! ( Ringer af. ) KONSULN KONSULN. FRU FRANCKE. ( till Sommer berg ). J aså, farbror är uppe 30 i Stockholm! D et är inte ofta, man har nöjet se farbro r här. Nej, h ur det är, så blir det ju st aldrig af. J ag har nog ofta talat om att resa upp, men tro ts det, så är det snart tjugu år sedan jag var h är sist. D et var då besynnerligt! Farbror har v äl bara en tre mil till närmaste station. Fullt f yra, lilla Oscar! Fullt fyra, och väg arna äro i nte de bästa. Och hvad är det nu, som förskaffar oss nöjet af att se farbror här? Är det någ ra s ärskilda affärer farbror h ar häruppe? Ja på sätt och vis det vill säga det beror på om inte att såvida kort sagdt ( skrattar ) . J a, kära farbror, j ag är i nte alls nyfiken, och farbror får så gärna bevara sin hemlighet KONSULN SOMMERBERG. KONSULN SOMMERBERG. KONSULN. SOMMERBERG. KONSULN. SOMMERBERG. Hemli ghet? Hvilken heml ighet? Den farbror inte ville tala om. Men det är nu alldeles sak samma, bara farbror är snäll och stannar oc h äter middag med oss. Många människor! Det är ju bara Tea och j ag och f röken Witt. är rädd för! FRÖKEN WITT. SOMMERBERG. KONSULN.