Och s5 f A vi de g m l a och dock evigt, unga teorierna till lifs: kvii~ilains absoluta naturbund ' enhet och iizoclerskapet som hennes enda lifsuppgift satnt deil däraf följancle nödvändigheten, att lieniles arbete utom hemmet %r » f örenligt k e d hennes naturliga förutsättningar som kvinns .. I statslif vet och inom kyrkan har hennes »] .atta furitasi och ' ömnm k8ndas ingen. plats; » personlighet och en åskiidning för lifvet far en kvinna blott genom mannen - formens och tankens herre,. Som det nu gestaltat sig, har kvinnan emellertid liirt sig &gt;att föredraga en prekär ställning som arbetsneutrum framför sin r8ttn uppgift som hustru ». Felet ar naturligtvis kvinnorörelsens, soin hittills » stormat fram ohejdad i iingclornlign öfverdrifter såsom hvarje ung och stark rörelse », men som hr Molin nu tycker det kunde vara pil tiden att hejda en smula. Det,.iir ~ t a t e n s plikt att reglera hennes arbete och d befria niannen-familjeförsörjsyen frAn - all onödig konkurrens med den lösa kvinnan p&amp; arbetsmarknaden)), likeom ocksk att satta horn för arbetet p&amp; upphahande af mannens malsmanskap. Och med 1: eta Nosebok och Sveriges rikes 1a.g i handen - » en bok, livarom kvinnosakskriimornn tala mycket men veta litet » - ställer sig Adria.n Molin nu i vägen för kvinnorörelsen, lika bredbent och skolpojlrsdryg som iiagonsin kamraten Elon ' \ Vickn~ark med sin Lily Braun och sina statiutiska tabeller. Ja, hr Xolin, kvinnosakskvinnorna kiinnas gärna vid sin svaghet all, kanske till och med bättre in R ' i sjalf gör det, men s; okunniga äro de dock inte, att de l i t a sig hänvisas till oriktiga lagparagrafer utan att protestera.