Och han skall utsända sina Änglar, med höga basunaröst; och de skola församla hans utvalda ifrå de fyra väder; ifrå den ena himmelens ända till den andra. Af fikonaträt lärer en liknelse: När nu dess qvistar knoppas, och löfvet begynner springa ut, så veten I, att sommaren är hardt när; Så ock, när I sen allt detta, så veter, att det är hardt för dörrene. Sannerliga säger jag eder: Detta slägtet skall icke förgås, förrän allt detta sker. Himmel och jord skola förgås; men min ord skola icke förgås. Men om den dagen och om den stundena vet ingen, icke Änglarna i himmelen, utan min Fader allena. Men lika som det var i Noe tid, så skall ock menniskones Sons tillkommelse vara. Ty såsom de voro i de dagar för flodene; de åto och drucko, togo hustrur, och gåfvos mannom, intill den dagen, då Noe gick i arken; Och visste intet af, förr än floden kom, och tog dem allasamman bort; så skall ock menniskones Sons tillkommelse vara. Då skola två vara ute på markene; den ene blifver upptagen, den andre blifver qvarlåten. Två skola mala på ene qvarn; den ene blifver upptagen, den andre blifver qvarlåten. Vaker fördenskull; ty I veten icke, hvad stund edar Herre varder kommandes. Men det skolen I veta att, visste husbonden, hvad stund tjufven skulle komma, förvisso vakade han och läte icke uppbryta sitt hus. Derföre varer I ock redo; ty, den stund I icke menen, varder menniskones Son kommandes. Hvilken är nu en trogen och snäll tjenare, som herren hafver satt öfver sitt husfolk, att han skall gifva dem mat i rättom tid? Salig är den tjenaren, som hans herre finner så görande, när han kommer. Sannerliga säger jag eder, han skall sätta honom öfver alla sina ägodelar. Men om så är, att den onde tjenaren säger i sitt hjerta: Min herre kommer icke ännu brådt;