– Jag längtar att få träffa honom, sade hon, – mitt hjerta har känt sig så oroadt af att han icke varit här mer än en enda gång sedan jag kom hit. När allt kommer omkring, är det du, som förmått Ingegerd bryta förbindelsen för att du skall draga alla fördelar deraf. Vi klingade, ingeniören höll tal till den blifvande förvaltarefruns ära, och då vi åter satte oss, sade den frågvise ingeniören: – Det är bäst att de dröja ännu en vecka, svarade jag. Nu vill han väl pröfva, om det är sant, hvad man påstår om dig, Oscar, att du aldrig kan dricka med måtta, aldrig spela med sans. Du vet, att Paul reser i morgon helt tidigt. I salongen fann jag de förlofvade. – I morgon kommer det främmande för att välkomna rymmaren. I salongen fann jag Gurli och brukspatronen. – Löjtnanten sade, då han för en timme sedan gick bort, att jag skulle bära dessa till brukspatronen klockan ett. En sekund längre än jag bort höll jag Ingegerds hand i min. Hon såg ut som om hon önskat sjunka genom golfvet och gömma sig för alla dessa blickar, som fästes på henne. Jag kan ju i en framtid blifva en nyttig tant för henne? Då jag långsamt gick öfver den mjuka mattan emot dörren till sängkammaren, tänkte jag: Min resa måste uppskjutas, och mitt löfte till Ingegerd infriade jag efter två dagars förlopp, då febern fortfarande var lika häftig. Under den tid, jag skött hennes fot, hade emellan henne och mig uppstått detta vänskapliga förhållande, som ofta eger rum mellan en ung man och ett bildadt gammalt fruntimmer. – Jag! Var detta verkligen samma Ingegerd, som alltid höll sig i skuggan, som aldrig öppnade sin mun för att tilltala någon, som ständigt gick med sänkt hufvud och sänkta ögon, som smög omkring i hemmet lik en skugga, tyst och obemärkt gifvande akt på om det fattades något eller om någon önskade något, och som sedan lika tyst och obemärkt uppfylde önskningarna samt skaffade hvad som fattades, utan att göra minsta buller af sig och utan att någon gaf akt derpå?