Och inte på lek, kom ihåg det, utan på blodigaste all­ var med det bestämda (om också inte alu ' d klart medvetna) målet att fäng­ sla sinnena och söva förnuftet hos någon stackars sate, tills jag fått ho­ nom till att önska och erbjuda sig ock­ så att få försörja mig för livet för att kunna tillförsäkra sig all min troll­ kraft till eget åtnjutande! Att vara en parasit vore inte alls så dumt, men processen som föregår verkar avskräckande. Jag tror näs­ tan, att jag föredrar att arbeta för mitt uppehälle. Liv-, Livranteoch Kapitalförsäkring. OBS.! Sveas förmånliga BARNFÖRSÄKRINGAR! INBROTTSFÖRSÄKRA i Sveas dotterbolag ASTREA. sörja. Bara ha mina egna, enkla be­ hov att tillfredsställa. Man skulle ur­ säkta min brist på ärelystnad. Det är så svårt för en kvinna att kunna ut­ märka sig i fråga om skötandet av ämbeten eller affärer, att det inte är någon skam att misslyckas i en dylik strävan. Jag skulle slippa den pinan­ de jämförelsen med smartare och framgångsrikare medtävlare, som ständigt marterar mig som man, hur vitt och brett jag än må orda om mitt förakt för deras ansträngningar. Jag skulle kunna vara ett ingenting, en kugge bara i all ärbarhet. Vad skulle jag välja för bana? Bli lärarinna, bibliotekarie, stenograf? Undervisning är ett hårt arbete, och jag är inte tillräckligt förtjust i barn. Biblioteksbefattningarna äro få. Jag bleve nog stenograf — kanske på samma kontor, som jag dagligen be­ söker i en annan egenskap. Vad skulle jag tycka om det? Nå väl, att skriva efter diktamen måtte vara lät­ tare än att diktera och inte mycket tröttsammare. Och jag skulle ha verkligen slutat jobbet klockan fem och inte behöva ta hem arbete om kvällarna. Men i alla fall skulle jag nog få göra ungefär det samma, som jag gör nu — för omkring fjärdede­ len så stor avlöning. Jag kan - inte neka till, att jag hellre vill ha min egen lön än min stenografs, till och med om jag har en familj att för­ sörja. Det är inte så ledsamt att ha Naturligtvis finns det ju kompen­ en familj, när allt kommer omkring. sationer.