# 400 ärw mik widherqwekilse, oc til engha twangh, the ärw mik som sötasta brödh badhe nath oc dagh, the tynghia ekke huffudhit wtan häller lätta thz, oc widherquekia oc styrkia, Tässe thara twingha ekke hoghen, wtan gladha göra siälena, swa som mz enne söte andelike frögdh, hälst the tara som aff gudhi giffwas oc ekke nödhgas aff människionne [‡‡ 15r] Här äpther röra hälga qwinnonnas skrifftafädher aff hennas skriftamalom oc androm hennas gudelikom gärninggom oc storm dygdhom, oc sigher hennas skrifftefadher the ordh her äpther fölia Jak kallar mik gudh til witne, at iak aff allas hennas liffs daghom oc hennas omgänghe aldrigh kwnne märkia i henne nakra dödhelika synd, thy at hon waktadhe sik swa för litlom oc nadhelikom syndhom, at hon i xv dagha offtha war swa roliken, at hon ey kwnne i sith samwit finna en wanskipadhan tanka, Oc förtänskuld, at eth goth hiärta rädhes optha ther syndhena wara, hwar enghen syndh är, kom tässen hälga qwinnan til os prestena, huilke hennas skrifftafädher warom, fallandis oppa sin knä, mz gratandis tarom, oc klaghade oppa sik för nakra syndher, huilka swa barnslika waro, at presene kwnno sik naplika ather halla aff löghe ¶ Entidh tha hon war twinghat aff enom hadastom sywkdom