HUFVUDREDAKTÖR OCH ANSV. NORDLING ^ons / närsst / sAo / ?ci7 / rån ^toränoe / t allehanda plastiska attityder, voro sysselsatta att " hänga " hos Hallins, vår svenske Petit. Det lyser af varma och starka färger från dukarna och i salens midt står en flock humoristiska och täcka människobarn i brons och gips. Medan taflorna riktas och deras färgvalörer pröfvas i förhållande till hvarandra, äro de båda konstnärerna idel älskvärdhet och godt lynne; jag kan spraka med dem och distrahera dem af hjärtans lust utan att förorsaka nämnvärd villervilla i arbetet, om jag undantar att de stora taflorna efteråt måste byta plats med / de små och att skulpturerna fått en belysning,! som påkallar fullständig » omplacering. Jag kommer under-) ' fund med att Gunnar, Börjeson är icke blott en kraftig talang, utan också en arbetsmyra af första ' ordningen. Redan under akademitiden, som för öfrigt ej ligger K ONSTNÄRER och journalister träffas oftast, då hvardera parten är som ifrigast upptagen af sina respektive sysslor. Ett par inbjudningskort till en förestående utställning af taflor eller skulpturer eller också bägge delarna samtidigt snöar plötsligt ned på redaktionsbordet midt ibland vardande manuskript och grymt tilltvålade korrektur. Och som korten merendels komma några timmar före tidningens ombrytning, blir arbetsordningen i ett nu omkastad, och journalisten, som nyss vallade sin fantasi i en artikel om ett barnhärbärge eller den 16l:sta kvinnliga rösträttsföreningens vice ordförandes 25-årsjubileum som innehafvarinna af bokoch cigarrhandeln i Rököpinge, befinner sig plötsligt plöjande det stockholmska gatuvimlet på väg till en af våra konstsalonger. Härom dagen — en gråmelerad novemberförmiddag — råkade jag af liknande skäl störta ned bland syskonen Lena och Gunnar Börjeson, där de, under intagande af A_ Blomberg — 541 foto. % * r så långt tillbaka, gaf han löfte om sig att bli någonting bra. Han fick akademiens guldmedalj för ett porträtt och senare erhöll han ett treårigt resestipendium för att ytterligare förkofra sig.