89. Ett frieri. 1. Säg lilla Anna, säg om du mig nekar Att följa med mig ut till dans och lekar Byns ungdom samlas här vid prästens ekar I sommarkvällen vid fiolers klang. 2. Åh käre Pelle, hur kan du väl våga Att utan orsak sisådär mig fråga? Jag följer genast med förutan fråga. 3. Och vi har slutligt lyckats fram oss tränga Så ber jag i en polska få dig svänga Mest gladt går dansen på de gröna änga. 4. Hej, hej hurra, och är vi nu tillsamman Så skall vi dansa om i fröjd och gamman Och ha mer roligt vi, än allesamman. 5. Det var för löjligt, se på Lagårds-Lena Och Herrgårds-Pelle, hur de bägga grina Hur deras ansigten röda skina! 6. Hurra du Stina, böj blott litet nacken Se där stackars Pelle, han där miste klacken! Aj aj, nu ramla de båda i backen. 7. Tänk om jag skulle mig med mod bemanna Åh om du alltid hos mig ville stanna Dig frågar jag, min lilla snälla Anna. 8. Ja Pelle, du är just ej så förfärlig Och du som säger själf att du är ärlig Så är det bäst att säga 'ja' helt ärlig. 9. Tack min flicka, hvad skall mig nu förfära Du är min fröjd, mitt hopp, min ära Och allting kan jag nu så modigt bära. 10. Och som vi nu är båda med hvarandra Så bryr vi oss ej mera om de andra Nej, låt sluta dansen nu och vandra!