Vintern blev nog mild, sa hon på nytt till sig själv, men vissa år slapp de nästan helt och hållet frost, fick högst ett par veckor eller tre. Hon kan ha varit ännu smalare. Jag ska nog hjälpa dig. Du är alldeles slut, du ... Det var fyra dagar innan hon föll nedför källartrappan. Vad har man en fru till om det inte är för att kratsa kastanjerna ur elden. Försök. Men det fanns goda möjligheter till andjakt i märgelgraven i en närbelägen granskog, och jakten kunde hyras, kronvilt kom förbi sent på hösten, och ryktet gick att det en gång för ett par år sedan hade skjutits mer än femtio morkullor där på en enda dag. Med tiden talade hon mera och mera enbart till Tom. Jag är snart klar för din renskrivning. Så släckte hon ljuset och gick tillbaka till sin säng och tände en cigarrett. Hon vågade inte öppna sin egen dörr, utan kravlade bort över hans säte och den vägen ut. Men också en känsla av att hon själv, bara genom att stå där, bara genom att se och höra, genom själva sin närvaro gjorde något som var fel, att hon hade överskridit en tröskel som inte fick överskridas. Ge mig den, stönade han, medan han vred sig av smärta. Ellinor stod lutad mot dörren och log. Hon satt och berättade lite om dem, egentligen var det ganska spännande. De är då minst lika farliga. Du hittar den aldrig. Om du vill ha någon av de andra, Agrippina till exempel, så är det bara att säga till. Verkar det inte så? Sedan köpte hon en bättre i stället. Anna ... Vad han själv trodde. Fyra, de fyra närmaste. Anna gick runt stolen och satte sig mitt emot honom: I går när han stod blek i dörröppningen var det desperation, men nu var det mera som om han hade vunnit en gissningstävlan eller gjort en uppfinning. Låt nu bli att skapa problem. Anna sjönk ihop i stolen. Det var magi att se in i skogens nattliga värld, en förbjuden värld, därför att man måste famla sig fram, inte se sig fram, det var kulisser som fortsatte i oändlighet utan fondridå. Och genom en slöja av tårar och bort över Toms axel såg hon Ellinor stå i solen och le: Hon startade motorn och han svarade: Kväll efter kväll berättade Ellinor om vargar.