Delegering av ansvar till statsråden gällde ärendenas hantering men också kommunikationen av dem. Bakgrunden till Perssons ledarskapsstil kan förklaras av typen av regering, hans känsla för kompetens och lämplighet, samt hans kognitiva stil. Det tydliggörs också av Perssons övergripande syn på regeringsarbetet. Fortsatt svensk forskning om politiskt ledarskap skulle därför gynnas av att personlighet som faktor beaktas med större öppenhet. Basingstoke: Macmillan. Var Fälldin själv rådvill sökte han upp justitieministern för diskussion om vad som gick och inte gick att göra. Ofta kunde Egardt ta fram PM som ingen annan av partiledarna fick då det kunde finna partipolitiskt känsliga inslag i ärendet. Han gjorde därför själv valet att bl.a. i debatter inte försöka spela på samma planhalva som företrädare från andra partier med hög akademisk utbildning (Fälldin i Lagercrantz, 1998. Samarbetet med socialdemokraterna intensifie 64 Sammanfattningen är om inget annat anges baserad på Sundelius m.fl. 1997. rades och olika åtgärder diskuterades fram och tillbaka under september för att till slut föras på högsta nivå mellan regeringen och oppositionen. Han menar att han inte kan komma ihåg en gång som Domkapitlet lät statsråd göra upp på lägre nivå (Adelsohn, 2001: 122 samt Bohman, 1983a: 212). (2005) Frihet, jämlikhet och en kopp kaffe i folkets hus: Om Lena HjelmWallén och andra socialdemokrater i Västmanland under hundra år. Oavsett dessa skillnader i kriserna är de tre dimensioner som studeras inom ramen för funktionen nödvändiga att hantera. Det fanns uppenbara försök att skapa en bättre samordning inom Regeringskansliet än vad som varit fallet 1976. Thomas Perssons beskrivning över hur arbetet med superdepartementet kom till är en god illustration över hur Persson arbetade. Folkpartiet och centern hade 1973 gjort ett misslyckat försök till partisammanslagning men mittendimensionen i regeringen var alltjämt påtaglig. Kan du berätta om hur rekryteringen av statsråd gick till? George, A. En del statsministrar har använt det offentliga rummet som en möjlighet att föra dialog medan andra istället har försökt undvika alltför mycket uppmärksamhet.