Vice Præsid [enten] Thegner: Det synes willia confundera dommareoch executorsembetet, ty hwad dommaren dömmer, bör executoren uthtaga. Hans Excell: ce berättade sig offta det hafwa giort, att han låtit uthtaga expenserne tillika med sielfwa hufwudsumman. Blixenst [ierna]: Nog är det att facilitera den sökiande parten och förplichta en trög debitor wara så mycket benägnare att betala sin skuld, om det icke hade med sig den olägenhet, att det torde finnas sådan executor, som ginge der med alt för långt. Hans Excell: ce: Min mening är allenast till 10 daler sm: t eller så ungefär, men om stora expenser prætenderas, tå måste dommaren anlitas. Lagman Cederhielm: Hans Excellences proposition är i sig sielf mycket skiälig, ty förr än en will för så ringa sökia dommaren, lemnar han häldre sina expenser, som han elliest borde hafwa. Assessor Enander war af samma mening. Hans Excell: ce: Sådant ser man dageligen ske, ty creditor är redan förr trött wid processen och gifwer heldre effter de ringa expenser, [som] han rätteligen borde hafwa, än begynna en ny process. Borgmästare Hylteen: Om detta determinerande af expenser restringeras allenast till en gång allena, och intet hwad tillförne på samma process eller sökt execution kan wara anwändt, så är det i sig mycket gått. Hans Excell: ce: Derföre må executoren den gången resolvera och der på är nu afseendet.