Konungens hastiga ankomst till Thüringen tyckes hafva öfverrumplat Wallenstein. Men jag äger ju själf ett rum, jag äger ju en åt mig helgad fristad i min faders hus: Min höganloftsbur! Den goda flickan hade utfunderat en plan, genom hvilken hon trodde sig kunna, om inte rädda jungfru Maria, åtminstone upptäcka, hvar hon fanns. När han gifvit sig till känna, förde man honom till slottet. De ha spirat upp ur den jord, för hvars frihet du kämpar, och jag tror – det är ju barnsligt – att de skola bevara ditt lif åt sin fostermor. – Där hon ej kan träffas af er, herr löjtnant. Två dagar voro redan förgångna och ryttmästare Stål började frukta, att de utsända männen på misstankar någonstädes blifvit antastade och kvarhållna. De föreslogo därjämte till denna plats en viss Meier från Zürich, en man, som stod i stort anseende för sin lärdom, men som föröfrigt redan var gammal och af en svag och eftergifvande karakter. Och så blef det uppgjordt mellan Helges och Elsas föräldrar, att deras barn skulle förenas och när bröllopet stått skulle Kårestads och Björnamos små ägor slås ihop och de gamla skulle då få ett undantag och lefva tillsammans i en af stugorna. Gud gifve min plan framgång. – Men liksom hans forna lycka var flyktad, voro hans egen tillförsikt till sig själf och soldateskens tillit till honom borta. Men hon befriades snart från denna sin mission, hvilken var henne så motbjudande, ty redan samma dags middag spreds i staden ett rykte om, att svenskarna under konungens eget befäl nalkades staden, hvarjämte man hade kännedom om, att en tysk styrka nalkades från motsatta sidan. Nederlaget var afgjordt utan strid och friedländaren gaf blott en half timmes betänketid att antaga hans villkor. Svenskarnes förlust skall hafva varit endast 700 och sachsarnes 2,000 man. Från första stunden, Wolffssohn började tjänstgöra, gjorde han sig bekant för sin stora plikttrohet. – Han förstår mig inte, den stolte gubben. Hon önskade att vinna sin gemål och hans land för den nya läran. – Intet bråk, god vänner!