Så kommo de båda gossarne Per Gustaf och Nils Fredrik fram, ströko af sig mössorna, skrapade med ena foten och bockade sig tvärt som om de gått af på midten. Samuel Persson hälsade med en viss dryg värdighet. Fru Lindsfelt betraktade med synbart intresse de bägge gossarne, som voro pionröda af förlägenhet. De kände sig nästan högfärdiga öfver hennes uppmärksamhet, men de blefvo snart återförda till ödmjukhetens väg. » Riktiga bondpojkar, » sade kaptenskan och skakade på hufvudet. » Di brås la på far sin, lell, » genmälde rusthållaren med orubbadt lugn. » Jag vet inte just det, » svarade nådig frun och kastade en blick upp på den storväxte bonden. » Jag har verkligen alltid sagt, att han har något je ne sais quoi i sitt utseende, men det tycks då inte ha gått i arf. Kanske beror det också i någon mån på kläderna, » tillade hon liksom försonande. Samuel Persson kände sig föga smickrad och undrade inom sig om » sjö nö sä koa » var ett slags skällsord. » Våra söner skola bli herremän, » sade hans hustru, » och det anar mig, fru syster, att de skola få större framgång än mången, som nu ser ned på dem. » Det låg ett uttryck af sårad stolthet i hennes röst, och en svag rodnad färgade det finbildade, magra ansiktet. Fröken Ulrika var beredd att svara, att ingen framgång kunde ersätta bördens och det adliga blodets företräden, men fru Lindsfelt hejdade henne med en handrörelse, som betecknade, att hon ville byta om samtalsämne. Den blinda fröken Regina ökade de båda systersönernas förlägenhet genom att ur sin kjortelsäck taga upp en liten dosa med sockergryn, som hon vänligt bjöd dem. För några år sedan hade hon tack vare denna dosa förvärfvat sig deras ynnest, och hon kunde inte tänka sig, att de redan vuxit ifrån smaken för dylik traktering. » Nå, Gregoriana, hur står det till med hennes Måns? » frågade fröken Ulrika. Och så fick Gregoriana ändtligen beskrifva Måns ' sjukdom. Det hade kommit tvärt och liksom flugit i vädret, och det satt som en propp i bröstet och körde ut mellan axlarne; verkligen en svår och mycket underlig åkomma.