MUNK II. Han som skall ha sålt sig till fan! Den vill jag se! MUNK III. Han har redan fått boken, och mot kvitto, kan Ni tänka Er, af själfva kurfursten. MUNK I. Kurfursten af Sachsen? Är Ni galna? (Ut till vänster, med de två andra munkarne). LUTHER (ensam, med armarne öfver bröstet, försänkt i bön). DOKTOR JOHANNES (in från höger med en bok i handen). LUTHER. Vade retro, Satanas! DOKTOR JOHANNES. Jag satte en gång en bok i Er hand, doktor Luther, och den boken blef Er ett lysande ljus! Läs nu i den här, ett par rader endast! LUTHER. Jag vill inte! DOKTOR JOHANNES (öppnar boken och räcker den fram). Läs! LUTHER (läser ett ögonblick). Nej! DOKTOR JOHANNES. Ett tag till! LUTHER. Ja, det kan sägas! Det är sant! Men det är en kättare! (läser Jag önskar jag aldrig sett den boken! Bort med den Evige allförbarmande Gud i himmelen, ha vi kommit därhän att lögnen verkar med sanningens makt, och sanningen med lögnens Jag tror att jag är kättare, och således en fördömd! Jag är fördömd, förbannad, och Gud har förkastat mig, vändt mig ryggen eller sofver han! Sofver du Gud eller gör du narri med oss Gå Satan och tag din bok med, annars dräper jag dig vid altaret som en baalspräst! Gå! DOKTOR JOHANNES. Frid vare dig, Martin! (Går). LUTHER (ensam med armarne öfver bröstet, mediterande). 471