VÅRENS KONSTUTSTÄLLNINGAR. PAULUS; OLJEMÅLNING AF OLLE HJORTZBERG. SVENSKA KONSTNÄRERNAS FÖRENING. D ET ÄR ETT LIFLIGT färgernas spel, som skimrar på dukarne där uppe i Konstakademiens utställningssalar — än bestickande, än besvikande. Naturens och lifvets evigt ungdomliga bok är fortfarande svårtolkad för LANDSKAPSMÅLAREN AXEL LINDMAN; OLJA AF G. BERNHARD PORTRÄTT I ÖSTERMAN. IDUN 1902 — konstnärernas stora härskara, och det är hvarken » med häfstång eller skrufvar » som han låter afpressa sig sina hemligheter. En af utställningens bästa dukar är Wilhelm Smiths » Osteria », hvilken föreslagits till statsinköp och som återfinnes reproducerad i vårt dagsnummer. Utan att frappera vare sig genom motiv-val eller färgbehandling, verkar den genom en sundt realistisk uppfattning och en förmåga att så att säga hugga karaktäristiken i kragen och ge den direkt åt åskådaren. På landskapsmåleriets område lyser Anshelm Schultzberg med en midvinterstämning — skog med nyfallen snö, beglänst af starkt solljus — som visar hvilken stor kolorist denne konstnär är. Äfven ifrågavarande duk har föreslagits att inköpas af staten. Olof Arborelius utställer bland annat en af sina typiska täcka sommarbitar, kallad, » En blåsig dag ». Vattnet i den lilla viken krusas af en stark pålandsbris, och därom är ju ingenting annat än godt att säga, alldenstund de soliga småvågorna äro gifna med mjuk och saftig pensel; men strandens träd sakna den rörlighet i löf verket, som ovillkorligen betingas af blåsten. Ännu ett par dukar, på hvilka statens inköpsnämnd riktat sina blickar, äro Alfred Bergströms med fyllig kolorit framställda naturstämning » Afton vid en sjö », samt Oscar Hullgrens » När fyren tändes », en ypperlig bit naturlyrik i färger, varm i tonen och med något af naturdyrkarens ömhet i tolkningen.