Och så stod det naturligtvis inte på förrän pappa fick reda på alltihop. Jag tror det berodde på att han helt enkelt inte tyckte att han var tvungen till det om det inte var nån av lärarna eller nån annan som han såg upp till. Sen stack jag därifrån. Det var ett uttryck som han just hade lärt sig. Oftast blev det också en lång snorsträng efter dom. Det är klart att jag inte tyckte det var särskilt uppmuntrande. Hon är alldeles hopplös såna gånger. Jag var inte särskilt intresserad heller. Då svarade jag att jag i alla fall nog skulle vilja träffa den där Sulan för att jag hade hört så mycket spännande om honom. Först allt bråk hemma, och sen att det gick så dåligt i skolan, och sist då dom här konstiga synerna och rösterna. En kväll när Stefan bråkat lite på mig och vi låg bredvid varann och inte sa nånting och jag just var på väg att somna så hörde jag att nån ropade på mig. Han var rätt så stor och stark också, och så var han lite äldre än jag var van vid, nästan uppåt fyrtio. Men han gjorde alltid många mål och till sist blev han stjärna. Det var min mormor som sa så där förresten. Nu hade jag satt på mig behån. När han inte tragglade om skitgörat uppe vid sågen i Holmsund så nötte han om mig och om hur otacksam jag var. Det var Stefan som ordnade så att jag slutade att tända på. Det var sista gången också, man tog aldrig mer realen sen. Jag hade hållit mig länge nog, men nu gick det inte längre. Och så gaggade hon om en massa tjejer som en gång i tiden lekte med mig, jag menar dom där lärarungarna ni kanske minns. Den första kille som jag blev så där riktigt dökär i träffade jag också på en dansafton. Jag menar han fick tillåtelse till det också. Porten var låst i vanlig ordning och jag tyckte det kanske var lika bra på nåt sätt. Jag tror inte jag svarade ens. Han tyckte inte att jag skulle ha några krav på honom när jag inte gjorde som han sa. Det skulle alltså vara värdigt allting och det fanns så väldigt mycket som man inte fick göra eller säga bara därför att det inte passade sig. Jag blev fullkomligt nerkörd i botten. Det hade varit likadant med Lennart alla åren i samrealskolan och det var naturligtvis hemskt viktigt nu när han gick i fyran och skulle ta realen till våren.