Enligt Lindstedt Cronberg var hänvisningarna till alkoholen sannolikt ett uttryck för att mäns fylleri var ett problem för många hustrur, men också för att hustrur skulle försäkra sig om att slippa beskyllningar om att ha provocerat fram våldet.502 I linje med Linda Gordons tolkning menar jag att det också är rimligt att anta att mäns alkoholmissbruk i många fall utgjorde ett större hot mot hustrurs och barns försörjning och välbefinnande än mäns våld, och att det därför så ofta figurerade i berättelserna.503 499 D ’ Cruze, 1998, s. 75 f. VaLa, Växjö stadsoch landsförsamlings protokoll och handlingar, i Växjö domkapitels arkiv KIIIa:1 (1819 – 1831, 1816 – 1844), s. Flera ledamöter hade påtalat problemen tidigare och instämde återigen. av visad våldsamhet, för att skydda den oskyldige eller svagare. Med andra ord ansågs våldet vara legitimt under vissa villkor, medan ” samma ” våld under andra villkor och omständigheter betraktades som illegitimt. Å andra sidan går den att tolka som ett uttryck för en äldre och vidare definition av misshandel, som avsåg andra brott och syndiga handlingar än enbart fysiskt våld.497 Den senare tolkningen styrks av att hustrun senare i förhöret berättar att mannen ” dessutom ” har slagit henne och hotat henne med tillhyggen, och på så sätt särskiljer det fysiska våldet från begreppet misshandel. Litteratur Abbink, Jon “ Preface ”. När en av grannarna, ringkarlen Olof Liliequist, tillfrågades av ordföranden vad han kände till om makarnas sammanlevnad berättade han att: [h] an flera gånger, än av mannen, än av hustrun blivit efterskickad, då han vid ankomsten funnit mannen rusig, orolig, våldsam, att han som oftast överlastar sig, att han hört honom anklaga hustrun både för tjuvnad och hordom; men att hustrun härunder visat foglighet och fördragsamhet samt, enligt hans övertygelse, ej är vållande till deras osämja.607 Av vittnesmålen från de återstående elva sockenborna som härefter förhördes individuellt om makarnas oenighet har anmärkningsvärt nog inte ett enda nedtecknats för sig.