Dels är antibiotika tillgängliga enbart efter veterinärförskrivning på specifika indikationer, dels är all inblandning av antibiotika i foder i tillväxtbefrämjande syfte förbjuden (sedan 1986). I Frankrike, Portugal och Italien var 8 av 10 kycklingar kontaminerade med minst en av dessa bakterier [8]. Detta gynnar selektivt de gramnegativa aeroba tarmbakterierna. I Sverige har vi lyckats hålla nere förekomsten av Salmonella hos husdjur med andra metoder än antibiotika. Hos danska grisar uppskattas den ökade tillväxten som mest till åtta procent. Den kraftiga ökningen av vankomycinresistenta enterokocker på sjukhus i USA är emellertid med stor sannolikhet orsakad av en hög human förbrukning av vankomycin. Avoparcin används nämligen inte till djur i USA. Andelen kinolonresistenta Campylobacter-stammar isolerade från kyckling var 1993 mindre än 5 procent och andelen erytromycinresistenta 2 procent, under det att cirka 30 procent av de humana isolaten i Sverige var kinolonresistenta [15, 16]. Den rekommenderade att antibiotika som användes i terapeutiskt syfte för människor eller djur skulle förbjudas som fodertillsatser [2]. Överanvändningen av antibiotika har skapat en pool av vankomycinresistenta enterokocker, kinolonresistenta Campylobacter samt multiresistenta salmonellaoch kolibakterier i Europa. Spridning från djur till människa Den totala veterinärläkemedelsmarknaden ökade med 15 procent under samma tid. Smittkällan spårades till en biffdjursfarm där tetracyklin ströddes på fodret [9]. Paradoxalt nog är de däremot ännu tillåtna i EU som fodertillsatser. Kolibakterier från djur passerar troligen i regel endast tillfälligt människans tarmkanal men kan under passagen överföra resistensgener till den i tarmen etablerade bakteriefloran [6]. Antibiotika som tillväxtbefrämjande medel Multiresistens är vanligast hos vissa fagotyper. Ovannämnda referenser från England, Tyskland, Danmark och Norge visar att avoparcinresistenta enterokocker isolerade från broiler och svin även är resistenta mot vankomycin och teikoplanin. Resistensgener kan också överföras via plasmider och transposoner mellan bakterier i tarmen, framför allt inom Enterobacteriaceae.