Till dett alrasidsta bleef hann högeligenn warnat och förmant , att hann nu wille besinna sigh och bidia Guudh , att hann wille uplysa hanns mörcka sinne och förståckade hiertta och bekänna sigh och sedhann ångra dhett onda hann bedrifwitt hafuer och såleedhes döö een christenn mennischia , hällst mädan hann seer och förnimmer af månge skääl , att huarkenn hann kann unleedha sigh ifrå denne gärningh , ieke heller will eller kann hanns hustro , eller swåger , och neppeligenn någon annan honom här ifrå befrija . Då swaradhe hann : Ess mögt gehen wie der Herre Gott will , ich habes nicht gethann . Där medh trädde hann ifrå rettenn , och bleef förwaret i fängellsett . Samma dagh kom för rettenn åldermannenn uti snidkare embetet medh embettzbrödernne och beswäradhe sigh öfuer Casper snidkare , att han emot rettenns förbuudh och deeres skrå , arbeetar här i stadhenn , och will kare hwarken wara under embetett eller stadhenn utan giöra hwadh honom hällst synes , och när sådant blifuer honom tillsinnes förtt , bruukar hann sinn onyttige och skamlöse mun , skäller dem för ett och annatt , där till medh , talar hann på dhänn förlijkninngh , som för ett åhr sedhann dem emellan uprattad är , såsom och förhåller Hendrich och Claes Hagemann deres arbetzlöön , som de på slåttet hoos honom förtiennt hafua , oanseett hann af befallningsmannen hafuer bekommitt betallningenn widh pass 309 daler , där af dhe icke een peningh hafua nutett . Bägäre att denne Casper för sinn mootwillighett och tredhscho , så och för dett despect hann giör embetett måtte tilbörligenn blifua straffat .