Enligt denna uppfattning va^ familjen en genom bandet af en gemensam religion saininanhållen grupp af människor, hvilken icke blott utgjordes af pijL jorden lefvande inedleniinar, nämligen husfadern, som var familjens styresman, Ilans hustru och afkoinlingar, så vida dessa icke - (de inanliga genom adoption, de lwinliga genoni gifte) öfvergått till en annan familj, sanit söners, sonsöners o. s. v. hustrur; den inneslöt också de aflidna förfäderna. Hela följden af slaktled bildade ett oupplösligt helt. Familjens aflidna medlemmar troddes från en annan värld agna deltagande och gifva hjälp å t sina i jordelifvet varande ättlingar, men de hade å sin sida aiisprillr på eii vis ' s dyrkan i forni af böner ocli offer fr %n d e k a iittlingars sida, en dyrkan, hvars sate dels var Iiusets härd dels de aflidnes gfafvar. P&amp; fortvaron af denna dyrkan berodde deras lycka i den andra världen. Get var dsrföre för den grekiska maiinen den heligaste plikt a t t lämna efter sig afkonilingar för a t t fortsätta släktens dyrkan af födäderna, p i samma gäng soni Iiaris eget intresse på det kraftigaste ma.nade lionom att på detta sätt. tillförsiikra sig sjalf en lycklig fortvaro p&amp; andra sidan grafven. Men endast sådana afkomlingar vor0 liartill Bgnade, som vor0 födda i ett under religioneiis h#lgd och med vissa cerenionier afslutadt aktenskap; i händelse af barnlösliet i äktenskapet, gjorde dock en i en viss religiös forin verkställd adoption till fylles för ändamalet. Sedan staten iippst %tt genoin en förening af flere familjer, föreställde maii sig denna i närinaste analogi med en familj; dess alla medlemmar anshgos liarstanima fran en gemensam ättfader, för kvilken inan fick ett namn genom a t t bilda e t t personnamn af folkiiairin.