kläderna och ryckte honom backlängess uth genom döran. Och då slogo the igän farstudöran. Tå sprangh Bängdt till fönstret och högh först thet eena fönstret sundher och så dhet andra effter, och wille krypa in i gästebudzstugan. Tå sade iagh till honom, k. bror giff migh kniffuen, män han wille inthet. Icke häller dristadhe iagh migh wäll \till/ att taga kniffuen ifron honom, uthan ther låg een stör på gållen. Then togh iagh up och tänkte att willija slå kniffuen uthaff hanss handh, och när iagh slogh till, slogh iagh mijste handhen och råkadhe på dhet trää som satt emillan bådhe glasen, att dhet flögh in på bordhet. Åther badh iagh honom att han skulle fåå migh kniffuen, och badh honom häller taga något annat i handhen ther mädh kundhe slåss, om tu änteligh will, och tå fick han migh kniffuen, och iagh gömbde kniffuen hooss migh. Sädhan sadhe iagh till honom: Kåm k. b. wij welle gåå heem och leggia oss. När wij tå gingo och kommit op i wårt qwarter på gårdhen kom Bängdt i Norbyn och Nilss i Sätter, ropadhe på migh och badh migh fölga sigh tillbaka och see oppå karlen huru han war flydder. Tå ropadhe min bror och sadhe, kommer tu hitt iagh skall slå een kuhla igenom \tigh/ och mente att han skulle skrämma them, ty han hadhe huarken bössa eller pistool. Tå bad iagh honom [fol. 247r] gå in i stugan och läggia sigh mädhan iagh skulle föllija them och see oppå karlnen [läs: karlen], och så fölgde iagh them. När iagh kåm in i stugan lågh karlen på