den plats, där han tillbringat de tjugufem första åren af sitt lif och där han upplefvat de händelser, hvilka drifvit honom in på den bana, där han nu stod Arbetarne kommo ut ur sina bostäder, alla tjänarne från stora huset skyndade till, klungorna af människor blefvo större och kompaktare; vildare och vildare bar det af ner åt sjön, först doktorn, nästan vansinnig af fruktan, då han trodde att alla dessa människor rusade efter honom blott för att taga hans eländiga lif, då de ju i stället borde skydda det, och efter honom Hornberg, och så alla de andra. – Det var revoltens, anarkins lössläppta, af ingen tänkande hjärna reglerade lidelser, med allt dess ursinniga vanvett och rofdjursinstinkter, som här, efter år af förslöande träldom, stod i sin hotfullaste skepnad, färdig till gräsligheter, hvars slut ej kunde bedömas. Ett skadedjur, som, likt alla dessa andra agitatorer, hvilka utså missnöjets draksådd, borde på hvad sätt som helst göras oskadlig; detta vore statens skyldighet mot sig själf och mot det förvillade fåtal arbetare, hvars begrepp förvirrats af de samvetslösa agitatorernas villoläror. » Och nu kastar du bort knifven. Sten hade i sin ifver kommit ända bort till soldaterna, där dessa höllos omringade af en kompakt människomur, som hindrade deras rörelser. Jag kan sålunda inte förstå att herrarna ha någon anledning att besvära sig med att fasthålla mig: – Den här affären skulle jag hälst vilja, att löjtnant Wising och jag gjorde upp på tu man hand Och nu skulle jag verkligen behöfva tvätta blodet ur ansiktet, om inte herrskapet har något emot det. » Hvad Birger Sten tänkte, det var, att det med all säkerhet fanns en stor mängd arbetare, som resonerade sig till själftagna bojor precis på samma sätt som Bogren, men – hvilka också i grund och botten tänkte precis som han, och hvilka skulle känna sin kraft vakna, då de en gång på allvar ställdes inför en kraftmätning med den kapitalmakt, för hvilken de hyste en sådan oerhörd respekt.