Gubben stod der liksom försänkt i bön och observerade ej de ankommande, innan dessa voro vid hans sida. – För henne hade nog glädjen blifvit måttlig, eftersom hon inte alls tyckte om honom, vågade frun invända, så det kanske nog ändå var bäst, att det partiet ej blef af, hur lockande det än kunde synas Strax efter klockan tolf började hon kläda om sig, fast besluten att göra allvar af sin hotelse; men då kom i sista stunden den efterlängtade penningeförsändelsen. – Hvad är ert ärende? skrek Ellen förskräckt och sprang upp. Ingen af oss skulle ha missunnat honom det, ty med honom ha vi alltid kommit så godt öfver ens. Men då genomfor honom en vild smärta vid tanken på hans kära och han började ångra det fattade beslutet. – Nej, när jag kom dit, så skulle ett par barn ha blifvit förbytta, så att det skulle vara vårt, som ännu lefde. Det gjorde han med samma ifver, men tyvärr med samma tröstlösa resultat. Den unge mannen lät höra ett stönande ljud. Förblif hädanefter samme man, som du hittills varit, och du skall ej råka vilse i lifvet! När Alice slutat läsningen af brefvet, kastade hon detta med en förargad åtbörd på bordet och började att med händerna på ryggen gå fram och tillbaka i rummet. afbröt honom Ellen. Det förvånade honom, att det kunde vara så lugnt, tyst och fredligt här borta i utkanten, som det faktiskt var. – Vi ä ’ ändå allt bra oförsiktiga, snälla Birger. Det vore väl också höjden, om den fördömda menniskan skulle vara till den grad fräck, att hon sökte plats i mitt hus. Men de kunde vid horisonten endast upptäcka en blågrå strimma och ville ej tro matroserna, som påstodo, att denna strimma vore Amerika. John, som i dag var vid mycket dåligt lynne, sneglade misstroget på det lilla brefvet, som kalfaktorn höll i handen. – Bara en nyck kanske? I den tron steg han in i huset, träffade der en kvinna och frågade henne efter en flicka, hvars utseende han beskref, så godt han kunde. Men det var bara ett satans påhitt af doktorn, det ä ’ min fulla öfvertygelse. Sedan han blifvit ensam med henne i ett rum, frågade fadern med skenbart lugn: