Inladhe Nielss Andersson i Bregårdh en supplication ställt till hans Excell:tz och Nådhe h:r gouverneuren, huar uthi han ahnklagar lendzman Måns Andersson hafua af allmogen i Ström taget muthor och däm låtet blifua hemma ifrå uthskrifningen, och taget såsom smör, torfisk, oxar, mårdskin, räfskin, silfrskiedar och penningar, williandes sådantt mädh 14 bomärckien bewijsa, och befans icke mehre ähn desse som skrifften verificera wille, nembl. Göran Andersson i Öhn, Peder Olofsson ibidem, Per Ingebrigtsson ibidem, Mickel i Gärde och Olof Persson i Äspnäs. Altså blef där om ransakat och befans som föllier. 1. Om smöret och torrfisken bekiennde Nielss medh allmogen, att de godhwilligwn hafua honom dädh lofuat, nembl. 1 W smör och 1 W torrfisk för sitt omak medh budh och resor, män intte bekommit, uthan lofwadhe fullgiöra. 2. Oxen belangandhe, bekienner Jöran i Tulssåås sigh af frij willia hafua gifuit lendzman för sitt omak att han togh hans karl ahn och läth honom inskrifua på munstringen, effter han sielf för sin ållderdom skull icke förmåtte dän wägen reesa, och richzdalern gaffs lendzman för passet. 3. Om mården belangande bekienner lendzman sigh hafua fått af Erik Olofsson i Öhn för sitt omak att han måtte resa till munstringen och sädhan tillbaka hem så för hans skull, som elliest de flere modtwillige, och elliest månge onde ordh för deres skull lidit. Sammaledhes och om räfuen som han af Pedher Olsson i Öhn och elliest den ortt och åtta skillingh aff Mårten Andersson i Öhn, bekommit.