Allt det avgörande är m. a. o. ännu ovisst, och den garanti man sökt i den fasta egendomen är under alla förhållanden föga värd samt kan bli alldeles betydelselös. Till råga på allt hade man enligt det ursprungliga projektet vid sidan av denna den nya valutabankens nymarksemission ställt ännu en sedelemission, nämligen i guldmark mot guldvalutor, genom den gamla riksbanken; men det förefaller som orn åtminstone denna tanke hade fått förfalla. Även med en sådan förbättring är det tyvärr svårt att ställa något gynnsamt horoskop för de tyska^ valutaplanerna, sådana de hittills äro kända. Novemberrepublikens bestånd i Tyskland synes allvarligt hotat. Som sista räddningsankare har den första ministären Stresemann tillgripit Weimarförfattningens diktaturparagraf samt beklätt riksvärnsminister Gessler med utomordentlig maktfullkomlighet. Men i Munchen har motsvarande myndighet av kabinettet von Knilling uppdragits åt den förutvarande bayerske statsministern dr Gustav von Kahr, en av Tysklands mest kända monarkistiska högerpolitiker. I det röda Sachsen åter uppträder chefen för den socialdemo-kratiskt-kommunistiska koalitionsregeringen, d: r Zeigner, nästan som Den tyska fascismen.432 DAGENS FRÅGOR bolsjevikisk folkkommissarie. De strejkande i Ruhr tyckas knappast efter det passiva motståndets uppgivande benägna att återgå till slavarbetet för fransmännen. Samtidigt fortsätter marken sitt fall ned i så nattsvarta avgrunder, att man måste räkna med ljusårens astronomiska tal. Då detta läses, kunna ödesdigra händelser hava kommit i gång. Vad ovan sagts torde ganska nära återge, vad man nu i flera år förutsagt, nämligen Tysklands s. k. sammanstörtande, som följd av Versaillesfreden och Poincarés politik. Statsbankrutten i sin moderna form, d. v. s. genom penningvärdets förstöring medelst sedelpressarna, är ju redan ett fullbordat faktum. Vad som återstår, är det politiska sammanbrottet. För detta torde finnas trenne alternativ: röd eller vit diktatur eller riksenhetens sprängning.