Infusion av albumin ökar plasmavolymen genom att höja det kolloidosmotiska trycket. Där skriver författarna målande att vart 17:e dödsfall i albumingruppen kan förklaras av denna behandling eftersom dödligheten var 6 procent högre än hos kontrollerna. På 1960- och 1970-talen åtnjöt albuminbehandling stor popularitet inom bland annat operationsoch intensivvård samt barnoch njurmedicin. Resultatet visade att dödligheten var 20 procent hos dem som erhållit kristalloider och 24 procent hos de kolloidbehandlade patienterna. De datorberäknade kurvorna grundas på medelvärden från volymkinetiska analyser av 15 försökspersoner som erhållit albumin samt 8 som erhållit Ringeracetat [10]. Denna behandling ger således patienterna en daglig dos albumin som väl överstiger hela plasmans innehåll av albumin. Den relativa risken för död var 1,46 när albumin givits för att behandla hypovolemi, 1,69 om indikationen var hypoalbuminemi och 2,40 om albumin givits vid brännskador. Det är också tvivelaktigt att ge albumin i stor dos för att motverka hypovolemi hos intensivvårdspatienter. Många av behandlingarna, som kan ha genomförts för mer än 15 år sedan, använde terapimål som idag ter sig olämpliga eller potentiellt skadliga. I annat fall sjunker översiktens värde snabbt och kan i värsta fall bli helt missvisande som riktlinje för kliniskt handlande. En god hypovolemibehandling kräver fingertoppskänsla och till exempel en återkommande kontroll av patientens hemodynamiska svar för att terapin skall kunna avpassas på ett lämpligt sätt. En systematisk översikt som finns tillgänglig på Cochrane Library ifrågasätter även denna indikation för albumin [3]. För flera andra studier kan man också fråga sig om randomiseringen till två i förväg fastställda behandlingar förfuskar möjligheten för behandlande läkare att optimalt behandla patienten. En metaanalys av en annan grupp, baserad på 17 studier, publicerades några månader senare och fann endast en försämrad överlevnad vid kolloidbehandling av traumapatienter [8]. Resultatet har tyvärr påverkats av att albumin i flera artiklar givits på ett felaktigt sätt. Det finns nämligen ingen enskild studie som är tillräckligt stor för att kunna upplysa oss om ett eventuellt samband mellan albuminanvändning och överlevnad efter svår sjukdom, vilket är pinsamt för en behandling som använts mycket och kostat ännu mer.