Sedan de återkommit till Edsberg, kommo hoffröknarna Sophia Piper och Jacquette Cederström dit från Rosersberg och voro där en hel dag. Egentligen var det mera den smickrade fåfängan att kunna roa »småfröknarna», som de inom hertigens hof kallades, än just deras sällskap som roade Malla, ehuru hon gärna såg de vackra flickorna, isynnerhet Jacquette som hon alltid höll af. Sophie var vackrare men för öfrigt rätt obetydlig. Anne-Marie Ankarcrona kom för en tid till Edsberg till Mallas stora tröst och glädje. Hon omtalade, att löjtnant Tamm, som utmärkt sig vid riksdagen, vore förlofvad med en sin kusin, Nancy Grill, och att det var en barndomskärlek. Hon skulle vara mycket behaglig fastän icke vacker, och berömdes mycket i alla afseenden. Hennes mor, en rik brukspatronsänka, hade aldrig velat detta giftermål, och nu sedan Tamm i Norrköping afsagt sig adelskapet, fruktade man, att hon skulle göra ännu mera svårigheter. På länge hade Malla ej hört ett ord från Brelin, men hon visste, att han var hos Gyllenborgs på deras vackra egendom Ulfhäll nära Strängnäs. Oförmodadt fick hon tvenne engelska bref från Marguerite Gyllenborg, hvari hon väl igenkände lärmästaren och såg hans vilja att göra sig påmint.