De som är kvar kan istället skicka epost till sina utflyttade vänner då Svenska Privatläkarföreningen har satt av en hel årsmötesdag till temat » Datorisering av privatpraktiken ». Det skulle skapa flöden i alla riktningar och mellan alla plan. För en hotad kår gäller det att ständigt uppgradera verktygen och vässa argumenten. Göran Medén-Britth är däremot ingen pessimist. Konflikten mellan de olika läkargrupperna är till dels konstruerad och baserad på fördomar och okunskap, tror Göran Medén-Britth. - Från centralt håll saknas det helt framförhållning när det gäller investeringar i den privata vården, och när det gäller vårdavtal och att kunna besätta mottagningar med adekvat antal doktorer. En relationsförbättring utan praktisk åtgärd med andra ord. Han frågar men hittar inga svar. Ändå är han realist nog att inse att det ena inte uteslutar det andra. Revolutionen lär dröja Vi är helt nerprioriterade, säger Medén-Britth med ryggen åt fönstret, för inte heller där finns det särskilt vacker utsikt. När socialminister Lars Engqvist omsider dök upp som arvtagare visade han minimalt intresse för läkarna. - Politikerna har själva skrivit artiklar om det viktiga i att föra dialog, men vi kommer aldrig till tals med dem, en ovanlig situation för Läkarförbundet. Göran Medén-Britth blir både trött och arg när han hör det evinnerliga tjatet om att privatläkarna endast gör de lätta jobben medan den offentliga vården tar det tunga samhällsansvaret. I mångt och mycket motarbetas vår sak från två håll. Morten Valestrand » Vi utarmas sakta men säkert » Han berättar om de trettiotvå läkarna i Göteborg som 1997-98 slutade av åldersskäl, och som var och en hade en bruttointäkt per år på minst en miljon kronor. - Det är märkligt att myndigheterna skall hindra välmående doktorer från att arbeta enbart för att de fyllt 65 år, samtidigt som ersättningsetableringar vid naturlig avgång motarbetas. Han vet hur svårt det är att bli profet i eget land men har inga planer på att flytta till Norge. Göran Medén-Britth påstår inte att allt var bättre förr, men frågan är om det var rätt av staten att lämna privatvården åt landstingen. - Det här hade blivit väldigt billig sjukvård för huvudmännen, men det förstår de inte. - Det finns en överkapacitet i den privata vården som huvudmännen inte ser.