Omsider, hunnen till lycksalighetens kulminationspunkt, illskrek hon: Full af förtwiflan gick han efter en stund upp pa sitt rum, satte sig framför skrifbordet och skildrade i en lång epistel till Constance, hela djupet af sin kärlek och angern öfwer sitt lättsinne vi-a-vis guvernanten. ” Kalle är twungen att taga emot magistern ”, hördes en gnällande fruntimmersstämma, ifrigt uppmanande. Kniberg war långtifrån af samma tycke, han war för god ekonom, att wilja ge ut en tolfskilling på fin förlofningsdag och sökte derför leda samtalet åt mera upphöjda föremål, t. ex. stjernorna. Denne skrapade med klackarne i golfwet och tummade förlägen messingsknapparne i nya jackan. ” Det är min skyldighet, att bli herr magisterus ciceron. ” Ödmjuka tjenare! ” Min nådiga! ställa till kärleksmöten i mitt hus och med min guvernant! Det är i förtjusningen öfwer denna upptäckt, som studenten ånyo skall fram och figurera för det hederwärda publicum. ” Gräs-lök, ” mumlade Edvard och det war rätt förlåtligt, om han kom att tänka på något sa prosaiskt som – en smörgås! Demoiselle Gräslök förklarade här, att hon behöfde hwila sig och nedsjönk på en bänk, dragande Edvard med sig. förbi! ” Åh, fälle kan det wara hen å hen ’ alf mil igen, men efter jag liksom åtagit mig att skussa ’ errn hända fram, så ska ’ det nog gå för sig snart. ” och om äfwen hon fattat tycke för den wackre informatorn, war det den första kärlekens stilla morgonrodnad, en böjelse alltför ren, att på minsta wis kunna oskära det jungfruliga hjertat. ” När patron kommer hem, skola wi underrätta magistern derom, ” yttrade mamsell Gräslök, då hon märkte sin umbärlighet och neg mycket ceremoniöst. Författaren utber sig slutligen till fru Aurora Maria Knibergs, född Gräslok, derömmelse få nämna, att hon stilla afled, i följe af en obotlig hjertsjukdom, redan andra månaden efter sitt bröllop.