SARA. () Min Cammererare förstår sig bättre på alt detta än jag, imedlertid så ber jag Er om ursächt Juncker, Er titel war mig obekant. JUNK. TORBIÖRN. Det må så wara denna gången, min Fru, litet brutit är snart förlåtit, som wi pläga säija i wår bygd, jag will wara kort i mitt ährende, () jag säger, jag will wara kort i mitt ärende, men sätt Er ner, Fru sätt Er, wi blifwa snart lika goda, hör Truls, tänd på min Tobaks-pipa. () TRULS. Det skall skie Juncker. () SARA. Fy Juncker, när plägar man röka uti en Fruentimmers kammare? JUNK. TORBIÖRN. Hör Fru, jag wil så begynna, som jag ämnar hålla ut, jag förstår mig intet på at krusa när man Friar, och wara plump sedan man blifwit gift, sådan som I ser mig nu så blir jag. SARA. () Åtminstone blir du intet bättre, det går jag god före, men jag måste låta den narren giöra just som han will. JUNK. TORBIÖRN. Men min Fru kan man intet få ett glas öl här hos Er, i min bygd sättes altid öl-stopet fram när främmande kommer. SARA. Öhl! Juncker, här drickes intet annat än wattn i mitt hus. JUNK. TORBIÖRN. Litet bröd til, min Fru, så kan I pläga Era Giäster med fånge-tractamenter, men ni ska weta at på Stollebo har jag godt wattn, å ni ska få wattn där, min san, så det skall stå öfwer bägge öronen på Er. () SARA. () Åh! din otäcka; () men I sade Juncker at I will wara kort i Ert ärende, jag har ännu icke hört ett ord däraf.