på straffet ansöker. Altså andhrom till warnagel uppå Kon[ungens] behagh effter d. [lucka] capit. [lucka] sackfält till – [3 m:k]. 5. Angaf lendhzman ett lönskeläger emellan [en genta] Brita Amphionzdotter i Biskopzgårdhen och [en gifft karl] nembl. profotzsen Daniel Tuttwigh, then hon [säger] barnfadhren wara, men intet bekiener sigh wet[ta honom] wara giffter, för hon afladhe barn, dher kiörkiohe[rden] h:r \Olof/ honom då excaminerade såso[m skyl?]dhigher nu sielf bewittnar, att nähr han [om gierninghen] tilfrågadhes, sadhe han wara giffter, me[n medh sin hustru] i sämio eij lefwa kundhe, och hon [hans egendom förslötz] [fortsättning på fol. 331v] haf:r, wille han söka dhee wördhige herrar i Kopparberge, dher hon bodhe, att han kundhe skillias medh henne, och dhenne till echta taga, men nähr dhetta eij angick rymbde han till Norie, nu såsom tolfmännerne iempte allmogen bewittna, att han för ähn hon kränckt blef, haf:r sigh aldheles för ogifft hållit, och att ingen annan förstodh, effter han ungh war (ähn så wara). Altså emädhan hon såledhz sigh uthi dhetta förset haf:r, och eij wiste honom wara gifft:r, dock androm till warnagel, och uppå Kongl. Maij:tz behagh; sackfältes hon medh 20 m:k. Aff hans excell:ntz h:r guveneuren Carl Spaar[e] medh bötternes ehrlägiandhe frijgif:in.