Hvad är det för konster! Skall du stå i mor, nu sedan jag vet allt. Aldrig kan jag få något mera... Nej, jag kan inte, jag kan inte gå ifrån dig, någon glad stund mer... Aldrig kan jag tro på en dag en man och för hem till sig er dotter, Där skördar ni där ni sått och kommer LISEN (till modern). då sitter ni ensam på er ålderdom och har tid att ångra er oklokhet. Farväl! (Går fram och kysser Hélène på pannan.) Farväl, min syster! DOTTERN. Farväl! hoppades på lifvet! Se mig i ögonen och se ut som om du LISEN. dig för din goda vilja, ty du har gjort mig mer Det kan jag inte! Jag kan inte heller tacka DOTTERN. 141 ondt än du vet. Du väckte mig med en orm när jag slumrat in i en skogsbacke i solskenet... LISEN. blommor och sång! God natt! sof godt! (Går.) Somna om igen, så skall jag väcka dig med Och Fjärde seenen. MODERN. DOTTERN. Därpå KLÄDERSKAN. var det! En riktig djäfvul! Och du! Så dum känslig då människorna äro så råa! En ljusets ängel i hvita kläder! Jo, en djäfvul MODERN. du var! Hvad är det för schåp! Att vara fin jag narrats beljuga min far under så många år... MODERN. Tänk att du talat så osant för mig, så att DOTTERN. som föll i fjor... A, hvad är det värdt att tala om den snön Och däremot moster Augusta! MODERN. DOTTERN. fruntimmer, som du står i stor skuld till... Tyst du, moster Augusta är ett utmärkt 142 ju min far som gifvit mig min uppfostran... MODERN. Det var ju inte sant det heller... Det var DOTTERN. så småaktig, så. Och hämndgirig är du också! Kan du inte glömma en liten oegentlighet... Se där ha vi Augusta! Kom du, så ska vi småfolk roa oss så godt vi kan.