Resistensutveckling är ett problem hos en del patienter, företrädesvis hos dem som led av avancerad HIV-infektion när proteashämmarna sattes in och hos dem som av olika anledningar inte kan följa den krävande behandlingsregimen. Uttalad hypertriglyceridemi medför ökad risk för pankreatit. Det innebar att förstudierna var begränsade och att studier kring långtidseffekter inte hade genomförts. En eller två proteashämmare i kombination med två nukleosidanaloger har blivit standardbehandling. Ökad kardiovaskulär risk? Patienten hade fettansamling i nackslutet, » buffalo hump », och hyperglykemi. I Sverige planeras en kartläggning av redan inträffade allvarliga biverkningar och samtidigt ett system för framtida uppföljning av biverkningarna. Även om orsakssambandet ännu inte är fastställt tycks behandling med proteashämmare i kombinationsregim medföra stor risk för rubbningar liknande dem som karaktäriserar det metabola syndromet. Tillståndet uppträdde efter en mediantid om 10 månaders behandling. Tillståndet var associerat med hypertriglyceridemi och hyperkolesterolemi hos en stor andel av patienterna. Enligt en hypotes skulle störningarna i lipidmetabolismen åstadkommas genom att proteashämmarna blockerar dessa proteiner [15]. Incidensen av dessa tillstånd har dock hittills varit låg, och vinsterna med behandlingen har bedömts överstiga riskerna. Nya biverkningar förknippas med proteashämmare I fem fall var patienterna yngre än 30 år. Miller och medarbetare fann att detta tillstånd motsvarades av en ökad visceral fettansamling [4]. Ytterligare ett sådant fall har rapporterats i litteraturen [11]. Många patienter blev lite tjocka om magen efter påbörjad kombinationsbehandling. På grund av att aids ofta leder till avmagring tycktes detta till en början inte vara särskilt alarmerande. Det är dock anmärkningsvärt att en så stor andel av de rapporterade fallen utgörs av unga patienter. Det finns idag fyra registrerade proteashämmare: Crixivan, Invirase, Norvir och Viracept. Men under den senaste tiden har den ändrade fördelningen av kroppsfettet visat sig vara associerad med metabola störningar, vilket medfört en stigande oro för allvarliga komplikationer på sikt. Vid behandling med proteashämmaren Crixivan förekommer ganska ofta njurstensbesvär, till följd av utfällning av kristaller av läkemedlet i urinvägarna. Samtidiga metabola rubbningar redovisas också.