Då hon betraktat taflan länge, försjunken i stilla extas, slöt hon ögonen, och då var hon madonnan med barnet, då kände hon lilla Vincenzos mjuka, varma kropp mot sitt bröst, hon lade armarna i kors framför sig och kände barnet där innanför, han blef allt mindre och mindre, nu var han helt späd, alldeles nyfödd, och det var hon som hade födt honom. Det gick en spasmodisk rysning af sällhet genom henne, tårar af öfversvinnlig lycka droppade utför hennes gamla vissnade kinder, och hon kände sig nära att förlora sansen. Så lycklig hade hon aldrig varit i sitt lif, hon trodde inte ens, att madonnan själf upplefvat ett sådant ögonblick af intensiv modersvällust. Hon hade nästan glömt den verklige Vincenzo, den långe blonde, mörkögde forsteleven med de bruna mustascherna; hon älskade nu allra högst den lille Vincerzo, som hon aldrig sett i verkligheten, men hvars bild hon dagligen hade framför sig på den underbara taflan, och då det kom bref från Vallombrosa — med långa mellanrum som vanligt — förvånade hon sig öfver, att hon ej gått och längtat efter det som förr och att hon kunde läsa det med samma lugn, som om det varit från en nästan främmande person. Hon hade skrifvit till honom och berättat om fyndet af den underbara madonnataflan, men utan att nämna något om de likheter hon spårat däri eller om den mystiska lycksalighet hon erfor, då hon betraktade den. Det skulle bli en öfverraskning för honom, då han kom, och nu led det mot den tiden igen — ett år hade gått som i en skön dröm. Då han kom — det var åter den 20 april För hvarje dam torde det vara af största intresse att taga kännedom om sättet för en rationell hudvård. Boken erhålles gratis och franko. Tillskrif oss i dag. 132 Parfy me ri Louis * = Stockholm. — tog hon emot honom vid stationen, som han begärt i det sista brefvet, och de stego genast i den väntande hyrkusklandån, som Vincenzo beställt emot sig. Det var en missräkning för henne, t y hon skulle så gärna ha velat visa honom madonnataflan genast, men hon sade ingenting.