Om hon inte använde dem själv är det troligt att hon lämnade dem i pant. 401, s. 17; Skeda inflyttningslängd, vol. Dessutom noterade de anmärkningar om sina församlingsbor samt angav ibland om de hade frejd, vilket var en viktig uppgift för att kontrollera en persons medborgerliga förtroende och rykte, något som bland annat bedömdes vid anställning, inflyttning och lösdriveri. Barnbarnet bodde sedan med dem fram till att hon var 27 år då farmodern, som blivit änka, avled. 326 Se t. ex. Erik Beebink, Frans von Poppel och Aart C. Liefbroer, ” Parental Death and Death of a Child: Common Causes or Direct Effects? ” i R. Derosas &amp; M. Oris, red. Det är känt att mor och barn brukade läggas in tillsammans liksom att det förekom smittspridning mellan ammor och dibarn. Det framgår av hospitalsklockaren 146 Nordqvists fall. Därefter tog läkarna över i städerna, medan prästerna fortsatte på landsbygden. 69 Flera av männen hade dessutom flyttat inom kvartersgränserna under femårsperioden. 48 Bland de 47 ogifta vid inflyttningen finns en individ med okänd inflyttningsålder. 138 Det inträffade till yttermera visso att fattigvården fick kännedom om personer som bodde i staden utan att ha laga försvar. Barnfamiljerna, som är 43 i kohorten, är kritiska för bedömningen av kohortens grad av etablering eller marginalisering därför att de både indikerar ett stadgat liv i staden som kan ha bidragit till några extra år att leva i jämförelse med till exempel ogifta män samtidigt som fattigvården pekade ut familjerna som en potentiell försörjningsbörda. Här har villkoret ställts att individerna i kohorterna ska vara födda utanför Linköpings domkyrkoförsamling men bosatta 56 Lennart Nordenfelt, On the Nature of Health: An Action-Theoretic Approach (Dordrecht, 1987), s. 145. De relationer som trots det har identifierats här genom granskning av familjernas boendesituation i staden kan därför anses vara minimital. De sociala relationerna blev med andra ord mer uppblandade. Didrik von Essen, 1898, Källa: ÖLM. 36, s. 210 Lars Rylander Sven Persson S:t L ars 8, vol.