I så fall förflyttas den politiska tyndpunkten till än mera begränsade delauktoriteter (skrået, facket o. s. v.). Ingen kan vara i tvivelsmål om att just en sådan utveckling för närvarande är i gång. Vad betyder denna auktoritetsförskjutning? Uppenbarligen att det helas auktoritet undan för undan upplösts till förmån för delens. Men detta innebär tillika, att det, som vi funnit vara nerven i allt gemenskapsliv, viljan till tjänst, avsku-rits. I stället inträder som social drivkraft individens naturliga expansionssträvan, viljan till makt och vinst. Samhällsmaskineriet fungerar visserligen tack vare en väl utbildad teknik, men det saknar inre, organisk sammanhållning. » Da habt Ihr die Teile in der Hand, fehlt leider — nur das geistige Band. » » Das geistige Band » — det är solidariteten. Men solidaritet ernås icke genom hopsummering eller sammanjämkning av delintressen. Den vinnes endast därigenom, att de enskilda möta en makt, som ställer ett obetingat anspråk på var och en att göra sin tjänande insats i en samfälld strävan. Det är medvetandet om en sådan makt, som försvunnit för vår tids människor. Därmed ha vi nått fram till kärnan i nutidens auktoritetsproblem. En sista fråga återstår: Var går vägen till förnyelse av det organiska auktoritetsförhållande, utan vilket det mänskliga gemenskapslivet är dömt att sönderfalla? Hur skola människorna åter kunna ställas inför det Helas myndighet? Så mycket är till en början tydligt, att den politiska revolutionseller reformvägen icke leder till målet. Den fascistiska diktaturen är lika litet lockande som den kommunistiska. Skadan sitter alltför djupt, för att den skulle kunna avhjälpas med en författningsändring. Vad diktaturen kan betyda för Syd-418 JOHN GULLBERG europas folk, kunna vi lämna därhän. För oss måste i varje fall den napoleonska posen te sig som ett tomt maskeradupptåg. Det är tyvärr ibland så svårt att skilja mellan härskarmanteln och narrkåpan. Det är ju icke heller så, att författningsändringar utgöra den egentliga orsaken till statsmaktens förfall. Despotismen är en orimlig statsform, emedan den lägger större makt i en endas hand, än denne i regel kan bära.