I sekundärlitteraturen talas det därför om att Mechthild beskriver en ” försinnligad transcendens ” (versinnlichte Transzendenz) .418 Gud framträder här primärt som en älsI inledningen till Queer Theology: Rethinking the Western Body, 2007, s. 9, konstaterar till exempel Gerard Loughlin att för män är kärleksrelationen till den manliga guden som sådan homoerotisk. I relation till Gud är naturen direkt erfaren, och medgivna i naturen är 274 iii. Stein menar att Thomas likaväl som Husserl följer detta skådandets schema. Dess implicita moment av självaffektion bär alltså med sig ett möjligt explicit moment av självtematisering som utgör fenomenologins möjlighet. Mechthild of Magdeburg, Marguerite Poerete and Meister Eckhart, 1995. Tvärtom är de sanningar vi först stöter på medelbara sanningar, medan de omedelbara sanningarna kräver förberedelser, till exempel i form av en främmandegörande reduktion som gör det vi vanligen tar för självklart synligt. Ibid., s. 62 f, samt ” Edith Stein und die Frauenfrage ”, 1991, s. 160 f. Huruvida Stein ska uppfattas som ” essentialist ” i fråga om kön har alltså diskuterats, inom fenomenologin har på senare tid en mer konstruktivistisk hållning varit rådande, det mest kända exemplet är kanske Iris Marion Youngs artikel ” Throwing Like a Girl ”, 1990. Mechthild beskriver i en annan text hur hon vill men inte kan skriva mer, eftersom det hon vill säga överskrider henne i sin storhet så att hon förstummas och orden inte längre räcker till, men att varje själ 386. Han menar att det gemensamma köttet inte ger någon gemensam värld, och att det endast ger ett negativt språk eftersom språket är om sådant 437. Ett exempel på ett sådant rent logiskt resonemang är det gudsbevis Scheler formulerade när han menade att en makroperson krävs för att det ska kunna finnas en gemensam värld (se 2.2).