Det är ganska besynnerligt att en förståndig och ofta skarpsinnig forskare som Berendts kunde göra sig blind för ett så tydligt vittnesbörd om sen kristen interpolation. Efter denna detaljanalys blott några allmänna iakttagelser. Varken här eller på ett senare ställe i den slaviske Josephus, som också skall beröras, nämnes undergöraren vid något namn eller binamn, och samma egendomliga förhållande går igen i två ställen, som handla om Johannes döparen; icke heller han nämnes vid namn. I det senare fallet har Rob. Eisler den något kuriösa förklaringen att Josephus, då han skrev sin bok »om det judiska kriget», ännu icke kände döparens namn, som han först senare har nämnt i Antiquitates. En så besynnerlig förklaring gör Eisler emellertid själv alldeles överflödig, ty hans förklaring på att namnet Jesus är försvunnet ur berättelsen är fullt tillräcklig även för fallet Johannes. Hans förklaring är den enkla och utan tvivel riktiga, att alla ägare av handskrifter med dessa berättelser i den segrande kyrkans och den stränga kristna censurens tid själva ha avlägsnat namnet Jesus (och kanske »den så kallade Kristus») för att icke riskera de dyrbara handskrifternas konfiskation. Visserligen innehålla dessa berättelser i den form, som kristna interpolatorer ha givit dem, ingenting egentligen nedsättande om Jesus, men de stå dock i så uppenbar strid mot den segrande kyrkans tradition och teologi att en sådan försiktighet från bokägarnas sida har varit fullt på sin plats. I de slaviska handskrifterna ha dessa ställen blivit försedda med särskilda överskrifter som upplysa om personernas namn, överskrifter som naturligtvis härröra från översättarna eller avskrivarna. Vidare observerar man, att hela denna Jesusberättelse är alldeles oberoende av den galileiska tradition som talar genom synoptikerna. Den strider icke på någon avgörande punkt mot den, men undergöraren uppträder här helt plötsligt utanför Jerusalem utan att något sägs om en föregående verksamhet i Galiléen. Antingen har Josephus källa icke innehållit något därom, eller har han icke fäst någon vikt därvid och icke tagit det med. Lika plötsligt och oförberett uppträda senare i De bello judaico undergöraren Theudas och den »egyptiske» messias, bägge omnämnda i Apostlagärningarna.