Ett frågeformulär som tidigare använts i några attitydundersökningar [4, 6, 7] skickades i något modifierat skick i augusti 1996 till 1 500 upplänningar mellan 18 och 70 år, ett obundet, slumpmässigt urval framtaget av Sema Group. Huvudtendenserna torde emellertid vara möjliga att generalisera. Om en fråga aktualiseras i verkligheten kan svaret bli annorlunda, framför allt om det gäller att ta emot organ med olika ursprung. En jämförelse mellan viljan att ge och viljan att ta emot tydliggör problematiken kring transplantationsfrågorna generellt. Tabell VII. Detta skall kunna användas om donationsfrågan aktualiseras vid ett dödsfall för att korrekt och snabbt ge upplysning om en presumtiv donators vilja. Motsvarande gäller för att ta emot organ. 66 procent uppgav att de hade egna barn. Högutbildade är betydligt mera positiva än lågutbildade (P = 0,0001) i alla åldersgrupperna. Av de 5 procent svenskar som hade donationskort 1993 var praktiskt taget alla positiva till donation, detsamma gäller för de cirka 12 procent som skrivit på kort i ovannämnda kampanj. Mot bakgrund av diskussionen om Transplantationslagen har det varit särskilt intressant att följa upp tidigare opinionsmätningar kring organdonation och att också kartlägga hur stor andel som skrivit på donationskorten och / eller registrerat sig i donationsregistret. Andelen högutbildade är sannolikt något överrepresenterad bland de svarande i denna studie. Kvinnorna är mindre benägna än männen att acceptera djurorgan (P = 0,0001). Andelen högutbildade större i Uppland än i riket Jämförelse av utbildningsnivå mellan svarandegruppen, upplänningar och samtliga svenskar enligt FoB 1990. I de opinionsundersökningar som genomfördes åren 1987-1993 visade det sig att cirka två tredjedelar av Sveriges befolkning mellan 18 och 75 år kunde tänka sig att donera organ och att endast cirka 10 procent var direkt negativa till detta [1-5]. Andel positiva. Ambivalensen till ämnet, det vill säga olustkänslor parade med en uppfattning om ett positivt värde i transplantationsverksamheten, torde därmed också vara starkare bland dem som inte svarat. I tidigare svenska och utländska undersökningar har ålder, utbildning och i vissa fall kön visat sig samvariera med inställning till organdonation för egen del [3]. Skillnaderna mellan de två Svenska kampanjerna kan tolkas på flera sätt: 1.