En af dem smög sakta fram till mig och hviskade så darrande, att jag knappt kunde uppfatta det: » Låt oss för allan del gå härifrån. Det kan väl herrn höra, att här inte står rätt till. » Så tyckte jag nog också, men jag var ansvarig för att ölet skulle komma upp och fick icke ge vika för någon fruktan, motiverad eller omotiverad. För att visa mina män, att det icke var något farligt, huru sällsamt och fasansfullt det än lät, skyndade jag för tredje gången in med ljuset. Nej, allt var sig likt. Oaktadt jag kände mig allt mera kuslig till mods, kunde jag icke afhålla mig från att högljudt kalla på alla onda andar därinne och utmana mörkrets makter, för att sätta mig i respekt hos karlarne därute. » Det är ingenting, » sade jag makligt utklifvande, » åtminstone ingenting, som rör oss, go vänner. Utan pumpa nu bara upp den skvätt, som är kvar, så få ni gå hem och lägga er på ert öra. » Jag tog själf med ett tag i pumpstången och snart hade vi läns. Det stod icke på, förrän arbetarne med synbar lättnad knallade ut genom porten, likt en samling döfstumma. För mig var dagsverket ännu dock icke slutadt. Jag skulle placera termometern i ett hörn af kylskeppet och purra sköljerskan, som skulle vaka öfver natten. Hon satt i köksspisen och sof, det visste jag från föregående brygder. Det var således blott för mig att gå diagonalt öfver gården .. Jag sträfvade också tappert mot den ursinniga blåsten, som utan hinder stormade fram genom den gamla trädgården. Jag kände mig nästan belåten öfver att isas af den kalla snövinden, som dock var ås naturlig mot det förskräckliga och oförklarliga, som nyss händt inne i bryggeriet. Under det jag gick framåt mot köket, hvars fönster upplystes klent af en liten lampa med rofolja, kom plötsligt liksom en tung vigg genom luften med ett hväsande ljud. Jag tyckte något fladdrade framför mig just som jag var nära ett af de gamla träden, där det surrande slog ned i marken alldeles framför mina fötter. Jag stod därute under trädet länge som förlamad. Någon kroppslig plåga kände jag icke. Men jag var alldeles ifrån mina sinnen.