Vill man se, till hvilka rysliga förvillelser en med politik orenad religion kan leda, så må följande ibland annat derom vittna! Det blef genom Mohammed II de Turkiska Sultanerna lagligen tillåtit, att döda sina bröder. Lagen är författad i dessa ord: ”De fleste Ulemas (skriftlärde) hafva förklarat det för tillåtet att hvem, som af mina höga söner eller efterkommande stiger på thronen, må låta till verldens säkerhet afrätta sina bröder. De skola handla derter!” (v. Prokesch Briefe von Constantinopel 1825 – 26. I Wiener Jahrbücher der Litteratur 1834. 1 h.) Perserne, tillhörande en annan sekt af Islam, än Turkarna, hylla samma grundsats. En Persisk Schack dödar eller bländar gemenligen sina bröder. Det sista sker genom ett eldrödt jern, som hålles så nära ögonen, att synnerverna förtäras. En resande berättar, att en ung Persisk Prins, som sågs krypa omkring rummet med tillbundna ögon och blef tillfrågad om orsaken härtill, svarade; ”jag känner mitt öde, och vänjer mig vid mörkret.”