bok om Tåsjö socken i övre Sangen ty&amp; @ med ett ord. h-a blivit p &amp; de hungrande och undernärda barmänniskan &amp; edfijdd sås.om e n ckel av Ange~manlaiid berattar d: r E. Modin, nen och lidande f örä.ldrariia i lockoiithennes natur, vil.l.ren, h-on visserligen huru som en ung präst iiagon gång i distrik2.e~. Tänk p3, alla arbetslösa. småningom Iran f ö ~ l ~ + h a men, ock &amp; början a; v 3.800-talet, vilken Ironi till f ör vilka icke den borgerliga .samlingeii odla och utvt$rla. Den a r s&amp;l !mda icke na.ru11d.a försainling blev så betagen av velat " slösa " med statens medel. T ' ä.nlr blott en gåva, - utan en gudagåva av en niig vallfliclras s %iig, vi1:lren han under stil1.a somniardagar hörde friii de 11 % dct liompd~tri, inotst %iidet inom den oskattbart värde såsom f.ornf oI1rei1 bl % bergen, att han till sist icke för sitt ocksa betrakta !d.e den, enieaan, deli mer borgerliga kommniieii till lindrandet an. nagbt annat majislcligt uttryckssätt liv lrunde iilidvara den. Och så tillgrep av nödcn t. o. in. bland barnen. Koni brágte gladje. med sin skönhet jiimte han det enda medel, som stod honom ihåg att hot on1 slrolstrejl~ i ar har stiimning och glans, ö.ver livets gråa, till buds, han tillä gnade sig sångei !skaiz mkst tillgripas för att f &amp; till ståiicl bestisadoni bistra allvar, och ' saknad nar - henne till stor förvåning och sockenb o ~ n a .till mycket prat. tystnade. spisning i3.t svalt.aiide slcolibarii.