I den protest som är synlig i den bemärkelsen att barn lämnar sin bänk eller rummet, agerar de vuxna ofta utifrån ett vuxenperspektiv – uppgiften är viktig och skall slutföras. Larsson, S. Vem som får leka, hör samman med vilka behov lärarna anser att barnen har när det gäller lek och stillasittande arbete. Först får den ena flickan, Vera en fråga och därefter Anna, om vilka saker som börjar på samma ljud. De går nu in i ett angränsande rum och sätter sig vid två små runda bord – fyra barn vid varje bord och alla får tuschpennor och papper. Makt som utövas av framför allt vuxna berörs endast kortfattat i föreliggande studie men bör ändå omnämnas eftersom makt förekommer i de flesta strukturer. En spegel går runt i ringen så att alla barn får titta på sig själv. Han frågar samtidigt barnen runt honom ” vilken skall jag använda nu? ” och håller upp några kritor som inte hör till uppgiften i detta skede av lektionen. Stockholm: Natur och Kultur. Både Agnes och Dennis säger att det är svårt med nålen. Exempel från en samlingssituation: 174 Barnen sitter vid ett runt bord. Barnen tycks ändå finna sina egna lösningar och gemensamma upplevelser i samarbete med sina klasskamrater. Detta är en viktig aspekt vid videoobservationer och barnintervjuer när det gäller vad barnet kommer att göra eller berätta för forskaren. Barn tycker i allmänhet att det är roligt att bli filmade och vill gärna synas. Barn erfar uppgiften som en svårighet a. Delaktighet är ett begrepp utifrån didaktiska aspekter beroende på hur och om barns delaktighet får utrymme i den pedagogiska samlingen. Sammanlagt överlämnades 189 informationsblad till barnens lärare att vidarebefordra till föräldrarna. Ett exempel är Orvar som böjer ner sitt huvud när han blir ertappad med att leka. Barngruppen leds indirekt eller direkt av en vuxen där alla barn samtidigt skall delta i aktiviteten. Lärarna har möjligheter att påverka och strukturera ett innehåll. De vuxna har intentioner som de vill följa vad gäller undervisningens innehåll, vilket dock har svårigheter att förankras i barnens erfarenhetsvärld, eftersom barnen själva inte erfar sig som delaktiga i samlingssituationen (Ahlberg, m.fl., 2002).