att Biugg gick i Erick Jörans sohns bodh och hotade honom. Item af dhe andras bekiännelser som wäret med, hwilka förr bekiändt att Biugg wäret med. Biugg wille wetta, hwarföre Noach haar Iåtet citera honom. Noach sade, derföre I war med. Biugg: det böra dhe andre bewijsa med skiähl och witne, att iag hafwer gifwit rådh der till. Consist.: dhe hafwa wäret edre egne cammerater, som hafwa witnat det på eder. Terserus och Tolboum sade nu, att Biugg kan intet så leeda sig här ifrån. Tolboum sade, wed kyrckieporten sade Eylking, det wore billigt wij revangeradt, sade än då, wele wij nu strax gå till Biuggen, då gingo dhe Eylking och Terserus dijt, det dhe både och tillstodo; men iag, sade Tolboum, gick då intet med dhem. Terserus berättade, att Biugg sade då i sin cammar när de kommo dijt, aldrig skole I lijda en sådan skimf; han är intet wärd att i skolen bära edre händer på honom. Sallander Det sade och Eylking. Biuggen bedyrade sig det ey minnas, uthan så sagdt: I måste hafwa eder revans, det han nu förklarade sig meent, antingen det skulle skiee giönom lagh och rätt eller afböhn. Rector: Hwem stegh till Terserum togh honom i kofften, och frågade om han hade taget halsduukband af Noach, att han skulle nederläggia saken? Biugg nekte här till. Eylking och Tolboum tillstode det samma skiedt af Biuggen. Tolboum sade, binnikeband nämde han. Tolboum: Hwarföre gick I icke bort då, om I intet hade till giöra med oss. Biugg: Jag giorde så. Tolboum: I ginge så bort att i fölgde oss.