I svartögonbrynade tös'n, som han dyrkade fordom? Korydon. Skam, som frågar! jag sjelf kom nyligen gubben på spåren, 60 Just då han stod bak stallet, och stod fördjupad i älskog. Battos. Hå, lösaktige gubbe, din ätt i det närmaste täflar Med Sutyriakers ätt, eller ock klenvadige Paners! KOMATAS OCH LAKON. Komatas. Getter, vakten er väl för Lakon den der, Sybariten, Fåraherden, som nalkas; i går bortstal han min getpels. Lakon. Pst, från källan er kos, små tackor! o, märken I icke Denne Komatas, som nyss mig Syrinxpipan ifrånstal? Komatas. Syringxpipan och du, kantänka, en slaf hos Sybartas, 5 Skulle en Syrinx någonsin egt! hvi är dig ej mera Nog, att med Korydon hväsa i lag på pipan af halmstrå? Lakon. Den som mig Lykon gaf, friborne! jag undrar hvad getpels Lakon någonsin stal dig ifrån? säg, bäste Komatas; Ej Komatas en gång, husbonden din, egde en kudde. 10 Komatas. Just den spräckliga, Krokylos gaf, då han nymphren till ära Offrade geten; men du, vrångsinnte, då redan af afund Tvinade bort, och slutligen nu du gjorde mig naken. Lakon. Icke vid Pan, strandguden, o nej, visst icke har Lakon, Son till Kalaithis, roffat din pels, eller ock må jag springa, 15 Arge sälle, i fullt raseri från klippan i Krathis! Komatas. Icke, vid nympherna, nej, kärrnympherna, icke, min hjertbror, Måtte de städs förblifva mot mig välsinnta och milda! Icke din Syrinxpipa Komatas å hemlighet bortstal! Lakon. Satte jag tro till ditt prat, jag toge mig Daphnis' bekymmer. 20 Derföre nu, om du vill uppsätta en killing, (ej hela