Av landoch sjöluft blandas att skämta och att prata då vill min dag jag sluta Det är en härlig plats, Ports­ kunde det naturligtvis aldrig vara balsamiskt morgonbad, om väder och om vind. — i hagen ned vid strand, mouth, med sina stora minnen, och tal om, så jag polerade själv min naturen lögas, andas Ej ständigt de sig lata, att stilla där få njuta plåt var morgon, sopade förstugudet är säkert, att t. o. m. nu, om i blommor, gräs och blad. det märks på hand och kind. i solnedgångens brand. trappan och höll huset för övrigt jag skulle leva i någon annan stad rent. Jag fann, att jag kunde leva än London, så skulle jag slå mig ner Bland guldregn och syrener Då även här finns bilar, Omöjligt att beskriva jag vandrar backen opp gott och väl på en shilling om dagen, Southsea, bostadskvarteret i Ports­ man skulle knappt det tro, den färgprakt himlen får, och fröjdas åt de scener, att över allt dock vilar när solens gyllne skiva så jag höll ut en lång tid på det mouth. Historien om det förflutna som bjuds mig från dess topp! idyllisk, stilla ro. bak lätta skyar går. smälter samman med det närvaran­ sättet. des historia, den nya torpedbåten Jag hade alldeles tillräckligt att Se, hela Arild prålar Nog villorna de duga Min aning då sig sträcker flyger förbi den gamla Victory " göra: sopa, skura, diska, passa på i blomsterprakt och grönt, på Arilds höjdplatå, — långt bortom jord och hav. med isamma vita flagga fladdrande och över tavlan strålar dock varje liten stuga dit ögat icke räcker, ringklockan, göramina blygsamma vårsommarsolen skönt. där tanken går i kvav, jag älskar mer ändå. iköp, förbättra mina huisliga arfrån båda, och de gamla fältslangrangemanger, så tiden iblev mig al­ orna och falkonetterna från Elisa­ Där, bäddade i grönska Ej kan med min jag skräppa, — till världar uti fjärran, drig lång. Det är något rent förun­ bets tid kunna ännu ses på samma ge stugor tavlan liv.