- De som tycker att arbetsbelastningen har ökat, det är just de som saknar ett gott ledarskap, delaktighet, effektivitet och utvecklingsmöjligheter på den egna arbetsplatsen. Läkares arbetsbelastning har ökat markant under den senaste tvåårsperioden, och arbetstakten är mycket hög. Som en gammal industri Som skäl anger de nu att de saknar en välfungerande arbetsorganisation med tydliga mål och visioner, effektiva arbetssätt och kompetensutveckling. Om också den fysiska ohälsan ökar på sikt, det är svårt att säga. I grunden handlar det nog i stället mer om en ökande, gnagande frustration över den egna situationen i en otillfredsställande arbetsorganisation som inte riktigt förmår ta tillvara vars och ens kapacitet, betonar Bengt Arnetz. Dessa tre interventioner är: mentorprogram, chefsverk (där man i grupp tillsammans med handledare lär ledarskap), katederföreläsningar (om ledarskap, ekonomi, administration, organisation, föreläsningar som kombineras med » mjukvara » som självkännedom, självstimulering osv). Är någon av dem bättre än att inte göra någonting, och vilken ger i så fall det bästa resultatet? Vitsen är att de här vetenskapligt ska granska tre typer av interventioner som riktar sig till kvinnliga läkare, med målet att förbättra karriärutveckling och välbefinnande, och jämföra med en » icke-behandlad » kontrollgrupp. Riskfaktor för hjärt-kärlsjukdom! En modern managementfilosofi, det är vad vården behöver för att få fart på de goda cirklar som kan skapa en bra läkararbetsmiljö. - Vi har inte funnit någon direkt koppling mellan konkreta produktionskrav och den upplevda arbetsbelastningen i de analyser vi hittills gjort av materialet. - De upplever mest frustration, och deras arbetssituation har försämrats mest under de senaste åren - jämfört med andra läkargrupper. Och vi har ingen anledning att tro att detta har förändrats till det bättre. Och det, det är en farlig utveckling. Men generellt sett har omvärlden sprungit om, vården har inte hängt med i utvecklingen. Kartläggningen grundar sig bl a på enkäter / intervjuer med omkring 5 500 läkare runt om i landet, från norr till söder. Det är dystra siffror han presenterar i en första, preliminär sammanställning från en helt ny, ännu inte publicerad kartläggning av läkares psykosociala arbetsmiljö, professor Bengt Arnetz vid Enheten för vårdmiljö och hälsa, Statens institut för psykosocial miljömedicin (IPM) i Stockholm. De ska producera, hålla hjulen igång, utan att egentligen kunna påverka arbetet, de har ingen chefsställning.