Dalin beger sig våren 1739 tillsammans med Hans Gustaf Rålamb, för vilken han tidigare varit informator, på sin första och enda utlandsresa via Tyskland, Holland och Belgien till Frankrike och Paris. Derföre är det icke ovanligt, att, i detta land, finna personer af de ringaste klasser tala och skicka sig i de mäst bildade kretsar med en städning, en belefvenhet, en ton, som ofta saknas i andra länders högre. Jfr. Dygd och Wijshet, men ingen ting ofullkomligare än Last och Dårskap (Dalin, 1914, bd. Champagne har tydligen svårt att uppfatta Hans dialektala, med svordomar uppblandade tal och frågar vad den ” coquin ”, d.v.s. den ” skälmen ”, säger. Efter att ha fått korgen av Fru Lotta inser han sitt misstag och han bedyrar uppriktigt att han inte längre ska uppträda på det franska, tillgjorda sättet. Den förste att presenteras är Ehrenmenüet, ” en Hofbuss ”, alltså en hovman, som vet att föra sig i det galanta sällskapslivet. Ett ord i 1700-talets språkbruk som väl beskriver sprätthökens livsstil är ” lappri ”. Det råd som Carleson vill ge till de unga som står i begrepp att ge sig ut på resa är för det första ” 5. A. Norstedt &amp; söners förlag. I Conversations-Lexikon, från 1821, läser vi följande under uppslagsordet ” Conversation ”. 152 har sin resonans i sprätthökstematiken; det som konstrueras i satiriserandet av sprätthökarnas språkbruk är såväl nationella som sociala identiteter. 8 och nr. Bland annat pekar Malm på att det måste ske någon slags frikoppling mellan kristen etik och språklig representation. No matter what he is in himself, he always remains the creature of his master ’ s satiric intention. ” Jfr. Om han då svarade ’ sibbolet ’, därför att han inte kunde uttala ordet rätt, grep de honom och högg ner honom vid vadstället. I antik litteratur upphöjdes denna, i grunden folkliga företeelse, till praktisk kunskap och vetenskap. 14 9 strömningar är det för övrigt som kan betecknas som helt nationella?