Viirlden run ' perna, de mankvinnliga ansikten och gestal ter man kunnat v ä n t s hörde till undantager beundras den forngrekisha kvinnan, sadai hon ä n n u treder oss till mötes i ofnllkom A v de tjugiifemtusen ammunitlonsarbeter skorna vor0 de flesta utvalt folk, fysiskt 0131 liga räster a r en pilng formfull8ndadc konstverk. Hä och dYr stod det Liornmor i giasen olier e! då utveckling och yttre o m iincligticter tyckas cndast dra ned orli för. tekopp brcdrii! De &amp; ta sini .iiin denna forna storhet, och länge liar der iri$.itic !er f6r cri otroligt billig penning el arckifika kvinnan visat sig inotsti51idslö~ iri:issc; mcn b i t t te v i l j n de dock koka självs mot tidens nedrivande makt. bär med sii n t t hon nu börjar vakna, kanske finns änni. V i hop. stycke engcldtt ritris. pas. Nen det okviiinliga arbetet? Cc! är, me! KRgoiistaiis i I.auiins kcnstliistoria finnes iinyra undantag:, icke okvinnligt aXs. roi-trat. att hon kaii i.jEiia soin varaiidra. Det tircfallcr kuriöst nog ickc inyeket mer onatcrligi a t t kvinnor s&gt;-ssl; typ för dcn soctinlt högt stricndc kvinnan i Jlrcklnnd. inen jag vill berätta litet om iicriined siidarit arboto ün a t t do sitta vid spnia rre. rftcrsoni hon dock har riligra drag som skiner. viirstolar och st.ickmuskiner. Vndcr förra. Hon arbetade allt. det m5iisl:ligt intima 1iBr ktinnas mib iven en tid tillsniiiinans mcd Gnribaldi ocli helt pervers1 ocii vanvettigt.