Han vänder sig också mot uppfattningen att kunskapsutvecklingen är linjär och hävdar att den i stället kännetecknas av ett framoch tillbakagående, ett sick-sack liknande 1 Ibid., s. 257-75. Indikatorn för vad som är sanning i den mening vi (den vanliga människan) använder begreppet är att teorin fungerar.1 Sanningsteorin om korrespondens med verkligheten har i det starka programmet ersatts av teorins korrespondens med sig själv, dvs. Fleck använder inte beteckningen “ the lived body “ som är ett fenomenalistiskt begrepp utformat av Merleau-Ponty och infört av Plügge på 1960-talet i ett försök att definiera en medicinsk antropologi, 1 utan framhåller att människan måste ses som en del av världen och som levande i världen och inte utanför världen. Gunnar Sandin. Filosofiska problem kan antingen avslöjas som pseudoproblem eller omvandlas till vetenskapliga problem som kan undersökas med empiriska metoder. Fleck får genom sin bredd i tänkandet anses vara en tidig och hittills förbisedd förebådare av många av postmodernismens tankebanor. Kunskapen är en tredelad symbios mellan vetande och kunnande, mellan tänkande och handlande, mellan subjekt och objekt förenade genom en tredje förmedlande länk, det överindividuella eller kollektiva, representerat av det sociala och historiska samspelet i en tankestil. Knorr-Cetina, K. Sådana förändringar uppstår spontant med en riktadhet som är såväl sociologiskt som historiskt betingad.1 Vi står till slut inför ett nätverk av tankar vars ursprung inte finns hos någon individ, utan måste sökas i gemenskapen.2 Genom det intensiva tankeutbyte som sker inom en mer omfattande gemenskap kan tankarnas innehåll förändras på ett påtagligt sätt genom att orden och satserna får en annan och ibland helt ny mening. Glasgow: Fontana Paperback, Flamingo, 1986. de ovägbara elementen i tankestilen, som motsvarar de passiva kopplingarna. dogmen om reduktionismen, tron att varje meningsfullt påstående är ekvivalent med någon logisk konstruktion av termer som refererar till direkta observationer och dogmen om en fundamental skillnad mellan analytiska och syntetiska påståenden, dvs.