åhrslöhn, så willja dhe giöra der af så mycket dem möyeligit är. Rector: huru skall man då fatta swaret? Doct. Hoffwen. och h. Verelius: Wij lofwa att willja holla wåra drängiar i beredskap till stundande sommar. Detta bi jföllo och dhe andre, önskandes att man kunde finna karlar och gewär. Doct. Brunn.: effter det h. generalens bref refererar sigh in på det som i sommars lofwades, så är bäst swara att man will blifwa der wid, och dhe som mera förmå giöra, giöre i Herrans nampn. H. Gartman och h. Ar­ rhen.: så tycke och wij. M. Colum b.: än om wij der hoos lofwe någre peninger. H. Arrh.: Om wij ingalunda kunne slippa, så wore bäst gifwa någre peninger, men så läre wij då blifwa högre taxerade, än wij förmå. Doct. Brunn.: Wij säye först hwad wij kunne giöra, och referera sedan orsakerne, hwarföre wij icke förmå något wijdare. H. Verel.: Academm har giort en stor försträckning som är än obetalt, hwarigenom wij sittia i armod. Och om dhe andre collegierne än giordenågot, så är annorlunda be­ skaffat med dem än med oss, Acad:n är Cronan till ingen gravation, uthan subsisterar af sitt egit. Det som wäl kan representeras jämwäl H:s M:t när tillfälle gifwes. H. Norcop.: Wij willja först wijsa wårt swåra tillstånd, och säya för det andra, att wij icke dess mindre willja giöra hwad möyeligit är, och att somblige som förmått, hafwa redan giort och nu giöra wärkelige rustningar. Dhe andra willja giöra der effter så mycket som dhe hinna. 3. Effter omöyeligit är till få earlar och rustninger, så willja wij uthlåta oss