Gamla Sara stod framför en liten vit säng i Frideborgs rum på Eka. Boklund dog på ett sanatorium och Frideborg besökte sällan det gamla hemmet. Han kände sig generad av hennes uppträdande liksom förut på gatan. Utan att mera fråga arrendatorn om råd beställde hon in ett starkt dessertvin till köttet. Men helt kunde den ändå inte få insteg på Eka. Hon hade ännu ej för sig själv någon önskan i den vägen. - Jag kom för att tacka för sist. Men för mycket mörkt blod borde det kanske ändå inte bli. Hade de glömt att Adele var född Silfverstjerna? I april skulle Angelas barn födas. Nu i snövädret hade en versstrof formats i hans hjärna, och strax hade han rusat hem för att sätta den på papperet. Stackars Angela, försökte hon säga sig. Angela! De kunde skymta tegeltaket mellan träden och parken. Och hon begrep plötsligt att han drev med henne. Rummet var skumt av dem. De röda läpparna som tiggde smekningar. Vad tänkte han väl? När hon om morgnarna dragit upp rullgardinen, hade hon blivit stående vid det öppna fönstret och inandats de miljoner blommornas doft. Ur stolen framför salongsbordet med de gyllne griparna reste sig Frideborg lättjefullt. Arrendatorn blev stående i dörren, som Frideborg slagit upp. Ögonblicket var förbi. Känslan att vara främmande för de andra hade inte övergivit henne. Men Rosita som tyckte att Sara såg ut som en trollpacka, en svart en av hennes egen ras, log älskvärt försonligt mot henne för att förtaga verkningen av de onda ögonen. Till sin gränslösa överraskning upptäckte hon Lotty och Rosita, sin nyförvärvade halvsyster och mor, och ännu ett par andra. Hans tankar gingo åter till Angela. Herrarna kunna komma in mitt i natten, om så är. Hon skulle inte ge sig någon ro, förrän hon spritt den till alla som hade öron att höra med och läppar att viska med. Utanför huset stod hans cykel. Per Sommar kom aldrig igen. Å, det märkte man ju genast på dem. Tanken på att hon gift sig med den där tjocke greve Gusten Värnamo af Sauss kvalde honom. Då kände de sig växa med naturen, då grönskade de, då rann saven till också i deras hjärtan.