Där borta bakom Ottensen, där solen för länge sedan gick ner, ligger kärlekens lyckostad vid Elben, dit hon sedan kom, där hon dröjde några månader och gaf glans åt allt. Hon hade dock aldrig ens antydt någonting ditåt och aldrig ens svurit honom en af de eder, som så lätt brytas. – Hvilken? – Hvarför skall du alltid tala om obehagliga ting? Men alla vuxna kavaljerer bära manschetter och pudradt hår! Strax därefter blef gemålen deputerad i krigsdirektoriet, och hon följde honom till hufvudstaden. Rantzau småler ironiskt: – De gode borgarne ha en sådan aktning för hans skicklighet, att han skulle kunna få dem att svälja ännu värre ting. – Jag kan på förhand tala om för er, hur detta kommer att spela af, säger Rantzau i det han lägger bort de två tryckta profarken. – Smaklig måltid! – Men det vore ju detsamma som en krigsförklaring mot högadeln? Enhvar, som haft nåden att tala med H. Men det finns andra Rantzau kastar en medlidsam blick på Struensee. I själfva verket äro de äldre damerna icke mindre intagna af den unge läkarens älskvärdhet, än de yngre – grefvinnan Berckentin i Pinneberg icke mindre än fröken Thou, en ung adelsdam, som i hemlighet när en blyg och hopplös böjelse för denne farlige medicus, ehuru det sägs, att den mera erfarna och mindre skrupulösa Elisabet Eyben redan fångat honom i sina garn. Dansen är redan i full gång, då Struensee stiger in i salen. – utbrister han entusiastiskt. Han har irrat och gått vilse; det hör lifvet till. – Nej! Det ser ut som om alla barnen skulle följa sin mors glorvördiga exempel! – Jag känner Sperling – kammarpagen – en nevö till Reventlow – en ung man, som nog kommer att gå långt! Konungens lynne är häftigt, nyckfullt och uppbrusande. Turken är Holck. Det förefaller honom underligt, att alla dessa olyckor kunnat drabba honom på en enda dag, ty han tänker nu icke på, att de länge varit för handen, och att han själf förutsett allt, som händt.