Samtidigt var hon en deltagarinna i det glada, yra sällskapslif, som då brusade i Vermland, och hvarom Knut Lilljebjörn och Eva Fryxell — att ej tala om Gösta Berlings författarinna — vetat att förtälja. Frän denna tid visste hon också att hela sitt lif igenom bevara en mängd minnen af karaktäristiska personer och händelser, och hon berättade därom för barn och barnbarn gärna och med humor och känsla. Claudius. höök och om den elake brukspatron M — rs (» Sintrams ») färder efter tjurarne med sin hemska gynnare och om spöket i gungstolen. Den täcka, talangfulla och förmögna Märtha-Stina Åberg fick naturligtvis flere giljare. Af dem valde hon apotekaren Lovens Fredrik Schöldström, då nyligen bosatt i Kongsbacka, och deras bröllop stod den 28 december 1839. T denna stad har hon allt sedan lefvat sitt lif, nöjd, verksam, fridsäll, utan buller och bång, spridande kring sig en rik andes välsignelser samt ej minst den doft af förfining i sällskapslifvet, hvilken god börd och god uppfostran medföra. Det var ock med skäl den vänliga hand, som i Göteborgs Handelstidning skrifvit den lilla runan öfver Martha Stina Schöldström, betonat, huru hon på 1840-, f&gt;0- och liO-talet » visste att föra ett fint hus i den lilla apotekarebostaden i Kongsbacka ». Djupt musikalisk, var hon förtrogen med det bästa inom tonernas värld och visste att vid pianot vara en gedigen tolk däraf. I yngre år sjöng hon med en ej stor, men behaglig röst Crusells och Geijers kompositioner, men helst Adolf Fredrik Lindblads visor. Mozart och Beethoven voro eljes hennes högsta musikaliska idoler.