– Nej – ropade grefve Yxenhjelm – vänta litet Svanhilda rid inte än Jag släppte den ena stigbygeln Ptroh! Till denna grotta ledde på motsatta sidan en gångstig, som från byggningen slingrade sig fram mellan träden. – Klockan är icke mer än åtta, och först omkring klockan tio skulle planen verkställas Få nu se, om det blir något utaf. Dörren till atelieren sprang upp i detta ögonblick. – Han har hållit ett lysande föredrag i blomsterspråket och hvad tror pappa väl han har utnämnt mig till drottning öfver Floras rike. – O, ni har väl sett den qvicka fransyska komedien med denna titel? Det blef en herrlig en odödlig bild Och konsten och kärleken dessa evigt stridande flammor sammangöto sig – i döden! – Nå Emanuel – frågade Theodor – är du beredd att följa med på den farliga expeditionen? – Men detta namn blir kändt – utbrast Svanbilda lifligt. Wallman, som hade en ytlig kännedom om nästan alla länders vitterhet, föreföll Svanhilda ganska intressant. – Hvad vill ni då att jag skall göra? Den unga flickan gick. – ropade den unga flickan med blixtrande ögon – du är vacker, när du talar så Skulle han den sköne, den snillrike vilja belasta mig med andra bojor än kärlekens ve då honom! Så har t. ex. inom den fransyska romanlitteraturen filantropien tagit öfverhanden till föga fromma för konsten Månne då icke äfven måleriet kan komma att lida genom tendenser, fastän dessa äro af en mera enskild natur och fastän de ingalunda söka sitt uttryck i sjelfva konstverket? – Ligg still då, om du har lust – sade löjtnanten. – Ack, ni har sett mycket, herr löjtnant – sade Svanhilda med blixtrande ögon: – ni har rest? Den enda person, med hvilken jag får samtala, är min kammarjungfru. Din älskare får du ej se, förrän du är hofmarskalkinnan Stålhjerta Då kan han måhända få fullborda sin tafla. Den äldste af dem hade fordom såsom litteratör väckt något uppseende i hufvudstaden, hvarest han under en följd af år redigerat en liberal tidning. Men nu till saken! – Hvad gör du ute så tidigt?