Mången gång sutto sedan de tre förtroligt tillsamman, och så, när det led mot sommartid, ställdes det till fest i fröken Petterssons lilla bo, fyra tr. upp i n:r 48. I den högkarmade soffan satt lilla Anna med en glänsande ring på sin vänstra hand, och bredvid henne satt Karl Gylling, den öfverlycklige fästmannen. » Nå, min älskling, » frågade han och drog henne ömt intill sig, » har du nu försonat dig med namnet Anna Pettersson? » » Nej, » svarade hon rodnande, » jag har aldrig längtat så mycket som nu — att få byta bort det mot ett annat. » De sista orden hörde han ej, dem fick han gissa sig till. Det var då också hans eget fel; han kunde väl ha låtit henne tala till punkt, innan han tillslöt hennes mun med sina varma kvssar! Innehållsförteckning: Emilie Kullman; al Mari Miki. (Med porträtt.) — Ou est la femme? Af Steffen. — Gif akt på allarmsignalen. Al Adi. — Parisiskor; några iakttagelser och reflexioner af en psykolog; af Esse. — Skaldernas kvinnor; små studier för Idun af Emil Linders. Inledning. I: Frans Mikael Franzén. — Från Iduns lä- sekrets: Från » en ödemarksbo-. Södernsolaek till norden. Vid aftonlampan. — Mellan morgon och afton; skizz för Idun af Sophie Unge. (Forts.) — Ur notisboken. — Teater och musik. — » Fröken Pettersson »; skiss för Idun af AU. (Forts, och slut.) — Tidsfördrif. Stafvelsegåta. i | | | 1 Äro orden rätt funna, bilda bokstäfverna i de med kors markerade rutorna en konungs valspråk.