Sjunger tystÝ " Kristallen den fina ". " Han jobbar kvar på studion? " Hon ser frusen ut, onåbar, vänder bort ansiktet, håller armarna om överkroppen. " ÝSeb sticker ner handen i en låda och drar fram ett extremt fult hängsmycke. Familjen från bilen står utanför det rosa stenhuset med murgrönan. Vad hade nu hänt? " Kom in ", säger Helena och visar flickan in i köket, där de sätter sig vid det lilla runda bordet. flickar hans fru in. Jag betraktade bilderna och försökte komma på vad som störde mig så. Ja, så kändes det vissa dagar, och vissa andra dagar kändes det helt annorlunda; smärtsamt, ensamt och just passionslöst. " Ska vi ta meditationen nu då? " Så ser hon på honom igen: " Vad menar du ?ÝSlog? " Dess drottning, väl hemmastadd i ett eget revir, som kan underlätta det hårda levandet; åtminstone ser det så ut. Du känner ju egentligen inte mig alls, så hur kan du då veta om du är förälskad? " Hon vinglar vidare genom trånga gångar, förbi de låga sittpuffarna, plastpärledraperierna och de påtända turisterna. Jag försökte kämpa ner alla mina oresonliga impulser av ilska och erotisk hunger och vara saklig, lyssnande, respektfull. Det enda de vill se är Mattiaskyrkan. Helena skyndar sig att tillägga: " Ja, inte för att jag har nåt emot att det var rutinerat " Jag tvingade medvetet min varseblivning tillbaka in i kroppen, in i det tunga och tröga som måste vakna. De har nått den lilla staden Essaouira och framför dem är en av portarna till dess hamn. Vakta den som en drake vaktar en skatt. (Man skulle också kunna säga, om man bara tyckte om sunda öppna ungdomar, att det finns något kvalmigt hos henne, som om den lilla läderportmonnän hon håller i handen kanske i själva verket är full av sötsalt levrat blod.) Äntligen; för att bilden lyser. " Det är klart jag fattar att du reagerar ", mumlar Helena och Seb härmar: " Det ä klaat ja fattar att du rä-a-gee-rar! " Helena hänger inte alls med, hon ser helt förstörd ut. Alldeles innan han tar steget ut i trappan får hon ur sig som ett litet väsande bara: " Hörs vi? "