Franska flottan låg då i lovart för babordshalsar, den Engelska i lä för styrbords. Eller är det er mening att åter börja en skärmytsling med mig? Jag har sagt, att jag icke går härifrån förr, än du lofvat hvad jag fordrat. – Ni är gudomlig. frågade Wilhelm, under det de vandrade framåt. Äfven nu gjorde denna makt sig gällande, och Estelle satte sig vid Lucie ’ s sida, sägande: De voro nyss hemkomna ifrån sin nattliga utfärd. I detta ögonblick hvilade ett drag af häftig smärta öfver hennes utseende. Ett oredigt kaos upprörde hans inre. Hon hade alldeles förgätit, att någon varelse fanns till i verlden, som kallades hennes man. – Jag måste se dessa sjuka! Ett dofvare, men mer uthållande likartadt ljud förnams som ett echo från stranden, från staden och från de mörka höjderna. Har ni ej med den största förnöjelse sölat er i blod, alldeles som det egnar och anstår en – Huru lång tid ger du mig att vinna hans kärlek? De lärda påstå, att han måste hålla sin ed såsom spöke, då han icke kunnat göra det som lefvande. Jag känner icke det ordet; men jag känner, att mitt hjerta är så rikt, så mäktigt, att den känsla, som en gång skall uppfylla det, kommer att stå öfver alla dessa små och ömkliga begrepp, hvilka stympa allt stort och skönt inom oss. – Lära sig begripa, att de icke passa samman. – Sanningen, madame. De eljest till hälften slutna ögonen voro nu öppna och blickade rakt fram med ett lifligt och blixtrande uttryck. – Svartsjuk! Vid frukosten voro alla samlade. Och, i sanning, om han än varit aldrig så språksam, hade han icke haft någon annan än sig sjelf att tala vid; ty kapten, styrmän och allt folket lefde för ut och hade lemnat kajutan till spökpassageraren. – Bad du honom! Estelle blef vid åsynen af den funna skon betydligt lugnare, men på Wilhelm hade den en helt annan verkan. – Eh bien, monsieur, ni skall således bistå mig? Nu liksom i Brest ville hon träda imellan mig och hans kärlek, men dertill är hennes makt för svag!