– Då är Eklund en skurk, afbröt Uggla betjänten. Nu gick hon bort till Elsa och öfvertygade sig om, att denna verkligen sof. – Jo, nådig fru, begynte han i inställsam ton, – jag måste ännnu en gång återkomma till min egen angelägenhet – Framför allt ber jag er ursäkta mitt sena besök, begynte nu Karl, – men den sak, som för mig hit, frågar hvarken efter tid eller rum. Med snabba steg aflägsnade hon sig. Han var så full af blygsel däröfver, att han icke vågade se upp från sin tallrik. Men då det kan bli sent och den gamla frun kunde vara ängslig för att gå ensam hem midt i natten, så är det bättre, att ni följer med er mamma, och på det ni må se, fru Rundgren, att jag inte ä ’ otacksam, skall ja visa mig erkänsam för er möda. Redan begynte hon vackla. frågade Karl med halfkväfd röst. Men det skall likväl icke lyckas honom att förstöra detta ärevördiga minne, tillade hon i det hon pekade på vapnet Men denna var pilsnabbt utom dörren och vände sig om, sägande till Elsa: – Hur har ni kommit till den öfvertygelsen? Tillfälligtvis fann han i vänstra sidofickan af sin paletot en ask så kallade trappljus, som han ständigt brukade föra med sig Om bara inte penningskåpet gör oss svårigheter. – Hör nu, fru Rundgren, jag skall säga er något, som jag hittills har förtegat för er. utbrast Margareta harmfullt. – Men jag kan tala, käre Jakob, och jag skall säga er, att på er herr baron hvilar en förfärlig misstanke med afseende å min syster. Då visade sig plötsligt i riktning rakt framför henne en gestalt, som hastigt kom närmare. – Åjo, om några veckor är du min älskade maka, då skall du gifva mig lika många kärleksbevis, som du nu ger tillkänna din motvilja. De orden genljödo i hennes inre. – Men hur kommer han nu på en gammal sägen? – Edra gäster skola icke få veta något därom, sade därpå kommissarien. frågade Knifving skrattande. Denne kände sig något friskare och var i begrepp att aflägsna sig.