sticks plötsligt »Nutiden» framför näsan på dem, och innan de hunnit besinna sig, ha de Nutiden i fickan och du har din tioöring. GROT (allvarligt). Richard! Du ska inte drifva din cynism för långt, RICHARD. att jag ger dig sådana präktiga idéer? Cynism, nej, hör du! (Skrattar honom upp i ansiktet.) GROT. Nå nå, vi följs väl åt efter frukosten. (Går.) Hvad nu cynism! Är det tacken, det, för 161 FRU VINGE. Elisa. Richard, du måste vara mera skonsam mot RICHARD. Åh, hön tål nog vid det! FRU VINGE. visa till och med kunna vi tåla, men icke hån. RICHARD. att pröfva! Men du, mamma, en gång för alla, låt bli att lofprisa mig inför morbror, det tål icke jag. FRU VINGE. sätta dig. Jag kan icke tiga, då jag hör honom nedRICHARD. oss utom vi själfva. Nedsätta mig han! Ingen kan nedsätta FRU VINGE. jag stundom taga dig i försvar. Ty du nedsätter dig själf. RICHARD. vilja ställa mig på piedestal. Om du visste Och du har en förfärlig ovana att alltid Ja, det är sant, äfven mot dig själf ville Säger du? Nå, det kan ju vara lustigt Sådant tål ingen kvinna. Hårdhet, orätt