Förekomsten av höftfraktur under en 5-årsperiod hos kvinnor i åldern 50-59 år, som inte använder östrogensubstitution, är omkring 2 per 1 000, och (baserat på » Women ' s Health Initiative «) har man beräknat att 5 års östrogensubstitutionsbehandling minskar risken för höftfraktur i denna ålder med omkring 1 per 1 000. Den självklara frågan Man kan alltså inte skydda sig mot frakturer i 70-80-årsåldern genom att använda östrogensubstitution mellan 50 och 60 års aider. De senaste årens många larmrapporter och massmediala intresse har nu lett till en snabb omsvängning till en möjligen överdrivet negativ inställning, vilket tydligt avspeglat sig i försäljningen. För läkemedelsföretagen har östrogensubstitution varit en god affär, och många företag har profilerat sig starkt med kvinnohälsa som eget affärsområde. De kvinnor som kom i menopaus på 1990-talet har således varit vana att ställa krav på hälsa och livskvalitet och har aktivt efterfrågat östrogensubstitution, rimligen påverkade av de många positiva omdömena om behandlingen som spritts som en väletablerad sanning i samhället. Denna genomgång visade varierande och ibland heterogena resultat - inkluderande Cecilia Magnussons egen studie från 1999, som kom till en delvis annan konklusion än » The Million Women Study « [3]. Av detta skäl har östrogensubstitutionspreparat inte längre kvar indikationen frakturprofylax.