Detta arrangemang motte ej heller nagra svarigheter fran hen4 nes sida, hon var van att ligga som den tionde i ett litet rum och ansag sig bo kungligt i alkoveri, for att ej saga kejserligt. Hennes blick for sokande ofver kokets hogra h. 5 ~ 1, och ett uttryck af missrakning fordunklade glansen i liennes stralande ogon. Kanske onskar hon en klocka for att kunna hAiIrr reda pa tiden, tankte den unga husfadern, ccf; som han annu ej var maktig det ryska spraket ' i deri gra6 att han kunde samtala ingaende med Fjokla, Iiit han i.ttan vidare dithanga ett slagur. Fjokla skakade sorgset pa hufvudet. l-Ion iladealdrig sett en dylik tingest forr, och alla forsok crtt Sibringa henne forstaelse for de bada visarnas forhiiil~~de iili si! - rorna och inbordes visade sig fruktlosa. Kon dyog rii lattnadens suck da klockan nedtogs och bugate sig! ogtidligt for det tomma hornet. " Hvarfor gor du sa ", frigade hennes q z h c r. " Du har ju uraktlatit att uppsatta helgozbi5dcd7 pii dess plats ", svarade hon, " men jag har nu funnit pi, att jag kan tanka mig den dar och buga mig som om jag verkligen sage den. " " onskar du se en helgonbild, skall jag garna Iita satta dit en2 ', sade matmodern. " Blir jag nojd med dig och du med mig, vcre ddd kanske trefligare, om han hangde dar ", med@ kcn. Valet af helgon tycktes henne fullkomligt Ilikgil: igS, och pil min inradan forskaffade man den Edige APtonius. Matlagning i dess egentliga bemarkelse hade Fjc !rEz aldrig sett forr an hennes matmor tillredde rniddagefz, och om hon ej kunde annat, kunde hon atminstone i de mest hanryckta ordalag ge luft at sin beundran for hvad hon darvid blef vittne till.