Lever man månne verkliOch ändå, arbetet tycktes ge glädje, a h gen inte Vår Herre närmre här uppe på fjäl vidden? lusten att dela med sig av det man sä- fjällvidden? kerligen räknade som sitt överflöd, var Aldrig har jag haft ett d starkt intryck stor. av fredlighet som här. Naturen, männiGuri är m. efter förhållandena härupskorna, djuren, över alla ligger en fredlig pe, förmögen bondhustru; hon a h hennes ro Här gå stora flockar av djur från man ha en av d e större gårdarna nere i olika sätrar, kor. tjurar, hästar, getter och ” bygden ”, men någon lejd hjälp har Guri får i god sämja bredvid varandra Getaldrig haft Hon har fött upp sina åtta terna komma skuttande in på vårt stugubarn a h var vår dragit med dem a h algolv d snart v i ha dörren öppen, nyfikna, la djuren någon dag i april — maj till skälmaktiga, fulla av upptåg Var kväll ” hemmasätern ”, som ligger halvvägs melhänder det något, som man inte tröttnar lan gården a h högfjällssätern, a h efter att vara med om Arne, 6-åringen, varsmitt land, det vintriga o c h vemodsnågon månad, när snön smält undan och lar i god tid: ” sjaa, no komm ' hele gjeitunga. gräset börjat grönska även högre upp — taspele ’ ”! (a. nu kamma hela getaspelet). Däruppe rymden strålar uderfull, då har hon dragit vidare upp till högOch det är verkligen ett skådespel: ned vecemot säterstugan i m lång, brant a h Därnere ligger skogen, som jag lämfjällssätern, där hon stannat 1-12 kor för att i slutet ev augusti åter flytta smal ” gata ” mellan hi gärdesgårdar a h nat, Jag kunde kasta mig i snön omkull ner till ” hemmasätaren ”. Där har hon stanu p p pi dessa, kommer getterna farandes, i tack för att den sista slöjan rämnat. nat till inemot jul, d i hon äntligen slagit en hel H a k.