Att underlätta sådant letande borde ligga i både författarnas och förläggarnas intresse — ett rätt sällsynt fall, att båda äro identiska. Alldeles särskilt förefaller personförteckningen vara ett oundgängligt supplement till sådana skrifter som Erdmanns och Branders. I detta myller av hovfolk, politici, diplomater o. a., vilka dyka upp, försvinna och komma tillbaka likt figurerna i en jättepantomim, är läsaren fullständigt bortkommen, därest han icke är mycket väl förtrogen med tidens ställningar och förhållanden. Se exempelvis hos Erdmann alla dessa Ullor, Evor, Augustor och vad de aimabla figurantskorna heta, som dela sin tid mellan personintrig och galanta äventyr samt någon gång till pikant omväxling kasta sig huvudstupa in i den politiska kabalen; alla Klasar, Fredrikar, Gustaver, Mauritzar etc., ståtligt värdiga inför publiken men intimt alltför ofta med manérer från drängstugan eller i bästa fall från kasernen. Eftervärlden har nog som regel minimalt intresse av både deras amourer och deras politiska barnsligheter annat än som tidsbilder, förlåter dem för resten snarare de förra än de senare. Men där passera ej sällan förbi namn av verklig betydelse. Det blir en alldeles oskälig möda för framtidens biografiska forskare att ur sådana » blinda » böcker få det gagn, som därav lätteligen kunnat vinnas. Carl Hallendorff 5. Svensk Tidskrift 1927. sikte; den hade en alltigenom praktisk, moralisk och därför också social prägel ». Den måhända mest omstridda punkten i Franciskus ' historia är hans ställning till ordensbildningen och den utveckling denna slog in på. Medan Sabatier i Frans vill se en protestant, som gick under i kampen mot den officiella kyrkan och som i sitt testamente avger en sista protest mot den förvanskning hans verk var på väg att genomgå, ha åter andra forskare hävdat, att man i den konflikt, som kan spåras under Franciskus ' sista år, helt enkelt har att se den spänning mellan ideal och verklighet, som väl ingen idealist helt kan undgå. Den som utan förutfattade meningar läser testamentet synes mig knappast få intrycket av opposition mot kyrkans övermäktiga tryck.