» Tills data från dessa studier (karcinogenitetsstudier, min anm), liksom från studier avseende långtidsnytta finns tillgängliga bedöms fortsatt återhållsamhet i förskrivningen av Actos och Avandia motiverad. « Även kardiovaskulär säkerhet måste studeras mer ingående innan vi vet om glitazonerna gör mer nytta än skada på lång sikt. En uppdatering av kunskapsläget. I Sverige finns två glitazoner registrerade: rosiglitazon (Avandia) och pioglitazon (Actos). Behandlingsprincipen är intressant då centrala mekanismer vid typ 2-diabetes som insulinkänslighet och betacellsfunktion påverkas. Glitazonerna tillhör gruppen PPAR-gamma-agonister, och utövar sin effekt i cellkärnan på fettomsättning, kolhydratomsättning och insulinkänslighet. Om behandlingen dessutom kan medföra risk för andra sjukdomar kan risk-nyttabalansen radikalt förändras. Det är därför anmärkningsvärt att glitazoner börjar införlivas i terapirekommendationer från en del läkemedelskommittéer. Av Läkemedelsverkets uppdatering framgår att man i prekliniska djurstudier med glitazoner sett ökade risker för cancerutveckling, särskilt cancersjukdomar i urinvägarna och hemangiosarkom. Den första väntas under 2005. Kunskapsläget är ännu alltså ofullständigt och farhågor om ogynnsamma effekter påtagliga. Jan Håkansson jan.hakansson@jll.se De avslutande orden i Läkemedelsverkets uppdatering är närmast ett understatement: Studier med kliniskt relevanta mått på kardiovaskulär morbiditet och mortalitet har ännu inte redovisats men kommer. Om detta har relevans för människor är omöjligt att avgöra men kräver fortsatt uppmärksamhet i studier och klinisk verksamhet. PPAR agonister i behandlingen av typ 2 diabetes. Vätskeretention och försämring av hjärtsvikt är redan kända risker och lipideffekterna motsägelsefulla. Effekt på surrogatvariabler som HbA1c är inte tillräckligt. Samtidigt måste behandlingen - innan den kan införlivas i terapirekommendationer - visa sig gynnsam i förhållande till kardiovaskulära komplikationer av typ 2-diabetes.