– » Jag är bjuden på soupé – svarade G. stolt, men jag vet, fördömma mig inte om det är till middag eller qväll, förr än jag träffat någon af de andra gästerna. » Ex. att jag ett litet ögonblick betraktar Ed. » Hör du, din lymmel, du lär ha sagt att jag super så att jag inte kan stå på benen », yttrade en mästare till en sin lärpojke. I sin ifver stälde han sig framför fastern, antog en, som han trodde, fördelaktig kroppsställning och yttrade: Någon, som kände det husliga förhållandet, yttrade: » det bästa, som skulle kunna hända den stackars mannen, vore att bli ärelös. » Äktenskaplig ömhet. Då de förberedande anstalterna gjordes för koleran i Stockholm, förargade sig en hedersman öfver de myckna penningarne, som allt detta kostade. Stöld af åtta skäl. En fattig poet hade skrifvit några verser till en pastejbagare. Inte oäfvet! » Det har du rätt uti, men jag kan icke lefva så sparsamt, att jag kan få en ny rock. Ibland mängden framgick då händelsevis en förnäm krachanerad herre med träben. Några dagar derefter kom hr B. till A. och utropade: » Hur kan du rekommendera en sådan skräddare? Sittande i sin fåtölj, i nattmössa och nattrock, frågade han mildt och försakande sin Æskulap för tillfället: » tror doktorn, att jag kunde äta litet i dag till middagen? » Åhå », inföll hundens egare, » men så länge han inte trumpetar, kan han väl få vara inne. » Efter någon tid fick hon det rådet, » att det vore bäst att lägga detta bland sina andra jern. » Sedan han en stund lyssnat till stycket, vände han sig till en vän och sade: Bland andra rätter stod der äfven Oxtunga. Från sin loge ropade han gång efter annan: » Spela opp, spelemän! » (Orkesterns ledamöter hette på hans språk alltid spelemän). Skälet duger. Enligt löfte hoppas jag att du i afton sänder mig den begärda oxen. » Vännerna. Konditorn var genast villig och uppvägde ⅔ skålp.