Frånsett smärre dikter, som synas ha undgått utgivaren — jag har antecknat en översättning från Fitger i Budkaflen, 15 juli 1894 — saknas nio av Wallengrens personligaste och bäst formade dikter från hans sista tid i Berlin! De läsas i det utmärkta urvalet av hans skrifter, sid. 68 — 70, 74 — 89. Skulle det här vara fråga orn ett förbiseende, så är detta oförlåtligt; är det däremot förlagstekniska skäl som lagt hinder i vägen, så har man rätt att fordra en förklaring i stället för tystnad. Bristen är särdeles kännbar. Det är helt enkelt omöjligt att bedöma Wallengren utan att ha läst t. ex. En ung riddares söndag och Utan svar. Ännu en oegentlighet i raderingen bör anmärkas. I denna upplaga finns en dikt med titeln: Ur f. d. teologie studeranden X: s vilooch vandringsvisor. Den som läst Wallengren erinrar sig säkert denna titel från urvalet, där den läses över fem smådikter, varav ingen är identisk med upplagans. Härom lämnas ingen upplysning. Det är tråkigt att behöva anmärka på småsaker, men man fordrar pålitlighet — icke bara fullständighet — av en samlad upplaga. Även häri brister den. Utgivaren har ingen aning om textkritik. När urvalet om en dikt, Blommorna, meddelar, att den utgör ett stycke ur en större, oavslutad dikt, Blodets sång, så vill man veta detta. Om interpunkteringen skall ändras, så bör den ändras, framför allt där det är nödvändigt för meningen. Utgivaren trycker efter originalupplagan: » Flyttfåglar lika högt, högt upp de draga ». Kommat skulle uppenbarligen ha satts efter » lika ». Sådana tryckfel som Detlev von Liliencrona (! ) äro otillåtliga. Registren äro slarvigt uppgjorda med tryckfel och uteglömda titlar. Första delen inledes med en levnadsteckning, som är utförd med pietet och måttfullhet och framträder utan anspråk. Man saknar dock en ådra av gammal klassisk Lundatradition, som skulle ha varit önskvärd, när det gäller en så tidsoch lokalbunden personlighet som Wallengrens. Det finns ännu friska brunnar att ösa ur! Den rent litterära delen av studien är tunn. Den litteraturhistoriska orienteringen kunde ha varit mycket mångsidigare utan att bli vidlyftig.