- Vi växlar sinsemellan med att ha det dagliga ansvaret för verksamheten på vårdcentralen och därutöver har vi delat upp andra anvarsfunktioner som personalfrågor, anställningskontrakt och verksamhetsstatistik. 15 personer var positiv och inte alls rädd för förändringar. - Det svenska systemet med primärvårdsupphandling på treårskontrakt är en återvändsgränd, säger Christer Flygt. Om tre år kan allt som vi har byggt upp här i Aneby säljas ut till ett större företag som bjuder under oss för att komma in på marknaden. Ett alternativ är att kontrakten görs längre och att man kan överlåta dem på någon annan utan att inhämta landstingets godkännande. Att få planera för tre år framåt kan visserligen kännas som en lyx för den verksamhetschef som tidigare på grund av läkarbrist inte ens kunnat planera för två månader, men Christer Flygt och hans kolleger vill ha längre kontrakt och ser helst att upphandlingssystemet försvinner. De hänvisar till England där den läkare som patienterna väljer kan etablera sig genom att överta praktik och patientunderlag och samtidigt med automatik bli ansluten till National Health Service. Att arbeta under sådana förhållanden, de cirka 15 år man har kvar i yrket, är sannolikt en allvarlig hälsorisk. Båda har gått Praktikkonsults kurs, men framför allt hade de sedan tidigare viss erfarenhet av företagande, och en av dem är bokföringskunnig och har läst ekonomi. Samtidigt betonar de att deras dagliga arbete bygger på frivillighet och ömsesidighet och inte, som under åren i landstinget, på avtal och regler. Förmodligen är det känslan av att styra sin tillvaro och ha kontroll över situationen. Vi såg - och ser fortfarande - vårt företagande som en biverkan av vår önskan att stanna kvar och vara verksamma på orten. De fyra kollegerna är förvånade över att Sverige som enda land inom EU har ett upphandlingssystem, och de beklagar att frågan inte debatteras på hemmaplan. Patienterna får samma omsorg i båda fallen. - Fast egentligen kan vi koncenterea oss mer på patienterna nu, säger Lennart Spång. - För oss fanns därför bara två alternativ: Antingen bryta upp och ta jobb på annan ort eller stanna kvar och själva ta över verksamheten. Som tillfällig lösning fick man dit en bosnisk läkare från Sollefteå via ett bemanningsföretag.