Om metoderna därvidlag, sådana de tedde sig i motarbetande under alla former af Frankrike, ges åtskilliga påminnelser i Pinons bok, sammanfattade i den redan åsyftade anklagelseakten sid. 79 — 89, inledd med påminnelser om Egyptens ockuperande i trots af alla rättsförhållanden och om huru upprepade utrymningsförbindelser brutits. Men det är ju främst i fråga om Marockokonflikten, som Pinon härvidlag behandlar de engelska metoderna, och hans omdömen ha dess mer vikt, eftersom de nedskrefvos när den intimaste samhörighet mellan engelsk och fransk politik redan var förverkligad. Lärorikast, ej minst i dessa dagar, då från engelskt håll yrkas internationalisering af Kielkanalen och demolerande af dess befästningar, är historien om huru England påtvang Frankrike den förstärkning i Gibraltarpositionen, som innefattades i att den på andra sidan sundet liggande staden Tanger förklarades vara en internationell och obefästad hamn, hvarjämte hela kuststräckan, för att utestänga Frankrike från hvarje möjlighet att genera Gibraltar, fortfarande för framtiden förbehölls Spanien. Så löd en hemlig klausul, medan, för att tala med Armstrong » den franska publiken invaggades i föreställningen, att om blott de hinder, Tyskland lade i vägen, kunde undanröjas, skulle hela Marocko ligga öppet för Frankrike, då däremot de hemliga traktatsparagraferna tilldelat hela nordkusten åt Spanien, medan Frankrike, för att tala med deputeraden Dubois i kammaren den 18 dec. 1911, erhållit ett Marocko, beröfvadt alla Medelhafshamnar, men med en charmant utsikt öfver Sahara. » Bland alla andra frågor utom den om Delcassés utmanande politik och om Marocko, som Pinon behandlar, må nämnas » det beryktade fördrag, som England slöt 1894 med Kongostaten i direkt strid mot bestående traktater » och hvarigenom England vann stora territorier i Afrika. Hanotaux, då nyss blifven utrikesminister, protesterade emot fördraget i fråga som » nul et sans portée », men rönte ingen framgång, främst därför att Tyskland nekade att samverka mot England.