» Stackars gosse, » tänkte han, » stackars gosse, han borde allt få sin blå flicka i alla fall Det skulle roa mig omänskligt att slita sönder Rosas lilla djäfvulsplan. » Han slog en bok. sig ned och började bläddra i » Ä r det då Gud eller människor, som leda våra öden, » tänkte han. — » Försyn, du som inte låter sparfven falla till marken, din vilja förutan, hvar finnes du n u? Många besynnerliga redskap brukar du j u välja, men därhän kan det aldrig gå, att du gör mig till din fullmäktige. » — Så satt han där och väntade på underverket, såsom hvarje människa suttit och väntat, på rösten från of van, som skulle säga Klafvan hvar vägen gick till lyckans land. Men Stellan Tellep väntade förgäfves, såsom vi alla väntat förgäfves. Rosa reste sig. » Tiden lider, » sade hon trött och tonlöst, » och jag går upp för att se till min toalett en smula. Men dröj inte för länge med att göra eder i ordning, mina herrar. » » För min del, ser jag mig nödsakad att afstå. Det är .en del saker jag måste uträtta här hemma i afton, » sade Klafvan. » Inga undanflykter, o m jag får be. Hvad skulle fröken Waltinsson säga då. Inspektorn har j u lofvat att köra för henne. », » Fröken Waltinsson får söka trösta sig; hon är visst van vid det. » » Å fy så elak — bråka inte nu. Ni skall få se hur roligt det blir på slädpartiet. » » Mycket möjligt, men jag har verkligen beslutat mig för att stanna hemma. » » Just likt herrarna. Bara för en nyck ge de sig till att förstöra en hel aftons trefnad för en stackars flicka. Nå, jag vill inte öfvertala någon. Men hvad skall jag då säga henne, när hon frågar mig hvarför hennes kavaljer strejkat? » Säg att jag inte är henne någon förklaring skyldig. » Rosa ryckte på axlarna och gick. Hunnen till dörren, vände hon sig om och sade: » Inspektorn, vi rida väl ut i morgon bittida klockan nio som vanligt? » Och han upprepade: » I morgon bittida klockan nio som vanligt. » TUBERKULOSHEM.