Därpå stiga vi direkt in i fyrtiotalets Upsala, le ett litet vemodsblandadt leende åt den rörande teckningen af de " små Knösarna " med deras skönhetsträngtan, som emellanåt tar sig uttryck, något främmande för vår nyktert prosaiska tid, gifva o s s likväl helt i våld hos denna rökelsedoftande mystik, blifva ett med den högt lysande Pimpinellaordens adepter, fira nyårsvaka med alltjusaren Gunnar Wennerberg, som efter ordenskapitlet i den tysta nyårsnatten vandrar upp till Slottsbacken, som ligger hvit i månskenet, gripes af inspiration och fantiserar om prinsen med lutan utanför Cecilia W a s a s fönster ... NDRA DELEN af Anna Hamilton G e e t e s b e - tagande bok " I solnedgången " har, som bekant, till julen sändts ut till en förväntansfull läsekrets. Den, som redan haft glädjen att inom den trängre vänkretsen. höra författarinnan uppläsa brottstycken ur manuskriptet, hade på förhand klart för sig, att denna andra samling ingalunda skulle svika de högt ställda förväntningar, hvarmed den motsetts, — ja, att den i vissa afseenden t. o. m. skulle öfverträffa arbetets första del. Jag känner dem, som användt en natt att frossa i läsningen däraf, och som visserligen efter denna litterära orgie varit något utmattade, men värmda, andligen uppfriskade och redo att i likhet med Geijer " kasta lampskärmen i taket " af förtjusning. Hvilken makalös kulturskildrerska är ej i själfva verket Anna Geete! — Äfven i detta senare arbete har hon med lika säker hand och lika osviklig konstnärlig blick som i f ö - regående del kring den centrala gestalten grupperat figurer och episoder, som i klar belysning famträda mot en bakgrund, som i tidstrohet söker sin like i vår litteratur; och då man känner hvilket oerhördt material, som stått till hennes förfogande, måste man i än högre grad beundra den fulländade konst, som ur detta kaos förmått resa ett dylikt monument till deras ära, hon skildrat, på samma gång som det är och kommer att förblifva ett bestående minne af hennes egen personlighet.