Låt imedlertid gifva oss en tass buljon med äggegulor i, kära Pollong! » Vore förkylning då rätta orsaken, så skulle «ju följderna alltid blifva desamma? – «Är ej konungens vrede och misstycke att «dervid befrukta? » «Vår underdåniga anhållan vore – fortfor Cederström – att Ers Maj; t täcktes, till ett oförgätligt minne af dess höga härvaro, allernådigst tillåta oss att få teckna Ers Maj:t som fadder och gifva dess stora namn åt vår son. » «Portefeuille », 1. c. Likväl återhemtade han sig snart och svarade ambassadören, med ljudelig stämma, i dessa ordalag: SJUNDE KAPITLET. «Ditt uppförande både förvånar och förtjusar mig – yttrade kungen, i det han slöt prinsessan i sina armar – jag kan ej lemna dig ett mera öfvertygande prof på min tillfredsställelse, än då jag också skall härifrån skrifva ett bref till min svägerska och säga henne huru lycklig du gör mig; ty nu mera, sedan du redan befinner dig inom Sveriges gränsor, kan det ej anses som en för vida sträckt artighet mot regentslägten i grannriket, att jag derom meddelar underrättelse åt dina nära anförvandter ». Med prins Fredrik gick konungen nu i råd om namn och faddrar åt sin son. Frankrike svarade med en beskickning till Sverge, hvilken för oss har den egna märkvärdigheten, att det var den enda ambassadör Sverge haft sig tillsänd från republiken, – det sista sändebud af denna rang från sin äldsta bundsförvandt, Frankrike. «Hvad detta Ers Maj:ts ädelmod uträttar må Gud afgöra – återtog hertigen, efter ett korrt uppehåll – det, äfvensom min tacksamhet, förblifva i alla händelser lika stora. I en biljet, daterad Haga den 7 Juli, om aftonen klockan 7, skref Reuterholm till rikskanslern: Toll uppmanade konungen att i tid använda sin makt, för att i födseln qväfva och med roten upprycka dessa upproriska rörelser, hvilkas smitta kunde blifva farlig, om de lemnades onäpste och fingo spelrum. Ofvanstående omständigheter äro historiska.