Just som han slutat dessa anordningar, kom hustrun in med den stekta fisken, nu prydligt upplagd på fat och de togo plats vid bordet. D å fisken spisats och prisats, slog mannen i den af häpnad förstummade hustruns glas och höll tal. » Det var en gång en ung man, som låg i Upsala och läste juridik. Han ämnade blifva justitieminister sedan. Men så dog hans pappa och lemnade bara skulder efter sig, och så tog den unge mannen sin Mats ur skolan, for till sitt land igen och blef bankbokhållare med hundra kronor i månaden att lefva på. Men i Upsala hade han träffat på en den allra som mest förtjusande seminarist — tyst där och afbryt inte talaren — och hon hade varit nog enfaldig att fatta tycke för och förlofva sig med den unge mannen, och då denne nu såg sig i besittning af en säker inkomst, skref han och bad henne gifta sig med honom, hvilket hon också gjorde och nu hafva de i fyra år lefvat lyckliga och nöjda, fastän hon fått nöja sig utan piga och gifva musiklektioner på köpet. Vin hade aldrig synts på deras bord, förrän mannen en dag kom hem med en hel butelj Lacaves bästa 80 öres sherry och detta för att fira » — här gjorde talaren en konstpaus — » sin löneförhöjning om tre hundra kronor om året, det vill säga tjugufem kronor i månaden på köpet. » Här afbröts han af hustrun, som sprang upp från sin plats och under utropet » ack, så roligt! » lindade sina armar om hans hals och återbetalade den i köket gifna kyssen med flere hundra procents ränta. Han lät sig dock icke bekomma, utan ropade med stark röst: » Till ordningen! » och föreslog därefter en skål för det » förmögna » herrskapet Berglund. Skålen dracks under allmänt bifall, och middagen afslutades under den angenä- maste stämning. &gt;Och nu, min sötaste Elise, » sade herr Tage Berglund, då han, äfvenledes högtiden till prydnad, rökte sin eftermiddagseigarr i salongen, » nu har jag en bön till dig. Jag ville litet mera än med vin och cigarr fira denna dag.