Jag har under den gångna hösten börjat komma med på ett litet hörn i sällskapslifvet i Stockholm. Ett par gånger har jag varit på middag hos generalkonsul Rubin – det är naturligtvis Markel som har fört mig in där. Man träffar där människor af många olika sorter – generalkonsuln för stort hus – och det har ju alltid sitt intresse. Hos direktör Randel – Du har kanske ibland sett hans namn i tidningarna i förbindelse med diverse projekt – har jag också varit bjuden. Äfven professor Levini har varit så vänlig och bedt mig hem en afton, men tyvärr var jag just då upptagen af en nyhet på Operan. Det var nästan min största förargelse under den gångna hösten. Och nu mellan jul och nyår har jag varit ute hos Freutiger i skärgården ett par dar. Hvad mina affärer beträffar, har jag, som Du vet, återbetalat bror Erik de 200. (Markel lånade mig den ena hundralappen, fast han själf har rätt skrala affärer.) Men Freutiger är jag fortfarande skyldig de 500. Julafton är för oss murflar en af årets få lediga dagar. Jag for på förmiddagen ut till Sundbyberg och hälsade på min lilla gosse. Han har ett familjedrag – något öfver ögonen och pannan, något som jag inte kan beskrifva, men som ger mig visshet om att han är min gosse. Hvad unionsfrågan beträffar, käre Far, så vet Du ju att jag har en helt annan uppfattning än Du. Framför allt tycker jag att Du är mycket orättvis mot gamle Jean-Baptiste, då Du skäller ut honom för att han inte år 1814 gjorde Norge till en svensk provins. För det första tviflar jag på att det stod i hans förmåga. För det andra tviflar jag på att vi hade fått någon glädje af det. För det tredje var han inte ensam om sin mening; den delades i hufvudsak af Adlersparre och Järta och andra af »1809 års män». Men ett var han ensam om i den tidens Sverge: förmågan att göra det, som blef gjordt! Och om sedan hans efterkommande – hvarmed jag inte enbart eller ens företrädesvis menar hans efterföljare på tronen, utan hela den hittills ledande klassen af svenska nationen – ha fuskat bort hans verk, så kan det omöjligt vara hans fel!