Försök till nasoskopi med endoskop eller mikroskop utfördes inte i någon av grupperna. I nyligen publicerade studier [1, 2, 10] har man genom att identifiera blödningskällan med hjälp av fibernasolaryngoskop eller mikroskop kunnat diatermibehandla denna och därigenom kunnat minska både antalet bakre tamponader och vårdtiden. C. 6 patienter (7 procent) som medicinerade med Waran. Behandlingen kan vara antigen kirurgisk (kärlligatur, kryoterapi, embolisering och endoskopiskt ledd kontroll av blödningen) eller icke kirurgisk (främre och / eller bakre tamponad och etsning med kromsyrepärla). Avsikten med vår undersökning var att granska handläggningen av patienter inlagda på grund av näsblödning för att påvisa faktorer som kan förändra och förbättra handläggningen. I C kontrollerades blödningstatus på alla patienter varav en hade ett PK under terapeutisk nivå (10-25 procent). Fem av dessa elva hade en bakre näsblödning vid första vårdtillfället, men endast en patient hade en bakre näsblödning vid andra vårdtillfället. Vid två tredjedelar av alla näsblödningar förblir etiologin oklar [4]. Utifrån lokalisering av denna tillämpas olika blodstillningsmetoder [5]. Enligt en studie av 81 patienter inlagda för näsblod vid universitetssjukhuset i Umeå finns ett samband mellan hypertoni och näsblödning. Alla behandlades med tamponad Patienter som medicinerar med Waran har oftast en mångfasetterad sjukdomsbild och kräver därmed ytterligare cirka ett vårddygn. Antalet bakre ballongtamponader bör därmed reduceras liksom behovet av sluten vård. Vi betraktar därmed hypertoni som en riskfaktor vid epistaxis. Sex patienter i A och en i B fick blodtransfusion (2-5 enheter). Presenterat material har på öron-, näsoch halskliniken i Umeå medfört en uppmärksamhet kring diagnostik och behandling av näsblödning. Hypertoni vanlig tilläggsdiagnos Sex procent söker för näsblod