Notarien var liten och kutryggig med ett allt mera sällan finna odlad på denna scen — hår och skägg, som stötte nästan i grönt. Det det stora tragiska skådespelets. Också kan ej försyntes på hela hans ödmjuka uppträdande, att nekas att uppförandet af Lessings » Emilia Galotti » han fruktade sin chef som ett öfvermäktigt väsen. egentligen endast kunnat bekräfta, hur de inom I skolan sutto flickorna nytvättade och välklädda andra områden så dugande krafter, öfver hvilka och väntade på det högtidliga ögonblick, då biteatern förfogar, ställa sig tämligen främmande skopen skulle träda in i salen. Kerstin kände sig inför det s. k. stora dramats uppgifter. » Emilia nervös. Om han inte skulle bli belåten! Om Galotti » är dock, på samma gång som en karakflickorna af pur rädala skulle dumma sig! täristisk sedemålning från den upplysta despotiens Slutligen, efter lång väntan, anlände biskopen, tidehvarf, ett tekniskt välgjordt verk, som ännu åtföljd af prosten och notarien samt skolrådsmedverkar så föga föråldadt, alt det oaflåtligt håller lemmarne. Efter dem kom en hel skock af förpublikens intresse spändt. samlingsbor, mest kvinnor, som stodo där och Ärliga bemödanden samt rutin kännatecknade nego, bara biskopen såg åt dem. Han bar sitt emellertid såväl hr Örtengrens Odoardi Galotti kors kring halsen, och på vänstra sidan af den som hrr Personncs Marinelli och Skånbergs svarta prästrocken glittrade nordstjärneordens prins. Hr Palme spelade Emilia Galotlis lycklige kommendörsplaque Barnen stirrade, så att de brudgum med den mest tragiska uppsyn — han icke kommo sig för att sätta sig, fastän biskopen tyckes bli allt mera dystert anlagd, hr Palme! gjorde upprepade tecken därtill. Han hälsade De kvinnliga uppträdande fingo utan gensäaelse nedlåtande på Kerstin, som bugade sig så sirligt, mera af äkta känsla ur sina uppgifter, i synnerhet som hon engång lärt sig i dansskolan, och han framstod förtjänstfullt fru Fahlman i den eldiga började halfhögt samtala med henne.