" Sj8pe dig inte, k&amp;ra Yrsa ", inviinde min van skrattande, " si lina en sack och stoppa honom i, och du skall f&amp; se huru behlndigt vi knyta den om halsen s i bars hufvudeb blir fritt. " Beslut och handling! Kalfven instnfvades under fotsacken och röjde endast d&amp; och db sin narvaro genom ett underjordiskt stönande. Helt nara Granhult mötte vi en suflettvagn, som befans innehilla en bekant generaldirektör, stadd p i inspektionsresa. Helt lifvad af att igenkanna fru Torborg, hvais hem ban ofta gästat, gjorde han tecken At. sin kusk att stanna, och SA pigick on stunds liflig konversation. " Det var d$ val att kalfven hade vett att tiga ", sade jag och drog en lattnadens suck, d&amp; si foro vidare. " Vett! Jo, det ska du tro. Jag fick ju hilla min hand i munnen pA honom för att han ej skulle blanda sig i samtalet ", upplyste fin Torborg. Vid hemkomsten fanno vi herrn pA Granhult helt upplifvad ad festligheterna för de resande riksdagsmannen, höskörden riklig och sa1 bergad, pilfiigelungarna kläckta och hundarna tjutande af %terseendets ' gliidje. Sedan nigra dagar gAr allt sin jimna hvardagsghg. Oftast sitter jag p&amp; den skuggiga verandan med min vanliga uppvaktning, dock f6ljer jag ibland för omvaxlings skull mitt vardfolk p&amp; 18ngtur kring de vidstrackta egorna, lyssnande till det lifliga akta parets kamratlika sdiskusioner, vare sig de galla pigiende eller föreslagna nyodlingar, basta utsiideshafren, nyaste korfmaskinen eller fruns nyköpta hatt. S&amp; har förflyter nu mitt lif haruppe. I september kommer jag dter till Stockholm, som jag hoppaa med stirkta krafter och ny arbe&amp;- iiag.