Spanskrörskäpp och sprang efter Sven Vandring, som Han tilldelade ett våldsamt slag i huvudet, så att han Segnade ner i det närbelägna diket. Av en husman i närheten blev han inburen och tvätTad. Men han hade förlorat medvetandet och ett par Dagar därefter hade Sven Vandring lämnat sin jordiSka bana. Den rike bonden blev häktad och dömdes att för den Avlidne betala mansbot. Över denna dom, som han Ansåg orättvis, klagade han sedan hos Högsta DomStolen. I klagoskriften hette det att vederbörande Borde vara honom tacksamma för att han befriat Samhället från en så usel person som Sven Vandring. Höga rättvisan tyckte denna skrift vara oförskämd, Såväl som ock att bonden var en grov brottsling. Han Dömdes därför till döden. På grund av en närboende Herremans hjälp blev denna dom sedermera förvandLad till 28 dygn på vatten och bröd samt uppenbar Kyrkoplikt i Ignaberga kyrka. Herremannen som hjälpte honom var kammarherre Ehrenborg på Hovdala i Brönnestad sn. Hos honom Hade brottslingens hustru en gång haft tjänst, och Han for nu omkring från socken till socken för att Samla underskrifter för hans benådning. I Kristianstad avtjänade han sedan sitt straff, men Det sades att när han infördes till häktet hade han Hela rocken vadderad med rökat lammkött. Under Det han åt sitt torra bröd, tog han sovel av rocken. På så sätt avtjänade han det honom ådömda straffet. Utkommen fortsatte han sin brännvinsbränning, med Vilken han också inom kort förenade försäljning. Det Gick honom emellertid föga väl i händer, ty efter en Jämförelsevis kort tid var han helt och hållet barskraPad, och då han gick i graven var han lika fattig, som Någonsin Sven Vandring varit.