Utrustningen består av tre delar: sfinkterkuffen som läggs runt uretra och består av expanderbara silkonkuddar som mjukt komprimerar uretra, pumpen med vilken patienten reglerar öppning av sfinktern vid miktion och som placeras i pungen samt den tryckreglerande reservoaren som uppehåller ett konstant tryck i systemet och som placeras i bukhålan (Figur 3). Alfa-1-adrenoceptorantagonister har också ett användningsområde vid LUTS hos mannen. Ansträngningsinkontinens är ovanlig hos mannen men förkommer i de relativt sällsynta fall där en sfinkterskada uppkommit genom missbildning eller någon form av trauma. Det är en blåsrekonstruktion där ett öppnat tunntarmsavsnitt interponeras som ett bälte mellan halvorna av den ned till trigonum transversellt kluvna blåsan. » Prostatism » är ett diffust definierat begrepp hos män med prostataförstoring eller blåshalsförträngning, och utgörs av ett symtomkomplex med varierande innehåll: frekvent miktion, tvingande urinträngningar, startsvårigheter, reducerat miktionsflöde och ofullständig blåstömning. Orsakerna kan vara högst olikartade, vilket innebär krav på god diagnostik och bedömning om rätt behandling skall kunna ges till rätt patient. Kostnaderna för omhändertagande i sjukvården och samhället i övrigt är avsevärda. Den speciella form av överaktiv blåsa och inkontinens som uppträder efter traumatisk tvärsnittskada på ryggmärgen är vanligast hos yngre män. I ung vuxenålder och medelålder är trängningsbesvär utan känd neurologisk sjukdom visserligen vanligare hos kvinnor, men prevalensen av sådana besvär hos mannen stiger från övre medelåldern och skillnaderna utjämnas. Betydelsen av kvinnlig inkontinens och dess avgörande inflytande på livskvaliteten har relativt nyligen diskuterats i Läkartidningen [2, 3], men manlig inkontinens har allmänt inte fått samma uppmärksamhet. Inkontinensbesvär hos kvinnor har fått störst uppmärksamhet eftersom kvinnor drabbas oftare, men problemet är vanligt också hos män, framför allt i högre åldrar, och kan allvarligt försämra livskvaliteten. Sjukdomsförloppet är långsamt och progressen av BPH sammanfaller med utveckling av väsensskild patologi som kan ge upphov till LUTS, framför allt neurogen blåsrubbning, men även risken för prostatacancer och urotelcancer måste beaktas.