– Hvad har jag för nytta af det. Mitt samvete säger mig, att jag handlar rätt, då jag nu efterkommer hans vilja, fastän hjertat dervid svider. Usch, jag känner mig riktigt illamående. Dertill ej vara så nogräknad i afseende på sättet. Detta var knappt sagdt, förrän den lilla kärran med de båda gymnasisterna uti, rullade ut genom porten och framåt vägen, som bär till Ljungö, så att dammet rök. På så sätt vinner läseriet utbredning. – Se, just då är det, mamsell Nanna, som man skall finna trösten i ordet och sakra i ordet, vill jag säga, i det heliga ordet, ingifvet af profeterna och uppenbaradt af apostlarna, oss till undervisning, till bättring, tröst och evig salighet. Men vi få också komma ihåg, att Paulus säger i Romarebrefvets tredje och tjugutredje: „Allesamman äro de syndare och hafva intet att berömma sig af för Gudi “. I nästa ögonblick öppnades dörren till det rum, der brudgummen tillsammans med sin far och några af de manliga gästerna gingo af och an, väntande på tecken till vigselaktens början. Till deras hjertan hviskade hoppets leende gudinna om kärlek och fröjd. – Någon olycka måste bestämdt snart inträffa här i huset, fortsatte gumman, för jag har i dag Ja, jag vet knappt, om jag törs tala om ’ et Det var för märkvärdigt! Den lilla bäcken porlade dock lifligt fram genom dalen. sade Nanna, i det hon kysste brefvet och sedan inpraktiserade det i dess fordna gömma. akta dig! De gamla silfverbeslagen skina på hvarenda pipa, som solen i Carlstad. Ja, jag skyllar på pappa. Hon ilade derför hastigt in i förmaket, slog igen dörren efter sig, och vidare in i köket, der hon i en liten skänk hade sitt småbrödsförråd tillika med småbrödskorgen. Men vi ha nu gjort upp så, att, när vi sluta hos Mamsell Schummerberg, vår lärarinna, skola vi följas åt till mitt hem, der jag hitintills inte varit sammanlagdt mer än ett par månader. hvad här är tråkigt! – Nanna! – Nej, så ta mig besitta mig! – Ursäkta mig, madam lilla!