Nu först grep sanningen henne, han var ändå hennes man, ett ögonblick kände hon sig felaktig, ryste öfver sin egen hårdhet, sprang fram, föll på knä vid sängen och bad: Robert förlåt, förlåt! Flera af dem som stodo i trappan rusade förskräckta ulföre, men Källström sträckte ut sitt hufvud genom luckan, och tittade ner i ett mörkt djup. Hon skall vara här klockan åtta hvar morgon. Då gumman såg upp från sin väfstol ett ögonblick på Lilia, för att se, huru brefvet verkade på henne, märkte hon det blida uttrycket i Lilias ansigte och sade: Ja, hon följde ibland sin fader ut på åker och äng, i skog och till qvarn, och var alltid rask och munter som en äkta Wermlandsflicka. – Tro mig, jag var också häftig och envis, men jag fick ge vika för min salig man, bankobokhållaren. Han förstod hennes undran, bugade sig artigt, lade handen på sitt bröst och sade med en blick, som tycktes genomborra Clara. – Kors, hvad säger hon? Rosamunda fick hela dagen vara utan mat och uppassning; hon vågade sig icke ned i köket och skulle hungrat och törstat, om hon icke haft sötsakerna och drufvorna, men att äta sådant var nära nog svält för henne, som särdeles älskade kraftig köttmat. En gosse, som blef förtjust af denna syn, fattade i ögonblicket tycke för hunden, sprang efter honom, hvisslade och lockade honom med ett franskt bröd, men hunden hade icke tid att lyssna deråt, utan fortsatte sin väg med ökad fart. Kusken Anders hade, som förut är nämndt, gått att tillkalla husets läkare och återvändt till huset, just då Rosamunda var uppe hos sin man; då han satte nyckeln i porten, hörde han steg bakom sig, såg sig om och upptäckte tvenne polisbetjenter. Dessa ord lugnade henne något, hon visste icke hvad hon skulle gjort om han visat någon tillfredsställelse öfver att hon var ensam. Det var omöjligt; han misstänkte mig, instängde mig och behandlade mig på ett så grymt och förnedrande sätt, att mina läppar aldrig mera skola uttala det, sedan jag lättat mig derifrån i bikten. Han hade icke gjort det förr så noga. Kaptenen hade råkat ihop med ett par andra hedersgubbar, spelade wira och hade en lysande tur.