Men när domedagen kom visade det sig vara ett brott så stort, att handplagg icke räckte till. Hon tror att jag är han, som hon väntar. Hur skall det bli? Mor skulle ingenting förstå, och det tog alltid sin tid. Hur går det med slåttern? En och annan ropar något eller slår ihop händerna eller slår sig på knäna. Fru Gunhild är icke riktigt nöjd med att ha bondkärran skramlande bakom sig. Men far ville inte. Har jag inte ar betat för dig i trettio år? Abrahams gråvita, under ständigt blinkande, rödkantade ögonlock. De gingo ut i gången och ställde sig upp mot väggen. Under tiden skulle Henrik och Judith taga de snabbaste hästarna och före kvällen skulle de vara långt utom räckhåll. Det oroade henne. Hon följde henne med blicken ända till dess att hon försvunnit under lindarna. Kanske om man övade sig Men hon vågar icke. Genast tog hon den blinda i hand och förde henne genom gången och nedför spiraltrappan. Detta tilldrog sig alltså i parken i början av månaden maj. Jag har nog märkt, säger herr Abraham, att kära Gunhild har svårt med sömnen nuförtiden. Men nu gitter jag inte. Hon blev så pass helbrägda, att kryckorna kunde ersättas med käppar. Om mor visste, så tänkte hon säkert som Brita. Han vet nog, att jag skall vara riktigt trött, innan han får bukt med mig. Huvudet är tungt och på samma gång tomt. Och i detsamma förstår hon, att hon icke längre vet, vad som är verkligt. Kan tänka, att det var fint för honom att komma i följe med bruden. När mor slutat att läsa, nämnde hon den, vars tur det var att läsa Herrens bön. Hon stöder sig tungt mot hans arm och de gå några slag av och an, sakta, lugna, tysta. Hon njuter av den lugna, klara, genomskådande blicken. Flickan höll i med att skratta och illfänas, och snart nog fick hon en bundsförvant i Judith. Fru Gunhild vågade icke se på honom Eller också tänkte hon: låt henne bara få dansa julen ut, eller låt henne få påska i fred i sommar, när dagen blir lång, skall hon få begynna så varligt. Hon ordnade även för Brita och Judith. Hon letar efter något att minnas. Brita sade: Aldrig mer får jag höra mors steg i gången.