och updragen [fol. 279v] efter de märken och skiljetekn, som wederbörande erkänt, och här frammanföre i undersökningsinstrumentet införde finnas. Och förklarade sig, på Rättens tilfrågan, såwäl Gevågs som Kråkvågs byemän aldeles nögde med denna linea til skilnad emellan deras skatteägor; men hwad angår de märken och skiljetekn, hwarom de widare förents, så förbehöll herr landsfiscalen Klingberg, at de eij måge anses för gällande längre, än til des laga afwittring skjer, emedan i annor händelse Kongl. Maij:ts och kronans rätt kunde wara derigenom förminskad; i anseende hwartil de eij eller kunna wara på längre tid stadfästade. Gewågs byemän anförde, at de slåtter, som blifwit under deras gårdar brukade intil denna tiden, skola wara belägne för Swen Olofssons hemman närmast intil skilnaden emot [fol. 280r] Ragunda Kyrkoslätta, och för de öfrige byemännen dels til den kanten, som gräntsar til landsskilnaden mot Ångermanland och dels inwid Kråkwågsskilnaden, hwarest Pär Olofsson, hwilken warit i kronoräkenskaperna anteknad såsom hörande til Kråkvåg, fast han rätteligen ligger inom Gevågs gränts, skal förnämligast hafwa sina ägor och nyttningar. Och begärte samtelige Gewågs byemän, at de och deras hemman måge bibehållas wid de ägor och i synnerhet slåtter, som af ålder warit derunder lydande, såwida de skola wara så swaga, at de förmodas ändå eij öfwerstiga gårdarnas tilbörliga lott efter deras skattetal och förnödenhet. Och som Gewågs byemäns skog och utmark skal wara ganska stenig och bergaktig, så begärtes, det måtte dem så mycket större widd deraf tildelad warda.