Af förhållandet mellan den psykologiskt intressanta grupp af motståndare, som nyss blifvit omtalad, och den grupp af solbergabor, som verkligen ingingo i logen, kan man ju finna, att det först och främst var arbetet, som skapade det praktiska resultatet. Och » damerna » voro Elin Jansson och Hildur Fransson, de båda väninnorna, hvilka så utaf en ren slump sammanträffat på tåget till hufvudstaden och hvilka fortfarande stodo på särdeles god fot med hvarandra. Ett fint sällskap, som hade en dylik individ till förtroendeman! Dels kan hon inte somna med sin sugande smärta i bröstet, och dels vill hon väcka hans samvete genom detta ständiga vakande för hans skull Han omtalade därför, huru de mötts af motgångar vid sin resa i Solberga, och sade, att de egentligen inte hade någon annan utväg nu än att vända sig till Anders Jonsson. Och därför kom äfven han rätt ofta i det muntraste kroghumör; men inte för att han behöfde slå sin häst så orimligt, ty det är ju betydligt lättare, som hvar man vet, att åka efter än att köra först, när två lifvade bönder fara hem tillsammans. De hade träffats mer än en gång förut här på mor Jansas krog. Det skulle kunna tagas som en bild för denna sammansättning af två kontraster, som lifvet så ofta bjuder på, af godt och ondt, af skönhet och fördärf. Han höll ett långt föredrag, som räckte öfver en kvart, och talade om alla de skäl, som föranledt honom att väcka frågan på tal. Men icke var han, som väntades, ditkommen vid dess början åtminstone. Därför hade hon också bedt honom stiga in i det » bästa » rummet. » Mitt namn är Herman Jonsson », sade han. Torpstugan bestod af tre rum. Hvad mor Jansa själf beträffar, så ägde hon aldrig ett tvifvelsmål på, att Elin icke skulle rätta sig efter hennes vilja; åh, hon blåste upp sig äfven i den vägen och inbillade sig, att dottern skulle anse henne för den bästa och utmärktaste mor i världen och bevisa henne den ödmjukaste tacksamhet för att hon lät henne så stor ära vederfaras.