” Han skulle just nätt upp, ” yttrade professorn, ” vara så qvalificerad som min kära brorson. Wallinder förstod icke hennes rörelse; den ingaf honom mera fruktan än hopp. ” Jag skämtar lika litet nu, som då jag med mitt förra förslag besökte bror. ” Gifve Gud det vore så väl, bäste farbror! ” började Rosa med vek och darrande röst, ” samt att min bön förmådde att verka för Ferdinand hans gode farbrors förlåtelse, och derjemte en ersättning för förlusten af den lefnadsplan, som nu gått i qvaf för honom, den han i sin stora nöd omfattade! Men om du sjelf vet någon bättre plan, så – Dessutom har jag hört, att grosshandlaren Garben lärer vara stadd på en resa till hufvudstaden. ” ” Allt detta hafva mamma och Hilda åstadkommit sedan i går. Detta visste Ferdinand, att han aldrig skulle erhålla, och stundom steg hans rådlöshet, i denna sakernas svåra ställning, ända till förtviflan. Finns ej något tjenligt och passande bud till fru Svanstedt, hvilket, så der alldeles af en händelse, kunde få veta ett och annat? ” De kunna nog svida ändå. Tro emellertid, att mitt ifrigaste bemödande skall blifva, att genom den strängaste återhållsamhet i ord och blickar närma mig den punkt, der du sjelf ställt dig, och omkring hvilken du uppfört en mur af is, på det att din älskare skall få njuta det nöjet att svalka sig, i fall hans hjerta är alltför varmt. ” Mycket välkommen då; allt skall vara i ordning. Skräddaren sträfvade med den nya blå klädningen, som skulle blifva studentuniform samt med kappa och öfverrock af ett slags vadmal, hvartill den ömma modern med egen hand spunnit garnet, och hvilket just derföre var så fint, att det omöjligen kunnat tagas för annat än kläde. Den ohyran har du skaffat dig sjelf, och skall äfven få sörja för, att dess glupskhet blir stillad. ” Ack ja, mamma lilla, ” svarade Rosa, glad att slippa ifrån det förra plågsamma ämnet; ” jag arbetar på ett par tofflor åt den gode professorn. ” Emellertid bör man icke förhasta sig.