ährende, och kunde wäll i kyrkian see en fremmande, och mente dhet wara någon dragon ifrå något annat compagnie. Nillss Holenius berättar sig råka Johan Spännare uti Qwissle by, där han öfwer nattan hoos Henrich Finnes bonde och swärfader Anders Jeppeson \warit/ och sade [98v] sig warit dijth wijsth af ziergeanten Erich Järlingh, at komma i Henrichs ställe, och frågadt effter hans quarteer, och med grannarne folgdz till Mattmars kyrkia, och sedhan till Qwissle igen, och åter tilbaka och så till Mälbyen och Erich Guffastsons gårdh, där dragonerne såto, som honom blefwo warse, och Holenius gått uth på brohn och hade honom in effter Frimodighz begäran, som är Henrich Finnes swåger, som giorde dhet afftal med honom, at enär han skulle antagas för Henrich, at taga sitt quarter i Åsan, och Frijmodig komma till Qwissle hoos Anders Jeppesson, och sedhan pass efter een tijmas förlåpp gått där ifrån till änkian hustru Märit Nillsdotter i Ugård, men Spännaren först till Oluff Mattzon som bruka samma förstuga till sin stufwa, där han sade sig tagit huus, och hafwa sin bylta och saker, och strax där effter kommit till dem uthi hustru Märitz stufwa, derest han medh Frijmodigh fulkombligen giorde afftahl om quarteerbytet, och sedan gått in i Oluf Mattzons stufwa, och Holenius gått heem till sitt quarter i Qwissle. Olof Mattzon i Ugårdh berättar sig dhen tijden wara till Nårie (som betygades sant wara) och at Anders Frimodig och een till kommit om aftonen sedhan folket lagt sig, in i hans stufwa och lagt sig på benken, och förr än gårdzfolket upstijgit, för utgått, tänkiandes honom och wara