att du ge­ Med en hastig rörelse lyfte hon nast antar det värsta, han höjde rö­ upp huvudet oeh hennes alltjämt tår­ sten, att du vågar kasta, mig i an­ fyllda ögon blixtrade av vrede emot siktet,. efter allt. alla dessa honom. månader. ja, det korrt över 111ig, grep Plötsligt löpte hans häftiga tem­ mig. Det varade inte länge, dag perament iväg med honom, han ställ­ blev snart nykter igen, fullkomligt. de sig framför Elisabeth, böjde sig Redan under vår förlovningstid fram och lade, ytterligt upprörd, bå­ ville jag berätta det för dig, men da händerna på hennes axlar. ju mer jag såg, hur du levde och hade — - Henry! levat i din tysta trädgård med din Säg, att du tror mig, Elisa­ mor och edra gamla vänner, helt av­ beth! Att du vet, att jag. skild från världen. från livet, - dag vet det inte. utan aning om, hur detta i verklighe­ Av allt som han sagt henne, hade ten gestaltar sig, utan någon som hon endast fullt fattat bekännelsen i mor! ' för att ni. helst föreställning om den krets, i om hans lidelse för Julie, samt att Hon kunde ej få det över läpparna, I) å lmn sade ' visst / ', vilken jag lever och måste leva. han hållit detta dolt f ör henne. vil, * • Saga! ' &gt; ban stödde der ligt att du skulle kunna, förstå och orden att störta över hennes läppar Det blev alldeles tyst en stund. ROMAN VIT Y ARU-MAG ASINET Expositionshallen Kungsgatan 38 — 40 1 tr. upp. innan hon hann göra klart för sig, den fåfänge, narren, som du fullstän­ vad hon sade. digt överskattar. Han släppte genast greppet om — Och diu fullständigt underskat­ hennes axlar, stödde sig åter mot tar. Tag är hans vän! bordet och strök sig med handen över Hon skrattade till vredgad: Och pannan. det vågar du säga, och det vill du — Förlåt, jag blev häftig, men det att jag skall tro, efter din bekän­ kom så oväntat! nelse nyss! Därefter slog han sig 11er i en av En stark rodnad steg upp i hans de ljusa fåtöljerna vid bordet, knäpp­ ansikte.