“ Flickan är sjelfsvåldig och enrådig hon ville ovilkorligen att smedgossen skulle komma hit upp med på balen för att leka med henne. “ När Johan lemnat ägget hade nemligen Alma yttrat sin ovisshet om huru hon skulle kunna tacka honom för hans raskhet och gåfva. Ni är ännu alltför ung att känna verlden och ännu mindre att kunna rigtigt särskilja den ädla metallen från kråkguldet. “ Guds. “ “ Och visar – hvarken för mycket eller för litet. “ Kamrern är den tjocke, rödkindade och rödnäsade gubben, med de blågrå ögonen så muntert plirande under de gråsprängda ögonbrynen. Men Elin märkte ej allt detta. Den ena prydnaden efter den andra föll af – och alltmera stolt och sjelfbelåtet betraktade hon sig. Pigan var en redbar och rättänkande menniska och föll derföre icke ut i något af dessa patetiska rop om hvilken uppoffring söta frun nödgades göra, som är i thy fall så vanligt. – Gif mig en puss, lilla Signild Godt! “ De bara ställa till oreda och krångel. “ Ingen skall medgifva mig kredit; den påbörjade, men ofulländade fabriken talar alltför tydligt om mitt iråkade obestånd. “ Många äro de dissenters, som gå dit med harmsna sinnen öfver en ej ” liden ” prest; men när de träda in under de gamla hvalfven, der de ända från sin barndom varit vana att endast höra andaktsfulla sånger och evangelii läskande trösteord, då gripas de för ögonblicket af den barnsliga enfalden, och böja sig under kyrkans makt. Han spratt till, ty han hade märkt, att hennes ögon voro med ett sväfvande, drömmande uttryck fästade på honom. “ Jag nödgas resa bort, “ sade han. Slutligen efter en qvarts tystnad höjde smeden hufvudet, betraktade skarpt sin son och sade: Nej, tack; jag vill inte vara bortbjuden i qväll, jag stannar helst hemma. “ Snön låg i drifvor nästan ända upptill fönstren, men var dock omsorgsfullt undanskottad från stigen, som förde till stora bruksvägen.