Sex år senare kom den första rapporten om en mortalitetsreducerande effekt av ett fibrinolytiskt läkemedel - streptokinas - givet intravenöst i tidigt skede av misstänkt akut hjärtinfarkt [25]. Patienter med misstänkt hjärtinfarkt som på grund av platsbrist inte kunde läggas in på hjärtinfarktavdelning inlades på vanlig vårdavdelning och utgjorde därigenom kontrollgrupp. Nio år senare beskrev Zoll och medarbetare framgångsrik defibrillering på fyra patienter med kammarflimmer genom extern defibrillering, dvs elektroderna applicerades på huden [9]. Den nyligen presenterade HOPE-studien visar resultat som antyder att denna typ av behandling bör övervägas även för hjärtinfarktpatienter som inte uppvisar tecken på hjärtsvikt [37].