I anteckningen från Svante Nilssons tid sägs också att Anders Persson (Mussla) hade i fbrläning Lillekyrka socken, där hans sätesgård Ekeberg låg, och att storbonden ' kung Erik i Närdevi ' hade Kungs-Vallby. Förläningsbrevet i vidimation av 6 / 3 1442 på pergament i RA (tr FMU 3:2413). Historisk tidskrift 66 (1946), s 296-310 Rosén, J, Kronoavsöndringar under äldre medeltid. År 1493 räknades staden till stegeborgslänet men det gjorde den inte när Svante Nilsson fått slottet i förläning 1499, eftersom han omgående bad kung Hans om att få såväl Söderköping som Norrköping i tilläggsförläning.^^ Söderköping hörde inte till slottslänet heller under Svante Nilssons riksföreståndartid då Trotte Månsson innehade slottet. Av ett liknande brev från oktober 1468 framgår nämligen att Erik Nilsson ännu innehade själva slottet / ^ Om Karl Knutsson (Gera) någonsin fick åtnjuta länsinkomstema av Stegeborgs län har det inte varit länge. Under alla omständigheter övergick således Viborg till slut till Karl Knutsson mot att han i början av maj avträdde Åbo.^^^ Han kallas sedan ' hövitsman på Viborg ' i en stor mängd brev åren 1442-1448.^^^ Karlskrönikan v 6662ff (tr SFSS 17:2 s 228). I rådets löfte att inte åtskiljas förrän mellanhavandena med Erik Nilsson var uppklarade nämns enligt Wennæsius ' regest slotten Västerås, Örebro och Stegeborg, men inte Stegeholm (" [...] icke åtskiljas förrän man sig förweter medh H Erich Nilson om Wästerås, Örebro och Stegeborg "). Förf kursiv.