Nu hade en stor del af den ursinniga folkmassan gått omkring mellan buskar och träd samt kommit bakom soldaterna. Ögonblicket därpå hade fyra andra starka arbetarhänder hjälpt ned fröken von Balken från hästryggen. » Ut med strejkbrytarne », – skrek man, – » vi skola blöta dem i kvarndammen Fram med Sten, ni tänker taga lifvet af honom, men det går inte Kom hit, du, baron, och du, Hornper, så skola vi dansa med er Undan med soldaterna, undan med gevären, i dag är det vi som bestämma Undan » Ni är ju inte arbetare. Då, medan han rusade utför trappan, bet sig med ens i hans exalterade själ med aningens dunkla kraft en misstanke in. » Jaha, där är han », – sade de andra efter; och så blef det fråga om hur han skulle tagas; om fjärdingsmännen voro i ordning och sådant. » Nå, men så hade jag också skolat dyrt betala de nöten », – medgaf han cyniskt. – Jag är inte den snåle husbonde ni tror. » Hornberg satt inne hos baronen. Hädanefter vill jag, att det blir ljusa dagar vid Boddeby så länge jag lefver, och sedan får du taga vid, Birger. Öfver hans läppar leker nästan ett satiriskt löje, liksom om han ville säga: » Tro de att de skola skrämma mig, så skola de allt få se, hur de misstagit sig. » Löjtnanten sträckte sig öfver bordet och växlade ett handslag med förvaltarn, och fastän han inte var så alldeles öfvertygad om möjligheten af allt det där – det var ändå mycket bättre än historien med det anonyma brefvet – så utbrast han ändå helt hänförd: » Jag såg, att förvaltarn fallit ned för berget », – sade han därför undvikande, – » och så sprang jag ner till bruket efter hjälp. » – » Är det angeläget då? » – frågade hon. » Nå, ni äro väl tillreds, då jag säger till », – afbröt Hornberg den envisa tystnaden, – » i så fall kan ni ju komma fram till bruket en dag, så hjälper jag er till uppehälle; men annars är det inte värdt att ni sticka näsan dit. » Hornberg sade inte ett ord.