Man kan även fastslå, att domstolarnas likaväl som folkkommissariernas och övriga bolsjevikmyndig-heters lagstiftningsarbete till allra största delen är frukten av ett ganska begränsat antal teoretikers spekulationer. Att ledningen dock är mycket angelägen att framhäva bisittarnas betydelse och formellt beklätt dem med en makt, som de i regel icke kunna tänkas vara kompetenta att utöva, beror givetvis på » folkets » dominerande betydelse som den officiella maktkällan — » folkets » majestät måste i bolsjevikstaten finnas tillstädes överallt som dekoration. De som förstå att tillbörligt hylla detta majestät och tillvinna sig dess förtroende, torde, om de äro i besittning av vederbörlig kännedom om dekret och prejudikat, utan större svårighet kunna förvärva en lika förmånlig » överklass » - ställning som den juristkår, vilken stod till det borgerliga samhällets förfogande. Det är naturligtvis denna kårs medlemmar, som äga de största förutsättningarna att inhämta och tillämpa den bolsjevikiska rättens redan ganska invecklade system, och de flesta ha sannolikt för närvarande inför de nya konjunkturerna officiellt avsvurit » borgerligheten » och trätt i de nya herrarnas tjänst. Men i själva verket har bolsjevismen rättsväsen därigenom fått ett borgerligt inslag, som redan gjort sig gällande genom många modifikationer i åtskilliga dekret, och som kanske tack vare den allmänna utvecklingen inom kort skall få tillfälle att med stora utsikter till framgång taga upp kampen mot den bolsjevikiska rättens principer. Enligt senaste underrättelser från Ryssland har nämligen även den ekonomiska administrationen och den kommunistiska byråkratien i övrigt numera i stor utsträckning rekryterats med perso-348 ARNE HOLMBERG ner ur bourgeosien, och de förutvarande kapitalisterna, affärsmännen och industriidkare, som fortfarande vistas i Ryssland, ha nästan alla måst finna sig i att bli bolsjeviktjänstemän. Många av dem ha genom sin praktisk-ekonomiska erfarenhet kunnat göra den nya regimen goda tjänster, och om man får tro en uppgift i P. E. Brusewitz mycket uppmärksammade bok Det röda zarriket, ha de ledande bolsjevikerna dels genom samarbetet med dessa, dels genom utvecklingen i övrigt kommit till insikt om det privata initiativets och den enskilda vinstens betydelse även för en kommunistisk stat.