intet wellat taga emoth och Anders tagit honom ifrå sigh, men lijkawäll sprungit åstadh och rusat på sigh, slåendes och bijtandes som han mäst förmådde, så at mathmodren nödgades löpa effter grannen Siuhl Rålffson och enär han kom wore dee åthskillde. Item, at Johan Olsson kommit förr till Peder Tårkehlson än han, och frågat effter sigh och der ifrå till Lissbetszgården i samma ährende och åter tilbaka till Peer Tårckels och då burit sigh åth som sagt är. Johan Olsson bekänner sig gått effter Peder i acht och meningh, att få betahlning för pannan, den han sedan slagzmåhlet war ändat, bekom. Resp; at så wijda Siull Rålffson dhet hölt skälligt, läth han honom få tolff öre kopp:r m:t till betahlningh. Siuhl Rålffson förhördes och berättadhe som föllier, at Johan Oloffsson och Anders Trana kommit till honom där Peder Halfwarson war och när Anders kommit [fol. 919v] in i stugun, har Peder gått uth och Siuhls hustru gått strax effter och blifwit warsse Peder och Johan wara kombne at slåss och dy ropat hielp och Siuhl och Anders folgdz uth och dem åthskildt och sedan gått in och Johan litet stadnat sedan Peder Halfwarson war bårtgången och sagt, om Gudh icke will hielpa sig så må fanen det göra, huilcka ordh Siuhl betäncht och dy bedit Anders gå strax effter at tillsee dhet ingen skada må skee, dhet han giorde och efftersom han eij förmådde dem wäll skillia åth, sändt budh tillbaka. Därmedh Siull och dijt gått och widh det samma har Anders skilt dem ifrå huarandra, warandes Peder all öfuerblodigh och att des finger bittit och lijka wäll effter jnrådande giffwit Johan Olson betahlning