arbetande klassen borta frin konstens IustgArdar, gör allt för at1 (Forts. fr. n: r 10.) hindra den frAn att f &amp; mak p &amp; den " Syslronfesten " kick av stapeln. Nafarliga frukten därifrAn, gör allt för at1 turligtvis liacle lroiizii-~i ttén sörj t f6r döda det medlött vackra, mänskliga ocb c7.ivcrse forströelser. Men inan hadc sanna som dar finnes förborgat. Del ansprak p &amp; syslton! X &amp; r a ville vara bar visat sig att detta mullvardsarbete, har, andra diir, alla a t t de övriga skillle riitta sig efter deras önslmipgar. som giillt att underminera och motverka Det blev kiv och orclv5sling. Alla vArt andliga fostringsarbete, haft rakt funno sig vara ena, ljusets anglar och motsatt verkan till vad gom &amp; syftats, de övriga: " öqii+ga bröder och systOch detta skall ännu mera komma att rar ". Min k o r, soi ?i skulle hallit det visa sig, ty med varje dag som går, liögtidliga invigningstalet, lämnade tidist festen, följd av Greta, som följt tänka vi göra nya landvinningar för vAr Izonoin vart lian .gatt de senaste vecrättvisa sak just genom detta vArt verkkorna. Andra foljdo exemplet; och sammaste. medel av alla: upplyanings" syskonrin gen " var. stadd i .upplösf ning. grhetet. Agnes och Axel voro blanc1 dem, Julia Ström. som höllo u t ' längst. De voro iclcc saniinan under hela aftonen. Hon hade slagit sig ned i ena hörnet bland n5gra ungdomar, tv % flickor och tvii snusiga, halvful~a pojkar. Axel satt 3nsam i ett annat hörn. Dar hade Den engelske domaren Rentoul uppImn suttit hela aftonen .dyster och raknade härom dagen i ett tal fjorton modfallcl.