Som diagnossystemet fungerar ska man dock i ett fall som detta inte tala om paranoia erotica, eftersom det finns paranoida symtom av varierande karaktär utöver fixeringen vid en viss person, och den mer övergripande diagnosen vanföreställningssyndrom ska då användas i stället. A uttryckte också att det var konspiratörerna som hade förstört hans ekonomi. Kriterier för vanföreställningssyndrom, enligt DSM-IV Enligt föräldrarna var det aldrig några problem med C under uppväxttiden. Till slut vidtog deras gemensamma arbetsgivare åtgärder. E. Störningen beror inte på direkta fysiologiska effekter av någon substans (till exempel missbruksdrog eller medicinering) eller någon somatisk sjukdom / skada. I amerikanska undersökningar anges att risken att någon gång under livet utsättas för förföljelse av denna typ är 8 procent för kvinnor och 2 procent för män [1], men då inkluderas inte bara den typ av förföljelse som beror på missriktad kärlek enligt ovan, utan också sådant som trakasserier från före detta partner och förföljelse som medveten förberedelse till olika typer av brott. Det fanns också tecken på att B kan ha uppfattat relationen som en mor-dotterrelation snarare än som en erotisk kärleksrelation. I samtal hävdade han hela tiden att det hade varit kvinnan som varit förälskad i honom. Han reagerade med att känna sig svårt kränkt och intensifierade snarast sina försök att kontakta F på ett sådant sätt att han till slut häktades. att förföljelsen inte kan betecknas som brottslig. Intressant nog hävdade C nu att han inte längre var intresserad av kvinnan och att han inte längre trodde att hon var intresserad av honom. Det gick inte att fastställa några aktuella vanföreställningar. Genom sitt arbete kom C i kontakt med målsägaren F. Emellertid framkom inget som tydde på att han skulle ha haft barndomsproblem som kunde stödja denna diagnos. Det är visserligen bara ett observandum, baserat på ett mycket snävt urval individer, men skulle ändå kunna tyda på det finns någonting grundläggande som förenar dessa på ytan så skilda personligheter. A hade ingen förklaring till att avlyssningen tycktes fortsätta även efter att kvinnan hade gift sig. När han kom tillbaka till Sverige tyckte han sig märka att arbetsgivaren på hemorten motarbetade honom. A fick diagnosen vanföreställningssyndrom med förföljelseparanoia och bedömdes vara allvarligt psykiskt störd. B beskrev sin relation till E som mycket speciell och att den utgjorde grunden för B:s liv.