Men jag, mamma, jag har gjort det. det fägnar mig, sa ’ han, som fick supen. Vet du, det förefaller mig likväl alldeles som dender „Nasse “ skulle vara svartsjuk på oss. Men, hör du, glöm heller inte att laga till gröt och fisk, så det räcker till fyra, ty jag har bjudit den främmade, icke allenast på kaffe, utan också på fisk och gröt i qväll och dertill på nattlogis, så nu vet du, hvad du rättar dig efter. Det var från Nisse skenet kom: från en tändsticka, som fördes till ändan af en cigarr. J skolen nu få hvar sin kopp godt kaffe, så blin J allt litet muntrare. – Pengar finnas inga i sta ’ n, svarade Nisse. Nej. Just i dagningen väcktes de på en gång af en sakta bultning på dörren. Detta är ju herr Oskar Hillerström? Det var temmeligen mörkt, men luften skön och angenäm. Det var en vacker vintermorgon några dagar efter sednast skildrade tilldragelse. Oskar och Gustaf, som annars just ej voro så bortkomna, hade icke försedt sig med några damer. Hvarföre längre hysa en sådan vedervilja, bära ett sådant visadt hat för hvarandra? Jag valde det sednare och det ångrar jag allsintet på: jag har fått en sådan snäll väninna i Hilma. Jag kan inte vara inne. Icke att hon vore min mor, men väl att hon blefve det. Magistern var borta och höll bibelförklaring. fortfor prosten, i det han kröp igenom den täta häcken. – Det är då nästan lyx att begagna stora salen för en sexa för tre personer, sade Oskar, i det han tillika med Gustaf inträdde deruppe. hviskade Oskar. Detta tillika med tanken på de båda ungas oförstånd och poetiska lynnen och deraf möjligtvis blifvande följder, har djupt nedtryckt mitt sinne. Emedlertid återvända vi nu till våra resenärer ombord å „Balder. “ Han bränner i min hand, han bränner på hjertat! “ Jag tänker, vi möta gossen i draget. Jag var riktigt mörkrädd, fastän ljuset stod på bordet och brann. sålänge, min lilla snälla älskade tös!