– Han söker oss – sade Svanhilda darrande, – det är tydligt. – ropade Svanhilda, rodnande. – Ja – svarade målaren sorgligt – jag skall aldrig lyckas Och grefven vill icke förunna mig mer än denna korta stund. Jag säger er det, emedan jag förmår att uppfatta ert väsen. – Bed fröken komma hit – sade han till den inträdande betjenten. I ett ögonblick af konstnärlig passion skulle jag vara i stånd att uppoffra sjelfva verkligheten, om jag dermed kunde vinna idealet – Ingenting – sade Calle menlöst. Löjtnant Tornersköld förmådde icke upphinna henne, oaktadt han ursinnigt sporrade sin häst. – Friedrichsstein – svarade löjtnanten – men det är icke något slott på sin höjd en täck villa. – återtog Wallman leende; – hon doftar ej för honom. Han förälskar sig i hvarje kjortel, han får se, och man har tusende historier såväl om hans misslyckade frierier, som hans lyckade kärleksäfventyr med vissa lättfotade fruntimmer af tvetydigt slag. jag fruktar jag anar, att jag icke kommer att hafva någon nytta deraf. hvad säger ni om förslaget? De begge lurendrejarne ” begrepo ” visserligen icke detta, men de brydde sig icke om att fundera på lösningen af den gåtan. Hon är den skönaste qvinna jag hittills sett egandet af henne skulle vara ett paradis det lönade väl derför mödan af försöka – sade Theodor, i det hopp och fruktan omvexlade i hans hjerta. Omkring midnatten håller du med en vagn vid ändan af alléen, som förer till Baldersholm. Vi vilja följa den lycklige älskaren, under det han skyndsamt ilar fram genom trädgårdens, af sommarmånan mildt belysta alléer till den på afstånd lockande paviljongen, som låg i ändan deraf. – Jag har icke glömt det, Svanhilda, återtog grefven med ett hånleende, som förskräckte henne. Det är öfverflödigt att säga, det den unga flickan alldeles icke igenkände sin älskares vän. En halftimme var knappt förfluten, och vagnen stannade redan på gården vid Baldersholm Med klappande hjerta steg Theodor ned ur åkdonet. – Hellre döden!