Mike Clarke, Phil Alderson och Iain Chalmers [1] har granskat hur diskussionen i artiklar om kontrollerade undersökningar har lagts upp i de stora allmänna medicinska tidskrifterna Annals of Internal Medicine, JAMA, British Medical Journal, Lancet och New England Journal of Medicine under maj månad 2001, inalles 33 artiklar. I en del fall drog också olika författare olika långtgående slutsatser av fynden, medan artikeln inte alls behandlade dessa slutsatser. De granskade de översiktsartiklar som publicerats i dessa nio tidskrifter under 1998 och klassificerade dem efter ett bestämt system. Författare som inte analyserat sina fynd i relation till tidigare resultat kan alltid skylla på att tidskrifterna inte medger alltför långa artiklar. I fråga om HOT publicerades 14 brev med kritik, fem med kommentarer och tre med frågor; motsvarande siffror för CAPP var 14, nio och tre; för STOP-2 tolv, nio och tre. När Horton kommenterar samtliga artiklar är det mest påfallande den stora variationen mellan författarnas tolkningar av resultaten. Vem står egentligen för vad? Rochon och medarbetare jämförde översiktsartiklar i de fem stora medicinska tidskrifterna (de ovan nämnda) och i vad de kallar » throw away journals «, dvs tidskrifter som lever på annonser och som läkare får gratis [6]. Deras avsikt var att undersöka hur väl artiklarna täckte det aktuella kunskapsläget. Om detta skulle vara problemet finns numera möjligheten att placera en sådan längre diskussion på Internet, något som ibland har tillämpats när det gäller större tabeller och dylikt. Fynd i kontrollerade studier skall alltid relateras till aktuell kunskap inom området för att ge läsaren vägledning i sin dagliga verksamhet. Skillnaderna tycktes främst bero på att de relaterade fynden till sin egen begränsade kunskap inom området - från statistik till klinisk verksamhet. De största möjligheterna för att hålla systematiska sammanställningar aktuella finns dock troligen genom en kombination av papperspublicering och elektronisk publicering. De preliminära meddelanden som dessa analyser utmynnat i visar på den osäkerhet som fortfarande vidlåder flera av de till synes banbrytande studier som gjorts vid utprövningen av nya terapier för stora patientgrupper. Slutmätpunkt var antalet episoder med hetsätning eller kräkningar. I framtiden behövs mer genomarbetade uppsatser än dem vi ser idag, där samtliga författare också framför sina respektive slutsatser. Högst kvalitet hade de systematiska översikterna i de vanliga tidskrifterna, medan de icke systematiska översikterna i dessa endast var obetydligt bättre än övriga översikter. Vad visade undersökningen?