Han har skrivit några av vår poesis bästa dikter, och de handlar om ärlighet, medkänsla och humanism - ett illa trängt begrepp idag när allt värderas i pengar eller avsaknad av nödvändiga medel. Men som en klassiskt formad lerkruka innehåller den en rik historia som ger hans dikter smak, doft, syn, känsel och hörsel som skärper de egna sinnena och uppmuntrar det sjätte, intuitionen som poeter av den första ordningen har och väcker hos oss andra, vi som läser dikter. Han har gått sin egen väg utanför alla skolor och moden och tidens » krav « på anpassning till olika engagemang. 1991, nu slutsåld och förtjänt av ny upplaga. I dikten » Minnet « skriver han att » tiden susar över ett par barnskor i ett hörn; över skolboken, uppslagen på pulpeten; över papperens skrivtecken; över den knastertorra lagerkransen på väggen. Han var en flitig man och skrev dagskritik under många år i Dagens Nyheter och Svenska Dagbladet. Sorgen och vreden är minnets barn. Ett stort urval av hans tolkningar genom alla åren, sex decennier, finns i boken » Följeslagare «, 1989 (Bra Lyrik / Bonniers) med urval och bra efterord av Bengt Holmqvist. » Mitt minne är omfattande men dimmigt «, sade redan Darwin. Som han kunde berätta! Det finns i hans liv och dikter en kraft som håller undan den undergångsdrift som också är närvarande genom åren.