Andra sidans intakta opåverkade knäled fick fungera som kontroll. Kliniskt och radiologiskt finns idag rikligt med fallbeskrivningar efter stötvåld mot halsryggen där patienten efter 1-2 års latenstid utvecklat en isolerad segmentell degenerativ artros i t ex facettleden och motsvarande unkovertebralled eller diskvävnad med intilliggande ligament. Alla dessa tre skadetyper har förutsättningar att ge en irreversibel rizopati (dvs rotsmärta, muskeloch sensibilitetsstörningar) och går tyvärr normalt inte att visualisera radiologiskt, varken med datortomografisk (DT) myelografi eller med MRT. Vikten av att inkludera psykologiskt omhändertagande och bearbetning påpekas i litteraturen. Halskota sedd från sidan och uppifrån med ledfacetter, ledkapslar (a), ligamentum eller musculus interspinale (b), ligamentum flavum (c), ligamentum longitudinale posterior (d) - observera den tunnare delen lateralt (e) där diskbråck lättare kan tränga ut efter ruptur i ligamentet -, ligamentum longitudinale anterior (f), musculus transversus posterior (g). Även subduralhematom efter pisksnärtstrauma finns kliniskt rapporterat [48]. Av de 40 spelare som uppvisade denna degenerativa artros på halsryggsröntgen befanns alla vara anfallsspelare, dvs spelare som drabbas av markant fler stötskador mot nacken än försvarsspelare. Är det dessa skador som finns i bakgrunden när kirurgen opererar posttraumatiskt halsdiskbråck / stenos utan att få någon märkbar klinisk förbättring? Det finns dock ännu inte några större serier med goda långtidsresultat. Den kemiska transmissionen över afferenter från muskelspolar i nackmuskulaturen till nucleus cervicalis centralis och centralt har studerats och nyligen publicerats av Ragnarson i en akademisk avhandling [29].