maj:t.740 det förslaget stämde överens med gällande rätt och föranledde inga diskussioner under lagstiftningsarbetet.741 Vid brotten mot enskild föreslogs två inskränkningar, som skulle ersätta de äldre reglerna om målsägandeoch angivelsebrott samt vid vissa brott genombryta principen om absolut åtalsplikt. det kunde leda till långvariga fejder mellan olika släkter. my conclusion from this discussion is that in an inquisitorial process the court has the full responsibility for the process, whereas in an adversarial process the prosecutor has a special responsibility to make sure that the threat of punishment is carried out. Skälet är att undvika att jurymedlemmarna får kännedom om sådana uppgifter som eventuellt ska avvisas. dit hör bland annat överprövningsverksamheten. Johanna Niemi, som funnits med under hela projektet, visade redan från början stort intresse för det och förstod vad jag ville göra. Om hur synen på den ackusatoriska processen påverkar målsägandens ställning, se även träskman (1992) s. 391 ff. 158 robberstad (1999) s. 109 och s. 149 f. Se även robberstad (2001) s. 190 ff. efter robberstads avhandling har målsäganden fått en starkare ställning i norsk rätt, se andenæs och myhrer (2009) s. 83 ff. 57 11-08 Iustus Landstro¨m 14 mars.indd 57 11-03-14 16.49.08 2 Teoretiska modeller av straffprocessen Hon pekar på att rättegången redan idag kan innebära att flera parter deltar i den, exempelvis vid kumulation av åtal mot flera personer. det har dock ingen betydelse för diskussionen här. modellerna skiljer sig åt, inte endast rörande hur reglerna ska se ut utan också vad följden blir om reglerna har överträtts. Herrlin, Sigvard, Åklagarorganisationen, I: Heuman &amp; lassen (utg.) 1952, s. 38 Bylander drar slutsatsen att vid lagstiftningsreformer har processens förhållande till ledstjärnorna uppmärksammats mycket mer än processens funktioner, Bylander (2006) s. 332.