Följden har blifvit, att dessa de förlupna silfverkulornas offer — i förnämt sällskap med den numera hårdt när fågelfria folkrätten — funnit sig utsatta för en korseld, som tidtals icke varit mindre mördande därför att projektilerna ej varit de sedvanliga af bly eller stål. Dessa neutrala länder ha ej sällan sett sina ömtåligaste ekonomiska lifsintressen allvarligt hotade af åtgärder, som den ena eller den andra krigförande makten ursprungligen planerat ej mot dem, utan mot sina af andra anfallsvapen ännu relativt osårade fiender. Det mest i ögonen fallande exemplet på silfverkule-taktiken är gifvetvis brittiska regeringens beryktade Order in council af den 11 mars 1915. Den åsyftar intet mindre än att afstänga Tyskland från all tillförsel af förnödenheter — kontraband eller icke — och den vill i detta syfte underkasta Tysklands neutrala grannländers import och export en drastisk kontroll, innebärande bl. a. beslagtagande af alla slags varor, hvilka på minsta sätt kunna misstänkas hafva en från engelsk synpunkt fientlig slutdestination. Hvad innebär väl detta296 DAGENS FRÅGOR annat än ett försök att tvinga de neutrala öfver till indirekt medverkan i det ekonomiska kriget mot Tyskland, d. v. s. att pressa dem ut ur deras neutrala ställning — visserligen ej i den rent militära kampen, men i den betydande del af kriget som utkämpas på det ekonomiska området? Hvad denna hälft af kriget angår, skola de sålunda ej få bevara sin neutralitet eller utöfva sina suveränitetsrättigheter. De skola i stället enrolleras som rekryter i Lloyd George ' s armé, alldeles som Englands egna söner i Kitcheners. Åt dem anvisas då den farliga uppgiften att under officiellt bibehållen neutralitet öppna flankeld mot Tyskland — med silfverkulor. Vägra de att taga värfning, så blir deras öde hårdare än de engelsmäns, som hålla sig borta från rekryteringsbyråerna: de riskera att själfva få dela den uthungring, i ordets vidsträcktaste bemärkelse, England med dem som indirekta bundsförvandter sträfvar att bereda Tyskland.