» En mulen morgon gör en klar dag och så tvärt om » Om han nu menade ångbåtsfärden, eller om han vid åsynen af den lilla, mörkhåriga damens blick satte sig in i tvenne älskandes behagliga situation, då icke ens tusendelen af ett tumsmått skiljer dem åt, icke vet jag. Bland framåtsträfvande qvinnor är fru Steen i vår praktiska tid ett praktexemplar. » Allt för damerna », är mitt valspråk. Längs vattendragen slingrade sig i bugter grönskande dalar, och i fjerran reste sig höga fjell, mellan hvilkas remnor och klippblock skymtades en hvit fradga, som sedan i bäckrännilar sorlade genom skogen. Se der höjes en hvit arm, der stickes fram en rosenröd fot – aj, rullgardinen föll. Det var i min ungdom, jag strök vida omkring och varsnade dem ofta, än då de gingo uppför berget här, än då de vandrade utmed elfkanten. Utan skodon började vi nu vandra om hvarandra på det sandade golfvet, hängde för elden ett och annat plagg till torkning – ett exempel, som säkert följdes af damerna, och jag har starkt skäl för att antaga, att vår drägt å ömse sidor var så paradisisk som möjligt. Man skulle vilja tillbringa dagar, ja veckor på dessa ställen, man skulle vilja dröja än här, än der. Hon teg och teg och teg i många Herrans år och talade icke förr än hon en dag suckade: aj, nu dör jag! » » Det kan ni ju ställa till ändå, i går afton t. ex », nu rusade alla damerna rodnande på dörren, blott Adèle stod helt lugnt qvar, gaf mig en föraktfull blick samt bedyrade, det hon visste, att hon kunde vänta hvad som helst af mig, till och med den största ogrannlagenhet. Kanske var det hon, som skulle blifva sårad. » Det är märkvärdigt med resor », fortfor han, » på ett par dagar lär man att känna hvarandra så, som vore dagarne lika många år. »