djur och begynte vandra, tills han kom till en stor kungs-gård. Der gick han in, och fick tjenst som kol-pojke. Slutet instämmer med uppteckningen A. Konungen som rådde öfver kungs-gården hade tre fagra döttrar, alla födda på samma dag, hvilka han under en sjö-resa oförvarandes bortlofvat till trenne hiskeliga ~hafs-troll~. Pojken frälsar nu först den äldsta prinsessan ifrån ett troll med fyra hufvuden; sedan den andra prinsessan ifrån ett troll med åtta hufvuden, och sist den yngsta ifrån ett troll med tolf hufvuden. Men en falsker »grefve» tvingar prinsessorna att gå ed, det han och ingen annan frälsat dem. Som nu grefven håller bröllopp med den yngsta konunga-dottern, träder kol-pojken in i bröllopps-salen, aftager sin lufva, så att gull-håret flyter fram på skuldrorna, och blir igenkänd af konunga-döttrarne. Nu blir grefven straffad för sin trolöshet, men kol-pojken får den yngsta prinsessan och halfva riket. 3. N:o 13, »De Tre Hundarne» är ännu en olika uppfattning af denna saga, och bör rätteligen hitflyttas såsom artförändring C. De Begge Foster-Bröderna. Sagan förekommer: 2. Hos =Tyskarne=: H. Se BECHSTEIN, ~Deutsches Märchenbuch~, Leipz. 1845 1844, ss. 28-34, ena hälften af sagan »Die verzauberte Prinzessin». I. Se KUHN und SCHWARTZ, ~Norddeutsche Sagen, Märchen und Gebräuche~, Leipzig 1848, ss. 337-347, »Die beiden gleichen Brüder». 10. Hos =Danskarne=: Se CARIT ETLAR BROSBÖLL ~Eventyr og Folkesagn fra Jylland~, Kiöbenhavn 1847, ss. 18-28, »Fosterbrödrene». 11. Hos =Nederländarne=: Se WOLF, ~Deutsche Märchen und Sagen~,