Nu utfästar man morgongåfwo i lösörom; gifwe tå ey högre än til hwarn tionda penning eller dehl af sinom behåldna lösa ägendom och andehl i bo wid thes dödsfall, och förblifwe tå samma gåfwa hustrune fullkomlige ägendom. En man må hustru sine morgongåfwo gifwa, hwad han heller wil i löso eller fasto gotse, eller af bådom tillika; doch ej högre af hwario thera, än nu är sagdt, men wäl mindre. Dör mannen, och fins ey wissa morgongåfwo wara utfästan; niute tå hustrun til morgongåfwo helftena af thy mannen högst i morgongåfwo gifwa kunde som förr är sagdt. Cap. Om giftorätt i bo. Laga giftorätt är mellan man och hustru, af frälse, eller ofrälse, som under landslagom lyda: at i allom lösörom, the förr ächtenskapet äga, eller under ächtenskapet äga få, och i allo orörligo gotse, wari sig ineller utom riket Kongl. Bref 29 Mart. 1682., mädan the i hionalag äro, wärfwa och samman afla kunna, ther äger mannen rätt å til twå delar, och hustrun til tridia delen: men all annor iord, hus, eller watnwärk, som man, eller hustru förr ächtenskapet ärft, eller lagligen wärft hafwer; eller hwad them, mädan hionalaget är, i iord och fasto gotse til arfs falla kan, thet må ey til giftorätt räknas, utan hwar för sig enskylt behålla: doch så; at alla räntor, årswäxt och inkomster, som theraf årligen i boet inflyta, för lösöra anses, och förthenskul mågo the theraf hwar sin giftorätt niuta, efter thy som förr är sagdt. Äger then under landsrätt hörer iord, hus, gårdar, tomter, eller watnwärka i stadenom, eller inom stadsens mark och rätt; förhålles tå thermed efter stadslag Kongl.