Men denna kan i sin tur variera med avseende på om det handlar om att bevara eller göra stora förändringar, samt vilket omfång visionen rymmer; ett specialområde eller hela världen.82 För mitt vidkommande med avseende på aspekten roll, visar Blondel hur alla politiska ledare i någon mån är visionärer. 293 Stockholm Studies in Politics ISSN 0346-6620 (De med * utmärkta avhandlingarna är doktorsavhandlingar, som av skilda skäl ej ingår i Stockholm Studies in Politics) 1. Då blir det väldigt lätt att man blir alldeles för dominant. En vetenskapsman räcker alltså inte upp till kravet för en politiker som måste ha en bredare kunskap, och för en partiledare gäller att ” det är bra om man är påläst, man måste kunna ”. Men om det blir konflikt så måste man fundera över hur man tar konflikten. De socialdemokratiska partieliterna idealiserar en partiledare som leder genom att peka med hela handen, som är den som bestämmer i frågor och beslut men även i mer övergripande frågor som handlar om partiets riktning. Målet är emellertid detsamma, att maximera röstsiffrorna, men vägen dit heter här att visa upp en profilering, att synas med en distinkt profil utåt. Basingstoke: Palgrave, 2000. Ytterst kanske det således mer kommer att handla om att nå den politiska makten och mindre att få igenom sina idéer. Han gjorde alltid sammanfattningar av diskussioner och var tydlig med att säga ” det här vill jag ” och ” det här vill vi tillsammans ”. Stockholm: Atlas, 2001. 28 Den mer generella ledarskapsforskning om egenskaper som Yukl refererar till och personlighetsforskningen om politiska ledare, härrör historiskt från samma källa. Samtidigt, skall nämnas, vittnas det om att Carlsson visst kunde vara tuffare i sin roll, inte minst i förhållande till sina statsråd, vilka han enligt Ruin kunde hålla i ganska strama tyglar.223 Bedömningen av Carlssons ledarskap blev allt mer positivt med åren som gick, speciellt efter det att han avgått var det många som framhävde vilken föredömlig ledare han varit. Ledande socialdemokrater har också ofta talat om att ” lyssna på rörelsen ”. Se även Höjelid (1999) som diskuterar samma fråga men året tidigare, 1997, då partiet också intog hållningen ” vänta och se ” i EMU-frågan.