så mycket som möjligt underlätta procediiren för boskilliiads erhillande, i syfte att skydda hiistrims giftoriitt mot mannens ~ m - skötsel. Fråga kan dock vara, om reformerna i denna riktning skola hafva åsyftad verkan, då i de flesta fall hustrun torde i det längsta söka undvika att ' begiira boskillnad och först tillgrip deu soin en nödfalls&amp;tgärd. då det redan ar för sent och en stor del uf saväl Iiennes giftorätt i det gemensamma Loet som hennes enskilda egeudoiu 3ir förskingrad. Af ofvanstående torde framgt. hurii fiiga skyddad hiisti.uii fortfarande ar i förmögenhetsrattsligt afseende. De hestiimmelsei., såsom iiktenskapsförord och boskillnad, hrilka pb senarr tid infiirts i lagen till skydd af hustruns giftoratt, gifva anledning till en uii-iugci ganska invecklade riittsprocedurer, och detta gör titan tl-ifvel, att dessr bestämmelser aldrig kunna blifm fullt effektira, liksom iifren deras karaktär af undantagsåtgiirder gör, att de ofta ej koriixlia till m - randning. just dar de bast behöhas. Bristen på inflytande, som hustrun enligt nu rådaude lagstiftning äger på det gemeiisamrna boets förvaltning, torde f. ii. n r u till inen icke blott för hustrnu sjal£ utan afven för familjens ekonomi i dess helhet. Mannens .maktfullkomlighet gör, att han i de allra flesta fall vänjer sig vid att i ekonomiska frågor alldeles förbise hustriin. Han går därigenom ofta iniste om hennes råd, hjalp och stöd, då han bast; kunde behöfva dem. Iivinnorna - %ro äfven ofta till naturen mer försiktiga än mannen, hiistriin skulle darföre ofta vara en tillBakahållai~de kraft på mannens alltför stora spekulationslystnad. I fall hustrun hade full kännedom om boets ekonomiska ställning, kunde hon dessutom bättre rätta sina egna personliga och hushållets utgifter efter tillgångarna.