Jag visste det första gången jag tog ett människoliv för att stilla min heta hunger. Därtill hade han varit alldeles för betagen i det vackra porslinet som hade använts till faderns kvällsmat och han gick gärna omkring och kände på sammetsdraperierna eller satt och följde mönstren i mattorna med tåspetsarna. Som ni ser är mitt ansikte alldeles vitt och har en mycket slät yta som kan reflektera ljus, nästan som polerad marmor. " " Tillåt mig ", sade vampyren. Och nu kom vi in i någonting som liknade en jättelik underjordisk balsal, uthuggen som den var i en källare som var vida äldre än huset ovanför den. Till slut lutade han sig framåt som om han skulle till att falla. Men jag hade inte så värst mycket tid att hitta något annat ställe. " Hon snubblade bort från liket och höll på att välta ett av sidoborden. Men låt mig nu fortsätta ... " Jag kom hit för att hjälpa er, för att ge er styrka. Vagn efter vagn körde förbi oss på väg in till staden från Bayou Road på väg till teatern eller operan. sade jag till henne. Jag fick plötsligt en känsla av att min bror också var där, och att även han funnits där i evighet, och han talade lågt och upphetsat med mig och det han sade var förtvivlat viktigt, fast det försvann ifrån mig lika snabbt som han sade det, som det lätta fraset av råttor i taksparrarna på ett enormt hus. Och varför skrämde du henne så innan du dödade henne? " Det är det ni talar om, inte sant? " Jag kan mycket väl föreställa mig vad som skulle ha kunnat hända. " Nej ", sade vampyren. Och när han nu förde dem fram till mig kände jag mig förvirrad och osäker. Jag kan inte ge uttryck för det nu, eftersom Paris i dag betyder någonting annat för mig än det gjorde då, på den tiden, just i den stunden, men ändå, till och med när jag minns det nu, fylls jag av någonting som mycket liknar lycka. frågade han. Sedan var det inte mer. " Jag minns att jag stumt tog några ordlösa steg mot honom, dragen till honom utan att kunna kontrollera det, minns den där utmanande blicken, det där medvetna livet som trotsade mig. När jag vaknade på kvällen var Lestat redan uppe. " Det där var någonting jag inte var speciellt hågad att tala om. Och pojken satt häpen och mållös framför honom.