vudarbetsfält låg dock ej här, utan i sjelfva Sibirien, och jag skall derför först längre fram redogöra för deras Karahafsfärder i sammanhang med redogörelsen för utvecklingen af vår kunskap om Asiens nordkust. Här vill jag om dem blott nämna, att de verkligen efter oerhörda ansträngningar lyckades från Hvita hafvet framtränga till Ob, och att de kartor öfver Guldglänsande Ammonit från Novaja Semlja. Ammonites alternans v. Buch. landet mellan denna flod och Petschora, som ännu begagnas, till en del grunda sig på »den stora nordiska expeditionens» arbeten, men att äfven Kara-hafvets dåliga rykte blifvit grundlagdt genom de svårigheter, för hvilka denna expedition utsattes, svårigheter till ej ringa del förorsakade af fartygens dåliga beskaffenhet och en mängd misstag, som begingos vid deras utrustning, vid valet af seglationstid m.m. Liksom alla aflägsna okända länder, så har ock Novaja Semlja af gammalt varit beryktadt för sin rikedom på ädla metaller. Sjelfva ryktet har visserligen aldrig besannats och troligen endast berott på förekomsten af malmspår och på den vackra guldglänsande hinna af svafvelkis, med hvilken åtskilliga här förekommande försteningar äro öfverdragna, men det har likväl gifvit anledning till en mängd NovajaSemlja-färder, af hvilka den första kända är styrman Juschkows resa år 1757. Såsom fångststyrman hade han märkt de silfveroch guldglänsande stenarne, och han lyckades öfvertyga en talghandlare i Archangel, att det angaf stora skatter i jordens inre. För att tillgodogöra sig dessa utrustade denne ett fartyg, hvarjemte han lofvade belöna Juschkow med 250 rubel för upptäckten. Hela företaget ledde dock ej till något resultat, emedan sjelfva skattgräfvaren dog under öfverresan till Novaja Semlja (Lütke, s. 70).