I grunden verkar det gälla farhågor över att EBM helt skall komma att normera, styra och diktera medicinsk behandling och vård ända ner till det enskilda fallet [13-15]. Eklöf visar att diskussioner om läkarens självbild, identitet och kris ständigt förts inom läkarkåren kring några få återkommande teman. Läkare undersöker patient. Intrycket blir därför lätt att EBMs Trots deras starka intresse och bekännelse till vetenskaplig evidens sätter de dessvärre inte in, diskuterar och analyserar begreppet i det sammanhang där det skall tillämpas, nämligen i den sjukvårdsorganisation som det senaste decenniet präglats av ständiga, snabba förändringar. Liknande vittnesbörd har också förts fram av deras äldre, mer etablerade kolleger som till exempel ordföranden i Svenska Läkaresällskapet, professor Birgitta Strandvik. Idealistiska förespråkare Evidensbaserad medicin (EBM) innebär att klinisk medicin skall bygga på bästa möjliga vetenskapliga underlag integrerat med den enskilda läkarens kliniska kunskap och erfarenhet. Ett yrke i ständig kris? Det fordrar en organisation som erbjuder förutsättningar för eftertanke, utvärderingar, syntes av information, samtal och utbyten av erfarenheter. Striden mellan upplysning och romantik Att detta faktum inte med kraft diskuteras av begreppets ambassadörer leder till oro och hotar dess trovärdighet. Det verkar med andra ord som om den reflekterande organisation som skulle kunna utveckla klinisk praktik baserad på en EBM som sammansmälter läkekonst med vetenskap egentligen inte finns i sinnevärlden. Sedan Hwassers tid har emellertid läkarens roll förändrats kontinuerligt. Arbetsmiljöinspektionen har bedömt arbetsmiljön som så pressad att många läkare balanserar på marginalen till att få arbetsskador [6]. Den gamla Hwasserska doktorsrollen har gradvis tonat bort och förändrats i riktning mot rollen som specialiserad tekniker med uppgift att reparera trasiga organ och / eller utfärda regler för hälsans bevarande. Detta betyder inte att förändringarna saknat effekter. Läkares oro och tveksamhet inför begreppet gäller därför antagligen farhågor om att det kan leda till att de slutgiltigt tvingas iklä sig den läkarroll som Liedman förutspådde år 1975: att de blir en helt opersonlig dator som tickar fram små remsor av diagnoser och recept [2].