v. 110-185. Men då bollen, genom ATHENES föranstaltande, nedfallit i vattnet, och, vid tärnornas rop, ODYSSEUS, uppväckt ur sömnen, af NAUSIKAA begär, att hon må gifva honom kläder, och visa honom vägen till staden ; v. 186-250. så villfar hon drottens begäran, och sänder honom en skrud. Sedan ODYSSEUS densamma påtagit, smyckas han af ATHENE med utmärkt skönhet, samt vederqvicker sig med mat och dryck. v. 251-331. Derefter bjuder honom den hemvändande NAUSIKAA, att åtfölja sin vagn, tills de hunnit ATHENES lund, och att der qvarstanna, samt, såsnart hon kunde synas länd till sin faders boningar, begifva sig till desamma, och först helsa hennes moder. Sjunde Sången. v. 1-36. Efter NAUSIKAA begifver sig ODYSSEUS till staden, och möter på vägen ATHENE förklädd, samt beder henne att visa Sig kungaborgen. v. 37-239. Dit beledsagad, och sedan han beundrat ALKINOOS' Palats och parker, nalkas han, bönfallande, drottningens knän, och undfägnas herrligen. Men när öfrige gästerna bortgått, igenkänner ARETE de kläder, ODYSSEUS bär, och spörjer, hvadan han kommer, samt af hvem han dem erhållit, v. 240-347. ODYSSEUS berättar korteligen sin resas mödor och faror i hvarefter konungen lofvar honom skepp och kamrater till hemfärd, erinrande honom att gå till hvila, Åttonde Sången. v. 1-40. ALKlNOOS befaller utrusta ett skepp, och hembeledsaga ODYSSEUS. v. 41-93. För de till gästbud kallade drottar sjunger emellertid DEMODOKOS om striden mellan ACHILLEUS och ODYSSEUS, för hvilken tårarne frambrista.