5: o Ett tvungit ledande in uti Rysslands mått och författningar, och 6: 0 Ytterst ej fler än tvenne utvägar att skiljas från en slik förbindelse: den ena ett öppet krig och den andra ett inre uppror i Ryssland. - Men » — undrar den filosofiske gamle excellensen — » när man öfverser alla Sveriges särskilta förhållanden till de öfriga europeiske magterna, så förlorar man sig i collisio-ner. Ho är den som förmår så många stridiga förbund utreda? » För ett mera kuragöst temperament, som ej likt Tessin förlorade sig i uppradandet af de otvifvelaktiga svårigheterna, var frågans besvarande inom rimliga gränser ej så oändligen svårt. I hvarje fall måste Sverige taga positiv ställning i sin yttre politik. Vid riksdagen 1746 — 47 gällde det, om det skulle lyckas kejsarinnan Elisabets minister här von Korff och hans engelske kollega Guy-Dickens att med mössornas åthjälp förvandla Sverige till ett ryskt annex i Polens beskyddade och beroende ställ-29. Svensk Tidskrift 1913. 400 CARL HALLENDORFF ning, eller om hattarne kunde genomdrifva en ny allians med Frankrike samt förbund med dess allierade Preussen. Partikampen, vid hvilken Samuel Åkerhjelm var den synlige chefen å mössornas sida liksom Tessin och särskildt Anders von Höpken voro hattarnes märkesmän, blef lång och oviss, ty i hufvudsak stodo två stånd mot två, adeln och borgarståndet med gifven hattmajoritet, prästerskapet samt till det mesta väl ock bondeståndet med mössåskådning. Som kändt var det framför allt genom sin samverkan med det unga tronföljarhofvet, med Adolf Fredrik och Lovisa Ulrika, som hattarne tryggade sig segern. Men det dröjde långt in under riksdagen, innan denna blef definitiv, och därunder gjordes ock kanslersvalet i Upsala till ett moment i partispelet. Det hörde till akademiens af Gustaf Adolf densamma förlänade privilegier att » hafwa sin egen Cantzler, en af wårt ellskelige rijkz rådh », hvilken konungen efter konsistoriets råd täcktes förordna.