Hur kan man förvänta sig att tuberkulostatika (rifampicin och isoniazid) interagerar med karbamazepin? Erik Eliasson / Ylva Böttiger, DRIC Rifampicin inducerar metabolismen av karbamazepin, och en 2,8-faldig ökning av karbamazepinclearance har rapporterats [1]. En gravid kvinna bar vid tuberkulintest utvecklat en kraftig reaktion och för att undvika infektion bos barnet vill man nu behandla kvinnan mot icke-verifierad tbc. Man rekommenderar att dosen av karbamazepin under samtidig behandling med isoniazid styrs av aktuella plasmakoncentrationsbestämningar [6]. Finns det riktlinjer för hur behandlingen bör läggas upp? (Huddinge), april 2002, Drugline nr 19006 Isoniazid hämmar flera cytokrom P450-enzymer, bland annat CYP3A4 och CYP2C19, som omsätter karbamazepin i levern [4]. En motsvarande dosökning av karbamazepin skulle därför förefalla rimlig, men samtidig behandling med isoniazid är känd för att hämma elimineringen av karbamazepin, vilket medför ökade plasmakoncentrationer och ökad risk för karbamazepinbiverkningar [2, 3]. Detta bör ske tätt inledningsvis med tanke på variationen i metabolism mellan individer; förslagsvis minst 2 gånger per vecka under de första 2-3 veckorna, och därefter glesare tills stabila plasmakoncentrationer uppnås, uppskattningsvis inom 1-2 månader efter inledd behandling. Trots att rifampicin fungerar som en potent inducerare av samma enzymer [5], dvs ökar uttrycket och aktiviteten av enzymerna i levern, är det troligt att hämningen från isoniazid är mer betydelsefull och att den förväntade nettoeffekten är att plasmakoncentrationen av karbamazepin stiger. Kvinnan behandlas med karbamazepin på grund av epilepsi efter tidigare skalltrauma. Det senare har beskrivits åtminstone för fenytoin som interagerar med isoniazid på samma sätt som karbamazepin [6]. Riktlinjer för samtidig behandling med karbamazepin, rifampicin och isoniazid saknas i litteraturen, vilket är anmärkningsvärt.