Med nya tekniker, som transkriptoch proteinbestämning på mycket små mängder material, bör det nu gå att identifiera hur kapillärer i endokrina pankreas styrs i jämförelse med kapillärer i andra organ. Ljusmikroskopisk bild (hämtad ur artikeln i detta nummer) av langerhanska öar (pil) från mus syngent transplanterade intraportalt till levern. Hur styra kärlbildningen? Motsatsen ser man i exempelvis bukspottkörteln, som har fenestrerade kapillärer. Kärlens morfologi i de langerhanska öarna är också speciell, med täta fenestrae. En extrem variant återfinns i centrala nervsystemet, där den täta kontakten mellan endotelcellerna i kärlen utgör underlag för blod-hjärnbarriären. Skalmarkering 25 µm. Det stora utrymmet mellan endotelcellerna i fenestrerade kapillärer tillåter passage av stora mängder vätska och metaboliter. Hur kan man styra kärlbildning, så att den inte redan är präglad? Det är angeläget att vidareutveckla transplantationsteknologin, bl a att klarlägga vad som påverkar de isolerade öarnas förmåga att efter transplantationen etablera sig hos mottagaren. Det vet vi framför allt från försök på mus. Sådan kunskap skulle kanske göra det möjligt att, till exempel via tillförsel av en cocktail av faktorer snarare än en enda faktor, styra kärlbildning i transplantatet. Kanske skulle tillförsel av opräglade endotelcellsprekursorer med ötransplantatet öka möjligheten för » korrekt « kärlnybildning och dessutom ge ett totalt ökat antal kärl. Dock är tillgången på öar begränsad, och det har visat sig att ett oväntat stort antal öar behövs vid varje transplantation för att uppnå plasmaglukoskorrektion. En möjlighet vore kanske att bygga på den ökande insikten att kärlnybildning inte sker enbart genom avknoppning från redan existerande kärl. SAMMANFATTAT Det låga syrgastrycket är en signal för produktion av » hypoxiainducible factor « (HIF), som i sin tur stimulerar till syntes av tillväxtfaktorn » vascular endothelial growth factor « (VEGF). Carlsson och medarbetare beskriver hur kärlen i transplanterade öar liknar dem som finns i det organ till vilket öarna har tillförts.