Jag märkte att hon hade roligt åt hans pojkaktigt utstuderade klädsel och de ljusgrå damaskerna, och jag förstod att hon sedan skulle beskriva honom för Beth på det ironiska, nyktert raljerande sätt, varpå systrarna alltid sinsemellan brukade tala om de personer de träffat ute. Hela sjukhemmet tycktes intressera sig för den där fule unge mannen. Jag log. Å, jag sjöng! Han hade brutit sin arm. Farbror William såg ut, som om han hade haft ett häftigt svar till hands; men han hejdade sig. Tänk om du skulle ta miste, min flicka, och efter att ha inriktat hela ditt liv på himlen när döden kommer förstå, att det i alla fall bara är jorden, som väntar. Visst var han ful, men när han som nu vände sig mot mig, förändrades utseendet hastigt: de bleka ögonen blänkte, munnens vinklar höjde sig till ett lustigt småleende, och först då observerade jag den kluvna hakan, som gav hela utseendet ett drag av energi och även av tung sinnlighet. Den sade kanske endast det, som jag längtat att få höra, då jag om nätterna legat vaken därborta i villan, medan månskenet strömmade in i rummet. Julen tillbringade han i en tysk skyttegrav vid franska fronten. Tant Mirjam strök förbi mig, såg skälmaktigt på mig och uppmanade mig att gå bort och prata med någon. Jag blev orolig, spratt upp ur sömnen med en underlig ångestkänsla, som om en olycka inträffat. Nu började han tala om att han måste dö. Maria lade sakta ihop sin bibel. Men till mig kom icke himlen. Han bad mig endast, att jag skulle vänta litet. På eftermiddagen i skymningen blev jag åter ensam en stund. Jag hör min barndoms skräck, det ludna trollet i trappan, långsamt och flåsande vältra sig ut genom porten. Ivrigt såg jag in i detta ansikte jag kände så väl, och den trygghet jag icke erfarit på länge kom åter över mig, då jag mötte de mörka ögonen. Förut hade jag inte känt någon längtan efter att träffa Bos vän, men nu längtade jag, plötsligt, oresonligt. - Här är fröken Barbara, sade hon och vred om nyckeln. Livet är väl ändå ej så fattigt, som man beskyller det för. Jag tystnade. Hjärtat var tomt som en gummiblåsa, det bara väste litet, då foten plattade till det.