e98 en långh tidh inga bref hafft ifrån digh, min k. Sophia; Gudh låtte migh snart få bref och förnimma att I må vehl samptl. Jagh har talt medh Gyllenpampen, att han skall altidh skrifva migh till så kan I lägia brefven tilsamanss; iagh har låfvat bestå honom påstpäningarne. Aldrakieraste min vackra Sophiken, helsa nest digh sielf våhr k. mamma och våhra barn 10000-falt. Herren Jesuss vahre medh Edher samptl. i alla Edhra lifzdager. Helsa och Knut Silf:rSpare, och iagh tackar honom mycket för han ähr digh behielpel. uthj hvadh som förefalla kan. Förgiet eij syster Ebba; sägh heness mahn måhr vehl. Nu guderness Gudher och himellenss herre bevahre digh till lif och siel. Och iagh till dödhen ähr och förblif:r min a. k. vehns trogne mahn och hörsame tienare till den siste enden af lifvet. Joen Stålhammar. Demenitz* d. 27 Maij A:o 1705. Welb:na Fruu Öf:r Lieutnantska, högdtäradhe min endaste aldrakieraste beste vehn och hustru. Rätt som iagh kom hitt till Warso, hvarest vårt och Östgiöta sampt Crusens Regimente nu stå her och skolla betäka dhe pålniske herrar som om fredhen handla skolle**