Synnerligen intressant är ock den fråga, som förf. behandlat i sitt andra föredrag, nämligen spörsmålet: » / hvad mening gifves det en allmängiltig morals Och hans sätt att behandla ämnet är ock af värde, ehuru föreläs-ningsformens * knapphet här tyckes hafva lagt ännu strängare band på utredningen, än i de öfriga föreläsningarne. Förf. utgår från det oförnekliga faktum af olika moraliska åsikter hos skilda tider och olika folk. Innebär ej detta, att moralens bud i sig själfva förändras? Upphäfver ej detta moralens allmängiltighet och nedsätter densamma till något blott konventionelt, den fastställda seden i det samhälle, hvari individen lefver? Då vilden så uppfattar rättvisan, att han ser denna förverkligad i blods-hämden, så kunna vi väl ej säga, att han gör orätt i att öfva blodshämnd. Men för oss vore ju samma handling ett groft brott. Beror då ej skillnaden mellan rätt och orätt helt och hållet på de kulturförhållanden, hvari man lefver? Emot ett sådant betraktelsesätt reser sig dock hela vårt moraliska medvetande. I praktiken veta vi mycket väl att skilja mellan, hvad sed och bruk bjuda och hvad samvetet fordrar af oss. Moralens bud uppträda med en helt annan auktoritet, än den konventionella samhällsseden. Ett strängt och egentligt » böra » kan ur den sistnämnda aldrig härledas, blott mer eller mindre fördelaktiga klokhetsregler. Då kan man söka lösa frågan på ett motsatt sätt, hvilket väl torde vara hvardagsmeningens. Morallagen själf är — säger man då — evig och oföränderlig. Växlingarna bero blott på den bristfälliga mänskliga uppfattningen. — - Tydes detta så, att däraf skulle följa, att våra förfäder haft moraliskt orätt t. ex. i blodshämnden; så är åsikten felaktig. När ens samvete bjuder blodshämnd, så är denna ock det enda moraliska handlingssättet. Det slutliga svaret blir sålunda detta: Det gifves högre och lägre ståndpunkter i moraliskt afseende. Rätt handlar den, som fullgör hvad hans ståndpunkt kräfver, och detta kraf finner374 ' SVENSK FILOSOFI. sitt uttryck i hans öfvertygelse, då denna verkligen är en personlig öfvertygelse. — Öfvertygelsen kan vara riktig eller oriktig, hvilket betyder: uttryck för högre eller lägre ståndpunkt.