HVAR SYN I KUPÉFÖNSTERKARMEN BÄR VITTNE: M I N LIFSVÄF DU VÄFT. AF DIG TAR JAG NÄRINGEN, SAFTEN, AF DIG, DU MITT ÄLSKADE LAND. DU ÄR MIG DEN HEMLIGA KRAFTEN, VID HVILKENS BERÖRING JAG HAFT EN FÖRYNGRINGENS VÅRFEST IBLAND. DU DU DU VI V I ÄRO BARN AF DINA GAMLA FJÄLLAR, AF DINA SKOGARS SUS OCH ÄLFVARS SÅNG, OCH TRASTENS RÖST BLAND FÄDRENS RUNOHÄLLAR UTI VÅRT HJÄRTA EKAR MÅNGEN GÅNG. V I VUXIT STARKA UTI VINTERDAGAR, DÅ KÖLDENS VÅLD BAND BLÅA BÖLJANS LEK, VI DRUCKIT HÄLSANS MUST I GRÖNA HAGAR, NÄR SOMMARN KOM MED SOL OCH VÄSTANSMEK. V I ÄRO ETT MED DIG! DU ÄR DEN KÄRNA, HVARUR VI SPRUNGIT SÅSOM FRISKA SKOTT. SÄG, SKULLE VI EJ DÅ VÅR MODER VÄRNA OCH ' MÄTA KÄRLEKA LÖN MED RÅGADT MÅTT! HVAR ÄR DET BARN, SOM KALLT SIN MOR FÖRSKJUTER OCH STÄNGER HJÄRTAT TILL FÖR BLODETS RÖST! HVAR ÄR DEN MOR, SOM ICKE HULDRIKT SLUTER DEN VILSEGÅNGNE ÅTER TILL SITT BRÖST! E N FLAMMA SLOG HÖGT UR EN GNISTA, NÄR KÖLDBOJAN TVINGADES BRISTA I HJÄRTAT AF VÅRSOLENS BRAND 1 VÄL KAN OCK SVENSKEN VANDRA TROTSETS VÄGAR, TY HETT ÄR BLODET ÄN HOS VIKINGS SON, VÄL KAN HAN LÄMNA FÄDRENS ÄRFDA TEGAR OCH SÖKA LYCKAN, HEMMET FJÄRRAN FRÅN.