som ar tillsatt för att utarbeta förslag till ändrad lydelse af fattigvårdsförordningen, har till landets alla kommuner utsandt frågeci~kular, däri bland annat begäres upplysning afven om kvinnornas deltagande i fattigvården. Af svaren inhä ' mtas i afseende på denna fråga - enligt en af kommitténs kansli gjord samma-nfattning, som godhetsfullt meddelats - att sarskilda fattigvårdsstyrelser äro tillsatta i 193 landskommuner, i alla de öfriga har kommunalnämnden högsta ledningen af fattigvården. För närvarande kunna kvinnor ej inväljas i kommunalnä~nd och i de kommuner, dar denna utgör fattigvårdsstyrelse, .äro kvinnorna således uteslutna från det legala fattigvårdsarbetet. Af de 193 sarskildt valda fattigvirdsstyrelserna hafva 10 en kvinnlig medlem hvardera och 15 ha två eller flera; endast 25 kommuner ha saledes tillförsakrat sig kvinnlig medverkan på det oinråde som främst ar kvinnans: vården om barn, sjuka och orkeslösa. Hvad landsortsstadeimz angår finnas inom 31 af fattigvh-dsstyrelserna kvinnliga medlemmar, en eller flera, till ett antal af omkring 50; således i en tredjedel af alla vara stader. Härtill kommer inom Stocltholm 24 kvinnliga ledamöter af fattigvårdsstyrelserna och 2 af fattigvårdsnamnden samt i anstaltsstyrelserna 11; dessutom aflönar fattigvårdeii en kvinnlig barnavårdsinspektör, föreståndarinna med kvinnligt biträde för utackorderingsbyrån och 12 kvinnliga biträden åt fattigvårdsstyrelserna eller 15 aflönade och således finnas tillhopa 52 kvinnor i hufvudstadens legala fattigvårdsarbete. I stallet för trettiotv; år 1904 finnas nu öfver huncira verksamma i staderna. En betydande ökning på feni är: antalet stader har fördubblats och de kvinnliga inedlemmarnas antal mer an tredubblats. - Det ar i alla fall ett ytterst litet antal för hela vårt land; endast 150 kvinnor deltaga i vården af de 230,000 understödstagare, som landet hade vi$ afslutandet af rälteiiskapsåret 1907.