– Är det hon o, förlåt min näsvishet! Minnes ej mamma hvad jag sagt? Grefvinnan upprepade frågan. Klar sitter morgonsolen i öster och blickar ned på den af åtminstone något blod färgade nejden. Lutande sig framåt, föll högra armen på hennes knä, under det att hon stödde kinden mot venstra handen. Och sjelf ett barn af sin tid, utgjorde hennes gudsfruktan snarare en särskild egenskap, än hufvudkällan, från hvilken alla andra egenskaper borde härflyta. Det är troligt att de göra sina försök här, som på andra egendomar. – Gunnar rid genast till Klosterås eller styr om att någon annan i sporrstreck rider dit, ty löjtnant Svediski är döende. – Kan ni bevisa mig denna tjenst, så är min tacksamhet så stor, att om ni i er ordning skulle någonsin komma i något bekymmer, så skall ingen uppoffring, med undantag af den, som vore stridande mot pligt, heder och samvete, tagas i betraktande. – Hvarför försöka att fördölja något för mig? I afton klockan 6 förrättar ni bön i kapellet, då tjenstpersonalen församlas der; jag tänker i min sons fordna rum, som är vägg om vägg med kapellets läktare, sitta vid den öppnade dörren och deltaga i denna bönestund. Med en ångestfull blick visar Brigitta på hans afskjutna arm. Det går så långt, att läkarebesigtning verkställes å den döde. – Dertill är all anledning, och fru grefvinnan är ju af doktorn förklarad utan all fara. – Jag erinrar mig ej annat i denna stund, än hvad jag redan sagt makar kunna vi ej blifva. – Snart ha ’ vi dem väl här. – Hvad sägen j? – Att, sjelf kasta ankare i en trygg hamn, der jag i frid och kärlek med den enda qvinna, jag någonsin älskat, finge framlefva mina dagar. Han ville taga henne på sina armar och bära henne på en till hands varande soffa. Hade hon varit ensam, kunde följderna blifvit ganska allvarsamma.