Om Olof Hansson i Närdinghundra, se RA Sturearkivet 428, om fogdarna Hans Åkesson och Erland Esbjömsson i Vallentuna, se Stockholms stads tänkebok 12 / 10 1506, 25 / 10 1507 (tr STb 4 s 134, 172), samt 10 / 2 och 19 / 2 1513 RA Calendarium Vallentunensis fol 6r, lOr (tr Liber eccl Vallentimense s 60, 64), och om Anders Karlsson i Seminghundra, RA papper OEricsbergs ark) 9 / 10 1470. Se Janson et al 1974 s 55. RA Sturearkivet 1658b (tr Hand! Se äv Bjarne Larsson 1994 s 22ff Om tidiga typer av tjänsteförläningar, se Andræ 1960 s 63ff. Lyhundra ingick till exempel i det länskomplex som Karl Knutsson hade 1440 i pant och som då byttes ut mot andra län i Östergötland och Tjust.43 Socknarna hade varit tjänsteförlänade även i början av 1400-talet till hans farfars svåger Anders Ingvarsson men gavs av denne som morgongåva till Kristina Röriksdotter (Bonde), Karl Knutssons farfars syster genom vars död någon gång efter 1429 länen torde ha övergått till honom.44 Erik Johansson (Vasa) bad vidare i ett brev från augusti 1508 om någon mer förläning utöver de få han hade, bland vilka nämns några kronobönder kring hans sätesgård Rydboholm i Ryds socken (nu Östra Ryd) .45 Brevet kanske ska sättas i samband med ett annat, skrivet någon gång under andra hälften av Svante Nilssons riksföreståndartid, enligt vilket Erik Johansson blivit varse att ett tidigare löfte om Vaksala härad i förläning möjligen inte skulle komma att hållas, varför han istället bad om Kårsta socken i Långhundra. Severin Påvalssons intyg 3 / 2 1526 (tr FMU 8:6275 efter brevregister i Prästkulla gårdsarkiv). Olaus Petri uppger att förläningen skett emot rådets vilja medan det i Huitfeldts regest av det förlorade originalbrevet framgår att det skett med rådets samtycke.