Men Jacob foor vth jfrå BerSaba, och reeste til Haran, och kom på itt rwm, ther bleff han offuer nattena, För ty, solen war berghat, och han toogh en steen ther på rwmena, och ladhe honom vnder sitt hoffuudh och ladhe sigh j samma rwm til at soffua. Och honom drömde, och sij, en steghe stoodh på iordenne, och enden på honom toogh vp j himmelen, och sij, Gudz änlar stigho ther på, vp och nidher, och HERREN stoodh ther offuerst vppå, och sadhe. Jagh är HERREN, Abrahams tins fadhers Gudh, och Jsaacs Gudh, thet landet som tu ligger vppå, skal iagh giffua tigh och tinne sädh, och tijn sädh skal warda såsom stofftet på iordenne, och tu skalt warda vth sprijdder, wester vth, öster vth, norr vth, och södher vth, OCH GENOM TJGH OCH TJNA sädh skola alla slechter på iordenne warda welsignadhe. Och sij, iagh är medh tigh, och skal förwara tigh ehwart tu faar, och skal föra tigh åter j thetta landet igen. Och skal icke offuergiffua tigh til tess iagh gör alt thet iagh tigh sagdt haffuer.