Bazin menar att den rörliga fotografiska bilden är ett avtryck av en viss tidsrymd; denna egenskap tillsammans med närbilden gör att filmen kan generera ett slags närvaro.512 Bilden på filmduken placerar oss i skådespelarens närvaro på samma sätt som en spegel, men det är en spegel med fördröjd reflexion (” d ’ un miroir au reflet différé ”) .513 Händelseförloppet tycks äga rum i vårt spatiotemporala centrum (” le paramètre Temps-Espace ”), vilket är själva definitionen på närvaro.514 Barthes hävdar att fotografiet och filmen skiljer sig åt just vad gäller förmågan att suggerera närvaro. Både filmiska och litterära berättelser med centrala ellipser förutsätter alltså sannolikt, för att vi ska kunna röra oss från det explicita till det implicita, en kombination av tillräcklig (textintern och textextern) kontext, en kännedom om konventioner och en förmåga att utföra abduktioner. Och hur ska vi förstå och beskriva den typ av bilder som förekommer i exempelvis Langs och Eisensteins filmer? Ett direkt representerat objekt som står för ett annat, genom kontiguitet, relaterat objekt kan även det ses som en form av implikation (bordet som visas i bild implicerar stolarna kring det; skuggan som faller in i bild implicerar mördarens närvaro), men kan också beskrivas som en indexikaliskt motiverad symbol (den trasiga hatten som ligger på marken representerar den ” trasiga ” människa som brukar bära den). Imagination in Philosophy and Psychology (Oxford: Clarendon, 2002), s. 49-88. Det skärande ljudet från den svarta monoliten som rymdforskarna i 2001 grävt fram på månen representeras av ett skärande ljud på ljudspåret och det är de karaktäristika vi hör i filmens ljudspår som vi föreställer oss att det fiktiva ljudet har. Jag ska inte vidare diskutera ikonicitetskritiken utan låter avsnitten om konventionalitet och ikonicitet fungera som motargument (se II.2., II.3., III.2.2, och III.3. Prosan är ett exempel på telling då den berättas med arbiträra konventionella tecken, filmen en form av showing eftersom dess berättelser förmedlas av motiverade ikoniska tecken (jämför IV.1.2.