de koiniiiiinex, diir dessa inissförlr~ållandei1 bjärtast framtriidt, .ined Begären, att flickorna dar in % f&amp; taga del i gossarnes undervisning. Stundoin har det i dessa petitioner tillika begärts några slrskilda betingelser för flickornas rakning, stiinclo~n synas hos vederbörande .la teoretiska betiinlrliglieter fhtt, vika för iiödvaiidigheten att i deras saiiiliälle ändra det opraktiska statiia quo. Alla dessa petitioner Iiafva af koiigl. inaj: t blifvit afslagiia, inen Iiafva därföre icke lämnats obeaktade. I de förslag till larovexksreformer, som af regeringen iiiliiiiinats till 1887, l890 och 1892 ars riksdagar, liar fråqan om vissa lärovexlis omdaning till sainskolor upptagits. Det gäller likväl för sainskolans sanna vänner att vara på sin vakt, sh att vid dessa förslag » ej snålheten må bedraga visheten », i och att iclie godtköpsanordningar vidtagas, soin måhända fqr generationer skulle kunna förstöra en stor idé. - Såsom en dylik +odtköpsanordniiig räkna vi de förslag, so111 helt enkelt &amp; syfta att tilldta kvinliga lärjungar i niån af utrymme mottagas i eleineiitarlaroverkeii. Ingenting gr mindre önskvardt aii att flickan på nåder slappes in i gosskolan, iiiå hon d % mycket hellre gå och. sy märkdukar i en flickgension af deir gamla stilen! E j heller kiinna vi önska, att flickorn? beriittiyas att intriida i de niivarmde gosskolorna, utan att n&amp;grae sarskilda. åtgärder för deras räkning vidtagas. Vi tro niiinligen, att ett. nöclviinclgt villkor för sams~olan Gr, att i densamma finnas fasta lt %rarimor likaväl soni larare. Flickorna kiinna ej undvara detta, och för gossarna blir det en säker fördel.