Emellertid fick jag af en händelse — det var i Petit Monitor universel från januari 1871 — se några utdrag ur de i Tuillerierna funna papperen. Der fans bl. a. qvitton på 176,000 francs, som en tidningsut-gifrare mottagit under kejsardömets sista tid. Tidningen var Pays och utgifvaren var Paul Granier de Cassagnac.Pariserjournalistens största förtjenst är den verkliga passion, hvarmed han omfattar sitt arbete, och vi ha hfiri som i mycket annat så ofantligt att lära af honom. Han ser i pressens frihet sin egen frihet, i pressens ära sin egen ära, han anser sitt yrke ftr det bästa, det herrligaste af alla yrken, och han är stolt att tillhöra det. Smfidelser mot pressen — i ord eller i handling — tillåter han hvarken af allmänhetens förste eller siste man. Han har respekt, ty han fordrar respekt !Natt oeh Morgon. Af Alexander Balazs. (Fortsättning. » Hjertligaste tack! Framför allt den vigtigaste frågan: af ni ännu fri? » » Ja bevars. » » Sådan tur! Men förstår ni mig verkligen, min nådigaste. Jag menar om ert hjerta också är fritt? » » Jag skulle icke bortskänka min hand utan mitt hjerta. » » Godt; med denna visshet dristar jag göra er ännu några Wgor. Jag skulle vara er förbunden hela mitt lif, om ni blott en enda qvart ville utöfva lite sjelffornekelse och visa större uppriktighet. Jag lofvar er heligt att blott framkasta sådana frågor, som med lätthet kunna besvaras. För det första intresserar mig naturligtvis edert utseende. Er figur? &gt; » Smärt, med en smula anlag for embonpoint, som jag i alla fall inte kan klaga öfver. » » Utmärkt Edra ögon? » » Blå. » » Ert hår? » » Mörkt. » » År det möjligt? Mörkt hår och blå ögon! O det förlänar ansigtet en idealisk trollmakt. O, min nådiga, ni är mer än intressant! Men låtom oss fortsätta bekantskapen, soin for hvaije minut blir mera fängslande och lofvar att bli alldeles fortrollande. Er mun? »