Ett strängt genomförande av den moderna muntligheten fordrar nämligen, att processen ordnas på samma sätt i högre som i lägre instans och alltså framträder såsom en ny och fullständig muntlig förhandling med ej blott muntliga partsanföranden i samma utsträckning som i den lägre rätten utan tillika nya vittnesförhör och framläggande av alla övriga bevis på samma sätt, som om processen hade tagit sin början i den högre instansen. Det torde ej vara av nöden att använda många ord till påvisande av, att ett fullt konsekvent genomförande av ett sådant muntlighetssystem är praktiskt taget en omöjlighet redan på grund av de därmed såväl för det allmänna som för parterna förbundna kostnaderna. Någon genomgående muntlig process i förevarande bemärkelse finnes i själva verket icke; i alla länder, där processlagstiftningen omfattat de nu avhandlade principerna, ha de i viktiga delar uppgivits och processen innefattar en förening av muntlighet och skriftlighet. Kimligt är det ej att bortse från nödvändigheten av protokoll m. h. t. ej sällan ofrånkomliga uppskov i första instans och målens fullföljande till högre instans. Därmed ha vi kommit fram till ett i praktiskt avseende synnerligen viktigt spörsmål, nämligen vad domstolens protokoll skall upptaga; det är här fråga om mer eller mindre vittgående undantag från muntlighetssystemet. Skillnad bör härvid göras emellan processen i underrätt och i högre instans. Processkommissionens betänkande står beträffande proto-kollsföringen principiellt på den ståndpunkten, att protokoll ej bör föras för ätt läggas till grund för dömandet, men förordar med beaktande av de praktiska synpunkterna en del regler om protokollering av förda bevis, vilka regler dock er-108 ERNST KALLENBERG hållit ett alltför svävande innehåll för att trygga en tillfredsställande tillämpning. Den kungl, propositionen har uttalat sig vida bestämdare om nödvändigheten av protokollering av vittnesmål. Väl att märka är det framför allt beträffande vittnesbeviset, som protokollsfrågan har betydelse. Vad angår parternas anföranden, så torde säkerligen i det hela enighet råda därom, att i den mån dessa ha till syfte att närmare utveckla parternas rättsliga eller faktiska påståenden eller att belysa betydelsen eller värdet av förd bevisning, protokollet ej bör därmed belastas.