Hans stolta sinne kan ej böja sig. Med fuktiga ögon såg sig Buss omkring i det karga stepplandskapet. Åh, håll inne! Några utanverk hade blifvit tagna och löpgrafvar framdragna allt närmare fästningen, men ännu var den långt ifrån eröfrad. – Bagatell! – Jo, jag har tänkt mig, att du skulle försöka utforska det. Peter Frisk, – Och kan du tänka dig! Emellertid ville Lewenhaupt nödvändigt, att soldaterna skulle utfrågas. Först trodde kungen att det var svenska officerare, men på det underliga sätt, hvarpå de buro sina dräkter, märkte han sitt misstag. Jag seglade, tack vare min snabba båt, före er, och förresten kan jag tala om för dig, att jag hann upp den där gamle skurken, skeppar Flundra, som fegt nog icke deltog i striden mot ryssarne, yttrade Åke. Då kungen hört tolkens öfversättning, svarade han artigt att han på det hjärtligaste tackade för välkomsthälsningen och inbjudningen, men att han föredrog att kvarstanna där han var. Lisens lilla mun öppnade sig af pur förvåning, och de blå klotögonen stirrade på Fritz. Endast lett sitt vanliga förlägna, underliga leende Men se på Hjort! Det skulle väcka för mycket uppseende. frågade hon efter en stund. Hellre ett land, som man kan vara stolt öfver och som är fruktadt af grannarne och hela världen för resten eller också intet alls. Befinner sig general Krassaus folk här i närheten? – Jag rider med bud från kungen till rådet i Sverige. Var ni då icke med och dref ryssarne tillbaka? Vid Lisna under Lewenhaupt hade det gått hett till, så hett som kanske vid något föregående fältslag, men till sin harm och bedröfvelse hade svenskarne i villervalla måst draga sig undan. Huden kändes kall. – Ja, det är nog icke så trefligt. Han galopperade i väg till kungen, som red i spetsen för drabanterna. Likaledes Kruse, unge Buss och de öfriga löjtnanterna. Men den, som icke var förvirrad, det var Malin. Vakten stannade och såg åt det håll, där vi befunno oss. Rundt kring kojan sofvo knektarne, insvepta i sina kappor. Men hvilken skillnad!