Ther någor för wanwett, slöseri, eller andre orsaker, icke kan wårda gods sitt; tå bör han under förmyndare ställas. Gap, XX. Om förmyndare och huru the förordnas skola. Fader ware sine barns rätta förmyndare, och ther han träder i annat gifte; tage nästa mödernesfränders råd uti the mål, som barnens wälfärd angå. Dör fader; hafwi tå moder rätt at förestå sine barn och theras gods, med nästa fädernesfränders, eller förmyndares råd. Går hon i annat gifte; förträde ej längre förmynderskapet, doch låte sig om barnen wårda, och hafwe macht at behålla them uti sitt hus och bröd, om hon så wil, och ej laga hinder theremot är. Äro fader och moder både döde; ware tå then barnens förmyndare, som the med twägge manna witne, eller skrifteligen, thertil nämt hafwa, och tage han domarens bewis therå. Nu hafwa the ej någon nämt; ware tå then förmyndare, som skyldaster och thertil fallen är, och gifwe han domaren tilkänna wid nästa rättegångs dag, at han thet förmynderskapet tilträdt. Wil ej then som tilbör förmyndare wara, wise tå hos domaren sine laga förfall. Gitter han thet icke; tå äger rätten wid wite thet honom pålägga, och sware then sig wägrar til allan skada. Hafwer omyndig inga skyldemän, eller kunna the ej wara förmyndare; nämne tå rätten en annan god man, eller flere, ther så nödigt pröfwes. Nu kan så hända at rätter förmyndare ej kan straxt nämnas, eller lagligen träda til thet förmynderskap; förordne tå domaren någon god man, som emedlertid barn-godset wårda må. Ej må then wara förmyndare, som litet wetande, gäldbunden, slösare eller barnens wederdeloman är, eller then, som icke fylt sine tiugufem år, eller är så gammal och wanför, eller så fattig, at han förmynderskapet ej förestå kan.