följe häraf, har bemälte länsman then 4 nästledne maji anmält sådant hos underteknad extraordinarie domare, med begäran, at undersökning och rörläggning måtte med första ske; i synnerhet som han låtit förbiuda nybyggarne, at thesförinnan något företaga. Nu androgo Pär Andersson och Anders Norberg, at som, uppå Wästanede byemäns hos högwälborne herr landshöfdingen anförde beswär, them blifwit förbudit, at med sina tilärnade nybyggen fortfara, och utdrägt på tiden skal lända så til Kongl. Maj:ts och kronans, som til theras skada; så begärtes, thet wille Afwittringsrätten thetta ärende företaga, tå thet förmodes kunna finnas, at Wästanede byemän eij haft skiäl til sina beswär, emedan the tilärnade [fol. 204v] upodlingar skola wara belägne på krono-, men eij på skatteägor. Och ehuruwäl dragonen Norberg och Pär Andersson hafwa i början warit sinnade, at tilhopa uparbeta ett nybygge på södra sidan om Stora Öfsiön; likwäl som the; wid nogare efterseende, skola på samma allmänningstract funnit tilfällen til tu särskilte nybyggen, nemligen ett på södra och ett på wästra sidan om Öfsiön; så anhålla the om tilstånd, at på hwarsitt af thessa ställen anlägga nybyggen, och them, innom nödige frihetsår, uparbeta til thet hemmantal, som pröfwes wara emot lägenheterna swarande. Wästanede byemän utläto sig, at, emedan thet afradsland, Swedielandet kalladt, som the, tilhopa med Swedie hemmansägare, innehaft och nyttiat, emot en daler silfwermynts årlig afgift intil år 1755, tå thet, wid afwittringen, blef för kronoallmänning förklaradt, är af ansenlig widd,