IDUN 326 insläppt djur ofelbart skalle hafva kväfts; kolsyrad kalk framställdes medels några kolbitar, inneslutna i ett kulrör och utsatta för en syregasström, och under påverkan af en dylik förvandlades pulvriseradt socker först till en karamell och därpå till kol. Under ett helt fyrverkeri af sprakande gnistor förbrändes magnesium i luften och messing i klorgas, under utveckling af en vacker violettblå låga brann svafvel i syrgas. I fråga om förbränningsvärmen påpekades, att mörk rödglödgning motsvarar 700 gr. Celsius, ljus dylik 950, gulglödgning 1,100 och hvitglödgning 1,500 dito. Vid födoämnenas förbränning inom människokroppen, som ej åtföljes af ljusfenomen, stiger värmen under normala förhållanden på grund af det långsamma förloppet blott till 37 gr. Cels. Stearinljusets låga, som består af tre partier: innerst en tämligen kall kärna af oförbränd stearingas, därpå en lysande mantel, som afsöndrar kol och följaktligen sotar, samt ytterst en blåaktig ljuskrets med fullständig förbränning, anfördes som exempel på lysande, ogenomskinliga lågor. En icke lysande låga, hvars kol ögonblickligen förbrännes på g r u n d ' af ett häftigare drag, framställdes med hjälp af en bunsenapparat samt färgades röd och grön som våra bengaliska eldar med salterna, strontium och barium. För att åstadkomma lysgas betjänade sig doktor Cleve helt enkelt af trästickor i stället för den i gasverk brukliga stenkolen. Lysgas produceras af våra brasor, så länge de flamma, men icke af glödhö- gen. Dennas små fladdrande, blåa lågor, som då spjället stängts för tidigt, beröfvat så många sofvande lifvet, utgöras af koloxid, som vill förbrinna till kolsyra och, om den hindras att genom skorstenen skaffa sig det felande syret, lömskt stjäl detta från rummets luftmassa med ofvannämnda sorgliga påföljd. Behöfva vi väl tillägga, att doktor Cleve är högst sympatisk som föreläsarinna samt auditoriet intresseradt och tacksamt! bott tillsammans och delat lifvets sorger och fröjder.