Aktuella argument från meddebattörer med termer som » auktoritära beslut « och » kontroll « i beskrivningen av det nya förslaget om tvångsmedicinering ekar av Foucault. Denna den kanske största sjukvårdsskandalen i modern tid får det inte talas högt om. Huvudargumentet är att de det gäller - svårt psykossjuka utan tillräcklig sjukdomsinsikt - ska kunna få nödvändig vård och behandling utan att behöva utsättas för upprepade vårdintygsundersökningar, polishandräckningar med åtföljande tvångsintagning på psykiatrisk klinik och att målgruppen på grund av sin begränsade sjukdomsinsikt har en så nedsatt förmåga att utöva sin autonomi att de behöver hjälp med att säkra sitt nödvändiga vårdoch behandlingsbehov. Kanske var jag otydlig när jag skrev att Cullberg säkert haft ädla motiv bakom sitt mångåriga arbete för nedmonteringen av slutenvårdsplatser för de psykiskt sjuka? Att argumentera för social ingenjörskonst som ett möjligt stöd för de sjuka att » täcka över « en av sjukdom nedsatt autonomi kan tyckas sympatiskt men löser inte problemet i nutid och innebär att man underförstått delar analysen av den komprometterade autonomiförmågan. Det tvång den sjuke blir utsatt för med den föreslagna vårdformen - öppen vård med särskilda villkor - kan vid en jämförelse med dagens ordning bli mindre integritetskränkande och hindrande i individens dagliga livsföring, erbjuda en bättre möjlighet till kontinuitet i stöd och vårdrelationer och slutligen sannolikt lägre neuroleptika doser och mindre antal farmaka över tid. Kanske ska vi båda besinna oss i en kritisk självreflektion så att diskussionen kan föras med sakargument. » Vid den här tiden fanns en stark anti-diagnostisk rörelse som menade att diagnosen begränsade och objektifierade patienten «; Detta är ekon av de antipsykiatriska argumenten från tex Michel Foucault, Thomas Szasz och Erving Goffman. Cullbergs rader i inlägget i LT 39 / 2006 (sidan 2886): » Vissa patienter med begränsad sjukdomsinsikt måste få återfalla en rad gånger innan de själva kan acceptera att de behöver en låg underhållsdos « tillsammans med förslaget att neuroleptikamedicinera blivande psykiatrer är i mina ögon uttalat inhumana, ja kanske till och med antipsykiatriska. Ett exempel: » Patienterna blev förvirrade av att inte veta vem som var vad.