Jag stiger in i mitt bås och stänger dörren efter mig med en liten smäll. Men Derrel följer mig, han sätter sig på mitt skrivbord och börjar fingra på mina pennskaft. Plötsligt säger han: – Brate, jag har någonting besynnerligt och obehagligt att tala med dig om. Du vet kanske, att din kusin är i staden? – Vilken kusin? frågar jag. Naturligtvis vet jag på förhand svaret. Stackars Derrel är illa, mycket illa däran. Och så absolut utan den ringaste chans hos Elly, att han ibland nästan kan förefalla mig sympatisk. När han alltså besvarat min fråga, säger jag spetsigt: – Verkligen? Är det så obehagligt att fröken Hagen kommit till staden? Nå, jag skall underrätta henne om ditt höga misshag – Nu blev du stukad, min gosse, tänkte jag. Men i nästa nu ger han mig ett klubbslag, som kommer mig att kippa efter andan. Han säger lågmält: – Det är någonting besynnerligt, Brate, någonting jag inte förstår. Din kusin sammanträffar, ja, tycks rent av stämma möte med personer, mycket tvivelaktiga personer. Ja, bliv inte ond. Jag är själv alldeles konfys. Men det är HAN – Han själv som gett mig order att tala med dig? HAN? Chefen? HAN har gett Derrel order att tala med mig? Om Elly? Jag måste erkänna, att jag fullständigt tappade kontenansen. Elly misstänkt – misstänkt för vad? Jag möter Bystaholmsgumman och hon ber mig spionera på Elly. Det tar jag för god gammal tantinstinkt. Och nu kommer HAN – chefen – Innan jag hinner hämta mig, säger Derrel. – Det är bäst, att du går in till honom. Kom, jag skall anmäla dig. I nästa ögonblick står jag i det allra heligaste. Väggar och möbler vitna till dimma, jag befinner mig i det stora intet och på näthinnan tecknar sig endast den skarpa högdragna profilen. HANS. Jag sjunker ned på en stol (därtill uppmanad vill jag hoppas) och jag hör en lugn kylig stämma. Det dröjer antagligen en god stund innan jag begriper någonting alls. Först när HAN yttrar dessa enkla ord: – Jag vill minnas att amanuensen och fröken Hagen är kusiner? Kanske barndomsvänner? Då kvicknar jag verkligen till, far upp från stolen och stammar.