Derpå intaga de en måltid (v. 17), och sedan Raguel tröstat Sara, föra de henne och Tobias till brudkammaren (v. 18—20. kap. 8. v. 1). Tobias uppmanar Sara att bedja (v. 5), Tobias kastar fisklefvern på elden (v. 2) och beder till Gud (v. 7—9), Sara beder (v. 10). Englen griper och binder djefvulen (v. 3). Raguel ber hustrun sända en piga till brudkammaren för att se om brudgummen lefver, och pigan återvänder med underrättelse att båda två äro helbregda (v. 12—15). Raguel tackar Gud (v. 16—18), ber hustrun bereda ett gästabud (v. 20), och en tjenare utskickas att bjuda gäster. Tobias ber englen resa till Gabel och utkräfva penningarne af honom (kap. 9. v. 1—5). Raguel hälsar sina gäster välkomna, en af vännerna lyckönskar honom och med en måltid slutar denna del. Med lika så stor trohet mot bibeltexten, som vi funnit i andra delen, framställes i tredje delen det återstående af Tobie historia: de gamla föräldrarnas längtan, afskedet från Raguel, hemkomsten, den gamle Tobie botande, tacksamheten mot englen och huru denne ger sig tillkänna. Med den gamle Tobie lofsång till Herran och med några hans förmaningar till sonen slutar stycket. ”Beslutningen” framställer alla de lärdomar, hvilka åhörarne hafva att hämta af denna komedi. ”Och lychtas här medh nu så wårt spel At wij säija här alle Amen Amen tel.”