Grenholm: Moderskap och kärlek, s. 178. Brock har en relationell och ickestatisk syn på den kristna trosläran. 375 Brock: ” Messages from My Grandmothers ”, s. 41. Begreppet ” interstitial ” alluderar på hur det används inom anatomin, som förbindande vävnad mellan kroppens organ. En kristen troslära kan bestämmas utifrån lärosatser grundade i tro på uppenbarelsen, kristen teologi gör sanningsanspråk och kräver en auktoritativ hållning (Daphne Hampson). Samtliga begrepp går att tolka som Brocks syn på både subjekt och identitet i vidare bemärkelse, som icke-stabilt, i spänning mellan och som flödande. Frågan om den andre är ett huvudmotiv. Hon förespråkar förhållningssätt och praktik där man tillåter andra att växa och blomma, där man öppnar sig för andra och lyssnar. De såg Jesus dödas, men fortsatte ändå att ta hand om varandra. Hon hävdar visserligen att mycket fortfarande är oupptäckt kunskap, men håller fast vid sin syn på kausala skeenden.479 I sin egen teologi argumenterar Hampson med hjälp av empiriska belägg, exempelvis när hon hävdar att bön och helande kan fungera. Utifrån sådana ansatser kritiserar hon den västerländska monoteistiska gudsbilden i första hand utifrån konsekvenser. Kontinuerlig tolkning och omtolkning av den blir nödvändig. Något nytt kan skapas. Mellanrum Jag vill föreslå mellanrum som ett begrepp för försoningsteologins förutsättningar.613 Detta mellanrum beskriver närmast platsen där teologin utformas, där tolkning sker. ” Den Andre ” har fått representera begäret efter det absoluta inom psykoanalytiskt influerad teori, den andre som också har tolkats som modern och allt som står för modern.166 Inom sociologin och postkolonial teori har begreppet använts för att beskriva hur samhällen och grupper formas. Mellanrummet är en plats där man har möjlighet att dra sig undan, få perspektiv, analysera och kritiskt granska såväl trostolkningar som kontexter. Anna T. Höglund. Frälsning hänsyftar en individuell omvändelseupplevelse och räddning eller befrielse från det onda i tillvaron i stort. Det innebär att de tolkningsbidrag jag ger här, skall betraktas som provisoriska. Samtidigt avslöjar detta entydiga beskrivningar av hur tillvaron är hos Brock. I sin egen teologi menar jag att hon vill upplösa dessa. För Hampson är ett nytt paradigm möjligt. Vad möjliggör övergången?