Emellertid går vintern sin gång framåt öfver slottscourer, baler, pic-niquer, teateraftnar och slädpartier, tills våren kommer och man i stället för assembléerna inomhus har sin mötesplats i Kungsträdgården, där hela den fina världen råkas i alleerna. Majestäten komma ofta promenerande, och man stannar ända till midnatt. Man går två och två, och bland denna värld af dagsländor förirrar sig tidens store visionär assessor Svedenborg, »som berättade mig,» antecknar Claës Julius, »Ryska kejsarinnans giftermål med min Morfar i Paradiset, hvilket jag lämnar i sitt värde». – Så kommer tiden, då hofvet reser till lustslotten – Drottningholm eller Ulriksdal – »det kostar mycket på mig, men jag har ej velat att någon skall märka det. Jag gick på comedien för att få höra något tendert, hvilket ock hände, men detta med det förra uppväckte hos mig mycken melancholie». Societetslifvet upplöstes, och Claës Julius for ner till landet, till de kära egendomarna i Västergötland: Stohla och Mariedahl.