Jag säger som så i min skrift: när ett sädesfält vexer ett par tum om dagen, en skog slår ut löfven, måste luften vara så full af kolsyra att foglarne skulle falla baklänges etc, om man antager att luftens kolsyra är enda källan till vexternas kolhalt. Har Du inte sett hur man häller kolsyra ur ena bägarn i den andra och låter vätgas samla sig i öfre kärlet, och klorgas som ej låter sig uppsamlas öfver vatten eller qvicksilfver låter man uttränga luften ur en flaska. Så talar Du om diffusion: Ja men för djefvulen just denna diffusion gör saken ändå orimligare, då den minskar utsigterna till den otroliga kolmassas anhopning som här fordras! Samla som jag, med stort tålamod, dessa svarta skofvor; bränn dem i digeln och Du får: dels kolsyrereaktion på baryto &lt;&lt;Du&gt; &lt;menar&gt; &lt;att&gt; &lt;svafvelsyrad&gt; &lt;Baryt&gt; &lt;faller.&gt; &lt;Men&gt; &lt;probera !&gt; eller Kalkvatten; dels om Du uppfångar ångorna (gaserna) i en med Palladiumebloner fuktad tratt Koloxidreaktion! Pb S och Fc4C hafva samma molekularvigt = 237 När det lider mot slutet, så kom med Bunsenbrännarn försiktigt under, och när svafvellukten &lt;&lt;harzlukten&gt; &lt;eller&gt; &lt;hvad&gt; &lt;du&gt; &lt;vill,&gt; &lt;blott&gt; &lt;icke&gt; &lt;Svafvelsyrlighet&gt; upphör, så har Du svarta skofvor qvar. Lägger jag dem på platinablecket för blåsrör så förbrinna de utan svafvellukt men lemna ett spår af kisel qvar! Att Fe3S och Au väga 197. Blir det inte det man väntar, så är det en " förorening " och så kokar man om igen tills det blir det!