BJÄLBO-JARLEN JARLEN strider med sig. BISKOP K. Folket ser Dig genom gallret... JARLEN antyder Judit. Hvem är den tiggerskan? BISKOP K. Det må man icke fråga! Är hon död? JARLEN. BISKOP K. Lefvande begrafven! Men var i lifstiden Prinsessa Judit, dotter till Erik Plogpenning, som mördades af sin broder Abel... JARLEN fixerar Judit. BISKOP K. Kanske I två viljen skrifta hvarandra? JARLEN ämnar säga något, men tiger. BISKOP K. Hvem är domare, och hvem är anklagad? JARLEN tuggar. BISKOP K. Räck Din hand! Det är Jul! De kristnes försoningsfest! Räck Din hand, Birger! FJÄRDE AKTEN JARLEN vänder sig och går sakta ut. BISKOP K. fram till Judit. Gå i frid, mitt barn, Dina synder förlåtas Dig, icke af mig, den störste bland syndare, utan af Din ånger, Din lydnad och Din tro! JUDIT går. Folk synes bakom gallerfönstret. BISKOP K. vid gallret. Hvem söker Du, kvinna, med Ditt barn? Då vet jag. Prosten i Oppunda! Herre Evige God! Ni sliter sönder mig, menniskor! Julafton? ja! Barnet? Ja! Erkännes! ja! Men jag är icke hård! Nej! Jag har sjelf slitit mina ris, jag har lidit det mina ogerningar voro värda, hvarför skulle jag då skona Er? Oskyldiga? Ja! Den ena får lida för den andra! Vi få hjelpas åt! Gå hem till herberget, pynta och sopa, tänd ett litet ljus på bordet, red en måltid, köp en leksak, ett julträd, var glad i sinnet och prisa Gud för det lilla barnet, som är födt i denna välsignade natt! Han kommer, ja, han kommer! Paus. VALDEMAR in, klådd till pilgrim men utan staf. BISKOP K. Kung Valdemar!