tillärhrnade2 qwarnebygnad eij hafwa något at påminna eller anföra. För öfrigit anförde herr häradzhöfdingen, at som högloflige Konghge Hofrättens constitutorial för vice häradzhöfdingen så sent blifwit herr häradzhöfdingen kunnigt, at han eij, till följe af 20 ca.v>itlet byggningabalken 4 §, detta ährende med wederbörande qwarn ägare kunnat communicera, så at de med deras påminnelser wid tull qwarnens byggian / de4, som wid detta tillfälle för en ny qwarn bygnad skulle ansees, på hwilken ofwannämde lagsens rum äfwen förmodeligen tyckes hafwa sit afseende, kunnat inkomma eller höras, så finner herr häradzhöfdingen wahl, at synerätten öfwer den före slagne tullqwarns bygnaden nu eij kan sig utlåta eller dermed för denne gången widare komma. Fördenskull will herr häradzhöfdingen eij häller derom5 denna gången giöra något widare påstående; men i fall herr häradzhöfdingen skulle wid en bäcke6 qwarns byggiande till huusbehof willja låta beroo, så begiärte herr häradzhöfdingen, at synerätten wille sig deröfwer behörigen utlåta. Och som något widare eij war at påminna, ty Resol verades: Hwad den af häradzhöfdingen edell och högacktadt herr Adrian Valtinsson projecterade tullqwarnsbygnaden angår, så kan häradz synerätten sig deröfwer för denne gången icke utlåta, så i anseende dertill at herr häradzhöfdingen sig sielf begifwit at låta dermed till en annan gång anstå som ock at wederbörande odahl tullqwaf^ne1 ägare eij blifwit enligit 20 capUlet byggningabalken och den 4 § här wid wederbörligen instämde och hörde; men beträffande huusbehofs eller sqwalte qwarnen, så alldenstund det befinnes af den i detta