aflämna är wid deras dödas begrafningar, de så kallade Testamenter ganska ringa, och hwilcka för kloc kors brukande, jemte Bårkläder icke kunna sägas wara tillräckelige. Till fattiga gifwes ock derwid några rundstycken; och angafs i så måtto att i förledne åhr och till denna dag icke wäl 15 daler kopparmynt influtit från Capels församlingen, men wäl 12 plåtars wärde i säd och pengar tillflutit Capellagets fattiga; så att Moderför samlingen har ingen förmån, men wäl anseenlig nachdel af dem. Kunde föregifwas, som skulle Capels laget wara fri wid Moderkyrkan för någon nybyggnad eller utwidning och kunde det beropa sig på, att Sacri stian hölts på att utwidgas, men fingo de deremot den föreställning, att den gamla Sacristian kunnat wa ra tillräckelig för moderförsamlingen allena; men borde widgas för Capels folckets tillstötande Böneoch Högtidzdagar till skriftemålet, som då i Choret i hela församlingens widerwaro har måst för sig gå, och man icke kan weta hwilcka woro skriftefolck eller icke. Dessutan angafs äfwen, att inga andra än allenast gamla och Bräckliga, som icke kunna komma fram till Moderkyrkan böra få communicera i Capellet; men alla öfriga infinna sigi Moderkyrkan. Slutel.n i detta mål anmodades wänligen, att alla måtte giö ra sin skyldighet nu wid kyrkans reparation att undslippa det äfwentyr, som de treskande utan all twifwel sätta sig uti. 4. Tillsades att de som begrafwit sina döda, i synnerhet i den siukliga tiden förledne Sommar och icke erlagt Testamenter etc. de nu framåt dermed sig infinna wälwetande, att man eljest nödgas alla resterande till nästa ting inkalla, som torde öka afgiften. 5. Frågades efter slagsmålet, som warit emellan Ser geanten Carl Löfström och Soldaten Olof Ersson Rå giet, och om de nu woro förente eller wille förli kas, hwarom föreställning giordes men som fants