der som saa scheede (: huilchet ieg iche formoder :) At nogenn vilde Vnderstaae effter denne dag, werre sig schiuld eller wschiuld, Paa Samme Kiøb at Ancke, Klage, eller Kierre, Eller oc[h] forschreffne hafftoer Joenssenn eller hans Arffuinger n[og]enn [for]fang der paa att giöre7, Schall de haffue mig [och mine]1 Arffuinger for derris Mann[d] och till at thalle : [Och] Jche hannem eller hanns Ar[ffuinger i nog]en1 [maade y]der1 mere Widnißbyrd och Thryggere foruaring [ K]iøb1, Saa wbrødeligenn aff mig och forschreffne Minne [ ]1 haldes och effter kommis schall som forschreffuit [ ff]uer1 ieg med fri wilge. ladet thrøcke midt [ –d]en1 Vnder ; Och wennligen ombeder diße [ – e]1 mend ; Nemblig Suend Gutt[ersen] Lenßm[a]nnd wdj [heide]8 Thinglaug, Sampt Oluff Oellßenn i thraaienn. Joenn Grannde, thoer Joennßenn, och Annu[n]d Joensenn ibidem Med mig till witterligheed at Besegle Actum Heide wintterting; Dennd 3 februarij Anno 1640: Skada. ”oppe” över raden. ”med” över raden. ”kiøb” skrivet i marginalen. Här följer ett överstruket ”effter”. ”Arffuinge effter” skrivet i marginalen. Sic! [heide] över raden. Lillhärdal Supplik av sex män från Lillhärdal, fullmäktiga på hela allmogens vägnar, till kaptenen Iffuer Pedersenn, med begäran att få behålla folk och hästar hemma, att hålla vakt mot svenskarna som befinner sig på skogen mot Siljesdalarna.