rören såsom här ofwanföre är förmält, beskaffade wara, enär rågången antingen stadnar eller gaflar, eller och för andra emotstående ägor, en annor led och twärstreck tager; de byar som emot stora skogar gräntza, och tillförne icke lagligen rörlagde äro, skall effter deras pålagde rätt och hemmantal så mycken skog tilläggas, som till byens wid mackt hållande nödig är: det öfrige räknas för almänning, effter hwart och ett landskaps eller häradz art, nödtorfft och beskaffenhet; och sättias iu allestädes hädaneffter fembstena rör, så wäll i skogar och på bärg, som slättmarcken, och alla owalde stenar undankastas. Uppå de orter der oländig bärg och skogzmarck är, och i de landskaper der sådant tilförne af ålder och urminnes tider har brukeligt warit, må och sten, råhäll eller tiäldra som med andra flera omskolat är, och särdeles den som med sin omwäxta måssa effter stenens art dess ålder utwisar, för rör giälla, enär de hafwa sina behörige kanter effter ortens beskaffenhet, och skolade äro effter landzens sedwänia, samt hafwa sina wissa stenar uti samma streck, till den andra hufwudeller änderå som deremot swara bör; hwilcken skoling BC: skolning.&amp;gt; eller kista bör så beskaffat wara, at man derutaf, så wäll som ledestenar kan se, huru hjärtestenen stådt hafwer, i fall den rubbat eller bortkastat woro: dåck må icke alla stenar som liknelse dertill hafwa, för rör skattas, utan allenast de som af ålder terföre håldne warit, dess kista och omskoling&amp;lt; BC: omskolning.