Där kunde man leva osårbar och undandragen världen. Men utan dessa sagor hade de aldrig orkat överleva. Samuel Eriksson är mitt namn. Han kände sig otillräcklig, han upplevde faderns tystnad som ett straff. Vad i Herrens namn ska jag göra? Vi får se till att ordna för faster Mia, sa han. De är rädda för diktens budskap om skönhet och godhet: de fruktar alla, att Världsfursten skulle avslöjas och drivas från sin tron. Svaren dröjer länge men har varje gång enahanda utformning: den av folkskolläraren Samuel Eriksson inlagda underdåniga ansökan föranleder ingen Kungl. Många kajor kring tornet ". Det var nämndeman Olsson, krokig, låghalt och grånad i makten, som en dag stod på tröskeln med barnavårdsnämndens bart huggande svärd i sin hand: här ska bli inspektion! Nej, nej ... Varför inte? Känt mig mycket fattig i anden. Att hon inte berättar det så gärna för lärare och kamrater, det kan man gott förstå, men nog måtte hon väl se till sin bror, som vi bett henne så ivrigt ... och glädjens hem på öknars väg man finner. På kvällen lättade han sitt hjärta för Cecilia. Pastoratet var ju sen gammalt fett som smör och rikt som ett biskopsprebende, och före den andliga krisen på sextiotalet var det inte ovanligt, att kyrkoherdarna dog av pur vällevnad. Ej osnygg. Han läste sällan eller aldrig en tidning, men ändå måste han på något sätt haft känning av all den oro som jäste i Sverige och Europa detta sista fredsår 1913. Utan att ens vara medveten om det ifrågasatte han hädiskt Guds rättvisa. Det blev kaffe och konjak, men rivaliteten mellan de två potentaterna började snart storma, och Samuel hade all möda att gjuta olja på vågorna. Å, denna svaghet, denna påle i köttet. Det där fick Samuel va så god och trassla ut på egen hand. Och Elin packade sitt knyte och traskade i väg, lugn i sin förtröstan på Gud och på detta jordiska manfolk hon så lätt kunde bedåra. Lindberg torkade kallsvetten ur pannan, trött, ruggig, bakfull. Abel bar faderns kostym som ett svart pansar över sin unga kropp. Vi säger väl ingenting inbördes, men man kan ju inte låta bli och tänka.