En förskräcklig, oförklarlig oro hade plötsligt bemäktigat sig alla dessa långa korridorer, trappor och salar, som annars hvilade lugnt bak sina tjocka murars ro. Mitt rum vette ut åt trädgården, så att jag inte kunde höra om någon körde in på slottsgården. Hvad j a g hörde nu, var ett springande fram och åter, dörrar, som slogos upp och igen, och som j a g tyckte, däremellan en högljudd gråt. Ingen syntes till. Från bottenvåningen, där jag bodde, ledde en liten trappa upp till en annan korridor, som hade många gästrum åt båda sidor. I ett af dessa bo, när de voro på till stod på glänt, att någon snyftade brukade Percy och Claudia Matsbyholm. Dörren däroch jag hörde nu tydligen krampaktigt därinne. Jag öppnade dörren till hälften och såg ditin. På en soffa satt Percy. Han var ännu klädd i sin automobildräkt, hade inte ens tagit mössan af hufvudet. Han höll båda händerna för ansiktet och grät högljudt. Midt emot honom låg något på sängen i det stora rummet, något som såg ut som ett bylte kläder. Full af fasa nalkades jag för att närmare se hvad det var. Det var, — j a, det var Claudia. Hon låg med slutna ögon och armarna i kors öfver bröstet. Hennes mun log litet, och hela hennes ansikte hade ett sådant uttryck af lycka, som j a g blott hade sett där för länge sedan. " Hon är " öfver mina läppar. Jag kunde inte få ordet " D ö d! död! död! " ropade Percy och tog händerna från sitt förgråtna ansikte. " Och det är j a g, som har dödat henne, fastän j a g ville det inte, så sant mig gud hjälpe, jag ville det inte. Men när hon så där flög iväg ifrån mig, och sade att hon nog skulle hinna komma bort — långt bort från mig och oss alla, — j a, då tänkte jag att jag skulle tvinga henne. J a g skulle fånga henne och visa henne hvar TILL FRUKOST hvarje dag hör N i äta HAFREGRYN - HAFREMJÖB och Ni grundlägger därmed Eder hälsa. Specialegenskaper: Genom den gnlaktiga, mineralrika proteinhinnan: närande, dryga, fin smak. — Tillverkas under läkarekontroll. O gud!