Jag kan nu en gång inte med detder, att käbbla och småbjäbba och aldrig bli trött. Äsch. Nej, slå ett slag ibland ulfvarne, så att det blir tjut och tandagnisslan af, men så i Guds namn veta att hålla mun igen. Det är för tråkigt, att när man vecklar upp ett blad, till punkt och pricka veta, hvad det skall innehålla. — Är jag orättvis? Ja, det kan hända. Men vet du, hvad jag längtar efter? Någonting starkt, objektivt och sundt konstnärligt, någonting friskt och ungt, någonting att läsa med lugna, djupa andetag och en trygg tillfredsställelse öfver, att detta är skrifvet och skrifvet så. Det vore något att hvila ut vid, att vederqvicka sig med. — Hvad är det, du säger om »skådespelet»!18 Gör du dig förväntningar om idéen, så är det ju klart att den skall falla igenom Men det skulle vara bra roligt att arbeta tillhopa. Hörby d. 28 Juli 85.