Scen XVII. MARSKEN. OLOF. Sekretarius! I reser denna natt till Stockholm! Konungen ger er tillstånd att predika i stadskyrkan efter öfvertygelse! Jag vill gifva er ett råd med på den väg I nu beträder och som kan föra er långt! Dömen aldrig konungens handlingar, huru än han må låta och göra. Det kommer en dag, då det skall röjas hur högt han menat med alla och med er! Vår Fru beskydde er från våld och våda! Farväl! Min häst! Till Biskopsgården! Scen XVIII. OLOF, sedan LARS. OLOF. O, jag är fri! Så hören det, murar, Som gömmen själar i era burar! Jag är fri, jag är fri! Nu kommer min tid, Nu lefver jag åter, ty här stundar strid! Nå, Sekretarius, du vet din lycka! Kom, käre broder, och låt mig trycka Dig i min famn! Du följer mig, säg! Att vandra ensam mig alltid var svårt! När du far fram på din blodiga väg, Då skall jag hela der du slog för hårdt! Kan man slå för hårdt då det ,gäller allas, Ej eget väl! Det fins många vägar! (I porten.) (Går hastigt.) MARSKEN. LARS. OLOF. LARS. OLOF. LARS.