J a g behöfver inte namna, att tillbakaghg förekommer - ibland niånga gånger. En lifstids vanor öfvervinnas icke på några månader. Det lzväfda samvetet; den försvagade viljan, den förvirrade hjärnan, de orediga föreställ' ningarna om moral och sanningsenlighet, allt sanimansrär sig atk dra ner och halla nere dessa lidelsens och lastens olyckliga offer. Men ingen möda sparas för att halla henne kvar rid hennes plikt och upprätta henne om hon faller. Tålamod, mildhet förencid med fasthet, tid att besinna sig och fingra, förlåtelse och upprittelse dar så kan ske, förlust af grad eller afstraffning i svårare fall - .- allt detta försökes i syfte att friilsa en kvinna från henne sjiilf och förbättra henne om förbättring iir möjlig. Att det nbgonsin %r omöjligt vågar jag inte påstå. S f alla de medel, som användas rid behandling af felande, ar tillstiidjandet af tid till besinning icke det minst verksamma. Xykter eftertanke infinner sig helt visst hos den mest upprörda och upphetsade kvinna. om hon får tid att svalka sin hjiirna och stilla sina nerver. &amp; ven om bestraffning skulle krafvns af omstandigheterna, blir denna betydligt mer effektiv, om den felande kan förmås att inse sitt fel och erkänna straffets berättigande, Brottslingar äro icke sällan slöa och tröga till förståndet. De betrakta sig som offer för en makt, hvilken styr med styrkan allena och har satt dem i fiingelse helt enkelt därför att den ar den starkaste. De måste bringas att inse det falska i denna tro, De miste lära sig, att de icke äro utan vänner och att lagen, fastan den ar utan förbarmande, ar rättvis. Om lydnaden skall ha verkligt varde, måste den vara grundad på. insikt, och att väcka en fånges intelligens iir ett företag som fordrar tid och talamod. Ilen det lönar sig att se tiden an och tfila.mod ar ett räntebiirande kapital. Med ofvanstående vill jag inte ha sagt, att inte bestraffningen stundom måste vara skarp och plötslig. Ingen lexa ar viktigare an den som lär aktning för lagen och fruktan för dess vrede.