Pressen i Eupen och Malmedy fick icke en gång tillåtelse att offentliggöra fredstraktatens bestämmelser angående de båda distrikten. Den som ändock försökte att agitera till förmån för Tyskland blev utvisad. Däremot blevo belgiska flygblad och propagandaskrifter utdelade i stor mängd, och belgiska officerare och ämbetsmän underläto icke att vid varje till-DAGENS FRÅGOR 427 falle förklara, att alla som antecknade sig på listorna skulle få stora olägenheter härav eller bliva utvisade ». Skriften går närmare in på de olägenheter som hotade den som hade lör avsikt att anteckna sig på listorna och utreder vidare de historiska, språkliga, nationella, kyrkliga och ekonomiska förhållandena. I fråga om befolkningens mening säger den: Det överväldigande flertalet av befolkningen är för att kvarbliva hos Tyskland. I februari 1919, i en tid, då belgiska trupper redan hade ockuperat distrikten, fattade kretsdagen i Malmedys distrikt (ungefär detsamma som ett landsting i Sverige) ett enhälligt beslut att förbliva hos Tyskland. Något senare blevo inofficiella listor sända omkring både från belgisk och tysk sida, för att möjliggöra en överblick över befolkningens mening. Efter några få dagar hade den tyska listan 8,000, den belgiska endast 400 underskrifter. För några få veckor sedan, efter den nu verkställda officiella » omröstningen », sändes från tysk sida en ny inofficiell lista omkring i distriktet Malmedy. Överallt där den cirkulerade skrev ett överväldigande flertal av de röstberättigade under. Men den belgiske guvernören förbjöd snart listans vidare kringsändning. Skriften hänvisar slutligen till ententens löfte att befolkningens sanna mening skulle bliva fastställd och anhåller därför att folkförbundsrådet skall förklara den av Belgien ledda omröstningen för ogiltig. Även Tyska riket stödde befolkningens talan under en längre notväxling. Första gången förekom ärendet i Nationernas förbunds råd vid dess majsammanträde i Rom, då beslutet blev att avvisa ärendets upptagande, emedan den i fredstraktaten föreskrivna tiden för &gt;•• folkomröstningen » ännu icke var utgången och saken därför icke ännu föll under förbundets jurisdiktion. Emellertid beslöts att låta detta utslag i förbundets Journal officiel följas av dokumenten i saken, en ytterst upplysande aktsamling, som återfinnes därstädes sid. 119 — 20 och 157 — 190.