Förl. En tilsluten Banco är ju en Jude i et Land? bättre woro ju at förskrifwa andra Judar, ty de kunde utdrifwas när man wille? Men en öppen Banco, där alla både inhemske och utländske kunna insätta, är iu en öppenhiärtig och förmögen undersåte, som dageligen tiltager, och kan med sin stundeliga tilwäxt, wid påkräfwande behof, långt anseenligare lyffta Konung och Crona under Armarne, än trotz någon annan med alla slags Contributioner i werlden. Derföre will jag gerna, Argus, at Banquen blefwo wår Engländare, wår Bergslags-drifware, wåra Handlandes Patron, ja fast han än hade känningar af Banquerouter, ty han igenfingo mer med den ena handen, än han utgufwo med den andra. Wi ha den förmån, som andra länder intet A. ja, jag skall tänka derpå, farwäl. Förl. I dag är du skräckelig wispaktig . A. så mycket artigare i denna tiden. Med Rikzens Affairer i hufwudet, ärnar jag nu hälsa på Fruentimmer: Min k. Placilla, hörsamma tienare, Jag kommer at fria til henne för en af mina bekanta: ber om ursäkt, at jag med et sådant ährende framrusar något plumpt: Han är wäl intet särdeles hurtig; Men präktigt klädd. Är wäl ingenting Studerad; Men rik, som Wattnet är diupt; Är wäl ännu oförsökt; Men Ähregirug. Är wäl intet så högt älskad; Men af god släkt. Kan wäl intet stort skrifwa; Men dansar wäl. Är wäl ingen Hus-hållare; Men gifmild, och kan skiänka henne mer på en dag än jag förtient i all min tid. Plac. Men Argus, den Friaren kan ju anwända sin Ägendom på et Fruentimmer, som högre skattar hans person, än Placilla? Adieu.