Den tanken, att hon tillhörde en annan, var det omöjligt att bortresonera. Hon hade dock aldrig dröjt så länge som nu, ty hon satte sig ned vid sybordet hos flickorna och språkade om hvarjehanda en längre stund. – Barnen och jag, återtog fru Palm, ha annars kommit öfverens om att arbeta tillsamman och afbetala skulden, hvilket med Guds hjelp nog skall lyckas, om vi bara få litet tid på oss. Jag råkade fru Mengel i går på torget och hon beställde en mindre bordmatta. Du gör honom med tiden hatfull, och hat föder aldrig något godt. Det går nog med Guds hjelp, om vi bara få litet tid på oss Du är en mäktig man i staden, kära Jonas. Jag har icke mod att se eder kamp och undergång. Han tackade fadren och den gode presten af innersta hjerta. utropade fru Filman och stötte sin granne i sidan. – Är det din fulla mening? Betänk dig derföre väl, min rosenknopp. Till sist kom äfven brädhandlare Såglund och uppsade sin inteckning i gården. Den fordna glädjen ville icke återkomma, och aldrig hörde man honom sjunga några muntra visor efter den dagen. Han vände sedan med lättadt bröst tillbaka bland menniskorna, der han, genom bön och gudsfruktan, blef en aktad medborgare, som städse sökte att trösta och rätta de vilseförda. Han visar oss derigenom hvad en ringa skolmästare förmår att uträtta här i verlden för ljusets och mensklighetens sak. Öfver trehundrade arbetare voro sysselsatta med att smida och forma det glödgade jernet, som fräste och gnistrade i alla vrår och vinklar Det är en smula hemskt att vandra fram emellan långa rader af svarta smeder och eldröda jernstänger, men äfven det hemska har sina behag. Börjeson låg hela dagen i sängen och lyssnade med nyfikenhet till fogdens föreläsningar, hvilka intresserade honom på det högsta. Detta gladde honom på det högsta, och var äfven hans högsta belöning; ty i verldsligt afseende skördade han icke mycken vinning af sitt mödosamma kall. Hans dotter skulle blifva friherrinna, och han sjelf – minst ekonomidirektör, en titel som han länge haft i kikaren. Hon skulle genast velat springa öfver gatan för att trösta honom; något som hon likväl icke kunde verkställa i sin nuvarande ställning.