I likhet med analysen av deltagarnas skriftliga narrativer (se avsnitt 4.6.5) tillämpades ett mått på underordning av satser utifrån antalet cunits 45 (d.v.s. antal satser / antal c-units), där en c-unit definierades som ett självständigt yttrande med referentiell eller pragmatisk innebörd (Foster &amp; Skehan, 1996:310, se avsnitt 3.3.2.5). Bialystok (2002) finner att metalingvistisk förmåga utgör Teoretiska utgångspunkter 19 en grundförutsättning även för läsning på ett andraspråk (jfr Bialystok, 1991) i kombination med ett utökat metakognitivt strategibruk på andraspråket för att behärska den nya fonologin och ortografin. Resultatsammanställningen för deltagare nr 2 i tabell 5.8 avser språkliga balansförhållanden, språkinlärningshistoria och språkanvändningsmönster, muntlig språkbehärskning (förekomst av låga resultat), läsprofiler, skrivprofiler och muntliga diskursprofiler. Wagners, Spratts och Abdelkaders (1989) studie från Marocko har i dessa sammanhang använts som ett argument för läsundervisning på majoritetsspråket (se Miller Guron, 2000a). aldrig ibland minst en gång i veckan flera gånger i veckan varje dag 46. Fyra av de fem deltagarna (med låga resultat på höroch / eller läsförståelse) som placerade sig på nivå 7-9 med högsta indikationer på dyslexi, hade lägre resultat på läsförståelse. Resultaten varierade mellan 1 och 3 satser per yttrande. Journal of Reading Behaviour, 24:4, 383-406. Kunskap om lexikala konventioner ställer krav på ett väl utbyggt mentalt ortografiskt lexikon, vilket i sin tur förutsätter en omfattande och varierad exponering för det aktuella skriftspråket. Ett viktigt kriterium var att de valda delarna på ett likvärdigt sätt skulle kunna översättas till svenska och spanska. Mer specifikt gjorde nonsensordens morfologiska och fonologiska struktur dem till möjliga ord på respektive språk (jfr termen pseudoord, se Danielsson, 2003), som t.ex. ” glister ” i analogi med klister och ” glito ” i analogi med grito (’ skrik ’).