Ytterligare ett problem är att DSM-IV saknar kategorier för lindrigare former av depression, trots att dessa visat hög prevalens och anses ha betydande samhälleliga konsekvenser, inte minst med tanke på effekterna för barnen. Östrogenbehandling har i en uppmärksammad placebokontrollerad studie visat goda resultat hos en grupp kvinnor med djup och långvarig depression post partum som ej förbättrats av antidepressiv medicinering [24]. Vid en genomgång av ca 4 500 journaler bedömde sjuksköterskor vid barnavårdscentraler (BVC) i södra Sverige att 4,7 procent av mammorna hade varit deprimerade någon gång under barnets första levnadsår [17]. omkring 30-50 procent av alla depressioner post partum anses starta redan under graviditeten [9]. Behandling Kontrollgruppens mammor erhöll det ordinarie besöksprogrammet på BVC. Den ökade kunskapen har aktualiserat behovet av tidiga insatser för att uppmärksamma och hjälpa spädbarnsfamiljer där mamman har en depression. Förslaget är intressant ur flera aspekter eftersom det tar hänsyn såväl till sammanhanget kring depressionen och betydelsen av samspelet mellan föräldrar och barn som till familjesystemet och den utvecklingsperiod som nyblivet föräldraskap utgör. Antalet nyblivna mammor med en depression eller tecken på en depression post partum är lika stort i Sverige som i andra västländer, ca 13 procent. I England jämförde Cooper och Murray [26] tre psykologiska behandlingsmetoder - kognitiv beteendeterapi, psykodynamisk korttidsterapi och » counselling » - med en kontrollgrupp som endast erhöll rutinbesök. 8-15 procent av nyblivna mammor har en depression eller visar tecken på depression under de första månaderna efter förlossningen. Av 39 kvinnor med tecken på depression uppfyllde emellertid endast en kvinna kriterier för en egentlig depression, medan 18 kvinnor hade en lindringare form av depression. Andra faktorer som skiljer ur post partum-depressioner inkluderar det faktum att påverkan på barnet och familjen troligen är större i en sådan känslig period än annars, att faktorer som är speciella för graviditet och förlossning kan bidra till en sårbarhet för psykiska problem och, slutligen, att kvinnans upplevelser inte stämmer överens med hennes förväntningar. Bilden komplicerades av att 4,5 procent av kvinnorna hade höga depressionspoäng vid båda dessa tillfällen.