Fröken Laura slog sin arm kring Selmas hals och lutade sitt svartlockiga hufvud mot sin blonda väninnas skuldra samt började konversationen. Bataljen upphörde några minuter; men dessa tillräckliga att ge den gamle knekten, som återigen befann sig en smula » in floribus », en öfversigt af situationen och uppgöra planen för den fiendtliga arméns nederlag. Någonting i mej? – Malla! (Fasligt långa preludier det var konstigt hvad jag börjar frysa jag tror jag får frossan) Deras munterhet och klingande skrattsalvor väckte honom slutligen till upptäckt af sin kinkiga belägenhet. Men nu är det din tur, söta Laura. Plötsligt hördes ett pinglande klockljud bakom bänkarne. Som kamrern just vid sista strofen gick förbi oss på öfre gatan, så ropade jag: da capo, gossar, för fältkamrern! – Och är nu vid gardet. – Men kan du vara öfvertygad om att denna karl är det som han utger sig för att vara! Af beräkning: derföre att ingen, som genomögnar dessa memoarer, må tro att assessor Lunell i dem kommer att exponeras till en skottafla för gycklet – hans minne och hans graf äro af aktningens och tacksamhetens blommor för mycket öfversållade, att grinets arleqvin eller häcklarens pilkoger skulle taga sig något ut deribland; af öfvertygelse derför att han erkändes för en prydnad inom den vetenskapsgren, läkarekonsten, åt hvilken han egentligen egnat sitt lif och sin verksamhet. – Jag tackar förbindligast för hänvisningen, men om inte herr Sjödin har någonting deremot, så föredrar jag att krypa i en bättre koj och den är herr grosshandlarens imperialsäng, som står der så inbjudande. Detta möte blef bestämdt att hållas i » Gröna gången » och var min mening att då, för de examenspengar jag skulle erhålla, inköpa någon passande present att till » henne » aflemna i afskedets heliga stund. Aftonen är ej långt framskriden och jag hoppas hinna in till Hernösand medan folket ännu är uppe. (Vacker fågel!) Och som detta spratt blef förenadt med en episod från Dunderbergs skoltid, karaktäriserande honom ännu mer, så anför jag äfven denna.