Då två av studieperioderna inföll på hösten och en på våren har vi gått igenom inleveransstatistik för kommunens apotek åren 1989-1996, detta utan att se någon påtaglig årstidsvariation i försäljningen av psykofarmaka. Med ökande ålder förskrevs alltmer psykofarmaka (Tabell II). Distriktsläkarna förskrev främst psykofarmaka till de äldre och stod för tre fjärdedelar av förskrivningen i åldersgruppen över 65 år. Totalkonsumtionen av psykofarmaka i Alvesta kommun 1995 beräknades till 86 DDD / 1 000 invånare och dag, ungefär samma nivå som i riket. Lika stor konsumtion i Alvesta som i riket Recept ADB-registrerades under tre perioder Antalet läkarbesök i kommunens primärvård låg under perioden 1989-1991 på cirka 31 000 per år och 1995 på 34 000. Förskrivningen av psykofarmaka uppvisar variationer såväl mellan olika regioner som mellan läkare inom samma område [2, 5-7]. Olika typer av social belastning är också av betydelse [3, 4]. Dosdispensering av läkemedel är en verksamhet som ökat i länet under 1990-talet. För att bedöma hur mycket psykofarmaka kommuninvånarna hämtar på apotek utanför kommunen hämtades uppgifter från en länsövergripande receptundersökning, där man under november månad 1995 för alla recipen registrerade bland annat patientens bostadsort. Alvesta kommun var studieområde Ökningen har medfört stora kostnader och har skett utan att man sett någon motsvarande försäljningsminskning i andra psykofarmakagrupper [2]. Då vi till skillnad från tidigare receptstudier [1, 8] gjort upprepade registreringar med några års mellanrum kunde vi studera förändringar i förskrivningsmönstret över tiden. På sista tiden har diskuterats att införa ett nationellt personbundet läkemedelsregister [18], vilket kritiserats bland annat av sekretesskäl. Distriktsläkarnas andel av förskrivningen mätt i DDD ökade från 55 procent till 65 procent, framför allt på grund av ökad förskrivning av SSRI. Distriktsläkarna stod för hela 77 procent av denna ökning. För recipen av alla kategorier sammanslagna har detta tidigare visats i Växjö [17], och samma förhållande tycks således gälla för psykofarmakagruppen.