När vi läser romaner som Dvärgen och En apelsin med urverk är vi bemyndigade att föreställa oss om vår faktiska reception att den är receptionen av den fiktiva berättarens diskurs; vi föreställer oss att det vi läser är berättarens text. En grundläggande intuition om skillnaden mellan olika medier säger oss att en representationsbärare består av mindre enheter eller element och att dessa förhåller sig på något visst sätt till varandra. Relationen mellan förgrund och bakgrund berör det piktorala skiktet, och dess rumsliga perspektiv. Filmtecknets särskilda perceptuella kvaliteter, det faktum att innehållets delar projiceras på uttryckets delar och att varje percipierbar aspekt av tecknet är potentiellt meningsbärarande, och att vi ser och hör det avbildade innehållet genom att göra bruk av våra kapaciteter att i verkligheten 394 uppfatta visuella och auditiva fenomen, gör att vi som åskådare ofta starkt involveras, som ett slags fiktiva betraktare, i den avbildade världen. Metaforen är, i min modell, inte en form av exemplifiering eftersom tecknet eller teckenbäraren inte äger de egenskaper som överförs från källdomän till måldomän utan denoterar eller representerar dessa egenskaper. Lamarque hävdar visserligen, i Freges efterföljd, att vi när vi läser en fiktionsberättelse flyttar vår uppmärksamhet från språkets referentiella funktion till dess mening (Peter Lamarque, Fictional Points of View (Ithaca / London: Cornell University Press, 1996), s. Out of print. Trots denna brist kastar begreppet ” presentera ” ljus över en viktig representationstyp, det Anders Pettersson har valt att kalla presentationell diskurs (se IV.2.2.). Texten är inte sällan summerande, ibland frågande (” Hur blev det sedan? ”), tolkande och värderande (” Men det var också ett beslut som det var ursäktligt att känna ångest och tvekan inför ”), reflekterande och generisk (” Ty människorna är nu så beskaffade att de lättare står ut med sådant som drabbar dem själva, den egna krop928 Banfield 1982, s. 23-63; Fludernik 1993, s. 382-397. Index och deixis i den intermediala forskningen Forskningen om representation och intermedialitet saknar emellertid inte resonemang om indexikalitet.