tqpoflringar fr &amp; hemmet, och &amp; födora de Icänningen med sin egen klass och tro sig ttt tra@steg högre. De följa den, tanklosa hopen, idess som intet nyttigt ut&gt;; &amp; ttar, förakt for arbetarkhssen,. och därför / &amp; ma de inte g d i n i organidjonen, inte vara &amp; ed i arbetet för elioaomisk och social frigörelse. Om %&amp;got ur ' 87cevt O &amp; missri / ctat, sd &amp; r det u &amp; delta I~ögmod. ' ro I 19.09 FLORA T R ISTAN 1803-1 844 DEN FORSTA KVINNLIOA FORKAMPEN FOR ARBETAREOROANISATIONEN Fackföroningarnrr vor0 förbjudna, men 1882, Aret efter det stora nrbotarenpproret i Lyon, bildades dock n1pra hjillpkassor, eorn i verkligl~eten dock fiillföljde facklign syften. En kvinna, (Flora Trietan) blev den företa Eackföreningeagitatorn i storro stil. FrKn ett besök i England tnedE6rde hon tmken pi % en. omfattando arb bot ar unions, i eyfte att erövra arbetets gritlidrikttigheter: .ratten till arbete och iippfoetran, arbetets orgnnisation, barnoch invalidförsörjning. FrHn Saint Simonismen upptog hon med iver k a n om könens liketlllighet. Som ivrig agitator för desss tankar genomroste hon de franska industridietrikten och ryckte med sig arbetarns och icke minet ' arbeterskorna genom ein villtnlighet, sin energi och sin skönbot. Men sA sjriknade hon pi % en agitntionsreea och avled i Bordeaux, blott 41 Arsgarnmal. Bordeaux ' arbetare ha rest en minneevird 1 hennes grnv; Tv &amp; andra kvinnor, Pauline Roland och Jeanne Deroin, fortsatte hennes arbete. (Ur rliocialdemokratiens arbundradea).