FrBn 1883 till och med 1886 är Ernst Ahlgrens lyckligaste arbetstid. P i vAren 1884, nigot senare an det ofvan anförda brefvet skrefs, utkom Från Sledne, hvilken spaude f6rväntningarne högt med afseeride 6 fiirfattarens nasta bok. Och denna blef pe~igal(1885) -. af milngen # nnu ansedd som Ernst Ahlgrens yppersta diktverk - hvilket med ens grundlade hennes popularitet. Frarngilngen var dess mer akta, soin den var alldeles op8verkad af kritiken; publiken tog sig friheten - liksom senare med Fru Marianne och nu nyligen med Hodern - att vara entusiastisk innan iinnu ntigon enda " ansedd kritikern gifvit lof. Och det &amp; r tyvgrr inte ofta som deii lasande allmanheten a r SA v8gsani. Ett utt.ryc.k af de mhnga varma sympatier, som Pengar i de mest olika kretsar vann At sin författare, var den inbjudning frtln fru Sofi Adlersparre att gasta hennes hem, som hösten 1885 förde Ernst Ahlgren till Stockholm. Detta blef hennes första langre vistelse i hufvudst.aden; hon hade ffirut der endast gjort tre kortare besök, det senaste 1878 för att göra Edvard Backstroms personliga bekantskap. Det var en samkv&amp;msafton i Nya Idun niimda hast. Ett lifligt samtal var i full gAng, dil en hög, svartklädd gestalt syntes Ufver alla de viilbekanta ansigtena, en gestalt kring livilkeu sorlet med ens danipades. Hvem var denna främmande? Ett adelt hufvud, litet, findanadt, som pil en antik staty; huru vackert det satt pil den smarta, valvuxna figuren! Det mörka hAret var uppsatt i en enkel grekisk knut - ej heller i detta afseende stördes harmonien. De tjocka, som med kol tecknade ögonbrynen, der, öppna, intelligenta pannan, den förnamt och kraftigt formade näsan, munnen med de p i en gAng vana ocb energiska linierna - allt detta angaf mod och lifskraft.