Lund, som var en av de städerna med flest sådana kyrkor, hade 19 stycken.224 Lödöse hade två kyrkor – S:t Olov och S:t Peder – samt dominikanernas kyrka S:ta Maria, som tros ha byggts ovanpå en kyrka som tagits ur bruk. Det skriftliga materialet består av diplom samt sagorna H ­ åkon Håkonssons saga och Magnus Lagabøtes saga. Den fysiska närvaron innebär i detta fall vilka regenter som kan beläggas ha vistats i Lödöse; dessa regenters antal besök; samt tidsintervallen mellan dessa besök. 200 Knut Eriksson var den förste svenske kung som kan hävdas ha myntat i Lödöse. Carlsson, Kristina., 2007. Den tidigmoderna staten Sverige bestod av, förutom Sverige och Finland, de områden som hörde till Sverige under stormaktstiden, vilka bland annat utgjordes av delar av Tyskland, Polen och Baltikum. Avhandlingens teoretiska ramverk utgörs alltså av det dynamiska urbana systemet. Gamla Lödöse blev alltså en uppstad och förlorade rätten att bedriva utrikeshandel.410 Detta påverkade Gamla Lödöse negativt då en del av stadens omland fortsatt låg på andra sidan Göta älv. Carlssons största bidrag utgörs av konstaterandet att Göta älv som riksgräns och transportled gör sig gällande först från 1200-talet och framåt samt att skogsområdet Risveden öster om Göta älv utgjorde en avgränsning för en västligt orienterad gränszon med endast sporadiska kontakter med det inre av Västergötland och det övriga svenska kungadömet. Perioderna har avgränsats genom att förändringar i den skandinaviska riksbildningsprocessen då sammanfaller med förändringar i Lödöses politiska funktioner. Denna borg brändes 1135 och på 1170-talet övertogs platsen av augustinerorden.247 Nästa befästning att uppföras var Håkon H ­ åkonssons stenborg på Ragnhildsholmen vid Nordre älv. Ett sådant svar kräver en teori där en förklaring och kontextualisering av en stads kvalitativa diskontinuitet tillhandahålls. Stockholm. Stockholm: Atlas. De kungar som då gjorde sig gällande i Viken var bland andra Harald Hårdråde (r. UB band X # 6780. Myntning Under 1300-talet flyttade myntningen i Lödöse från platsen vid borgkullen där den bedrivits sedan 1100-talet till området kring dominikanerkonventet.