rättsliga beroende af eningarne, och då hon icke lyckades hilila nere teiimannen - hon var tvärt om lycklig maka och mor, - denser, som skrämde henne genom siii alkftir stora som s&amp;g sina åsikter delas inom hemmet - utan känsfrigjordhet, drog hon sig undan för att lämna spiraii lan att vara utesluten fr %u en del sociala rättigheter, öfver sitt verk i yngre och kraftigare, om ock icke ralbevistandet af politiska möten o. d., blef riktpunkten visare händer, hvilka fört La Solidarité des Feulincs för hennes struvanden att skaffa kvinnan politiska ganska 1 h g t frán såväl dess utghgspunkt som friii rättigh&amp;er, att liksom skaffa henne en större social de öfrigtt a borgerligas grupperna. Den raka samlingslinje fiain mot kviimaiis medaktnigag. L b g t ihån att vilja försvaga de äktenskapliga banden, .ville hon snarare g6ra dem fastare, förborgerliga uppfo ' stran i det bestliendes hagu, son !iciimenande, att kviunan borde taga vara pil allt det skydd, nes fö~ening .lämnat, är diirernot alltjämt kvinnotidniw lagen möjligen kunde ge henne. Det ar röstrutkspö~~sgens, och det är i denna som madame Martin ii1iii.u m&amp;&amp; som annars ända till pA sistone varit litet vårdsenar det feminismens gamla garde, som visseriigeii lösad t af de franska kvinaogrupperna i allmauhet, tyckes ha så 1Htt att finna nya frivilliga I~laaci oss, som hon ifrigast fört fram utan att darför glömma sena tiders barn, äfveii om vi med respekt blicka 511 .. de ekonomiskt-civilrättsliga kraf som upptagit hennes baka pifi eii rörelse, livars hetingelser voro m d - u iiii medsystrar. Onskan att át kvibnan skaffa. mera värvhr tids. SIGNE GASLISUI ' A L ~ ~ T ~; dighet, en ställning vid mameas sida i intellektuelt reme er, undervisning.