En bild av hur den svenska barnsjukvården var sammanlänkad med pediatrisk undervisning och forskning under första hälften av 1900-talet framgår av en återblick på förhållandena vid Norrtulls sjukhus eller Allmänna barnhuset, där den ena av Karolinska institutets pediatrikprofessurer var förlagd och där Isak Jundell var klinikchef och professor 1914-1932. Vid de brittiska universiteten betraktades pediatrik länge som en del av invärtesmedicinen, och undervisningen i barnaålderns sjukdomar meddelades i bästa fall av en speciallärare, som sorterade under professorn i medicin. Under de perioder då bröstmjölken berikades med aminosyror (aminosol) accelererade viktökningen för att sedan stanna upp efter det att denna supplementering upphört. Av Jundells övriga medarbetare disputerade sex för medicine doktorsgrad, bland dessa blev flera internationellt kända. Fotografier av (till vänster) Isak Jundell, då han 1934 avgick från professuren i pediatrik vid Karolinska institutet, samt av (i nämnd ordning) Axel Höjer, Henning Magnusson. Under 1800-talet var Sverige ett fattigt land, som i mitten av seklet flera gånger härjades av svår hungersnöd. Från Visby till Vietnam » skildrar han utförligt denna verksamhet [3]. I 1900-talets början hade dock pediatrik en stark ställning i vårt land. Herlitz var en framstående kliniker, som slutade sin karriär som skolöverläkare efter att en tid ha varit tf chef för Norrtullskliniken. Han var under några år klinikchef på Sachsska barnsjukhuset innan han 1942 utnämndes till professor i pediatrik vid Uppsala universitet. Betydelsefull forskning som gav barn bättre livsvillkor Med hjälp av en övertygande argumentation accepterades dessa synpunkter, och en skola för utbildning av barnsjuksköterskor inrättades vid Norrtulls sjukhus. För att samtliga svenska läkare skulle få goda kunskaper i barnsjukvård inrättades professurer i pediatrik vid våra medicinska fakulteter. Höjer var en verksam person, som också gjorde stora insatser för hälsovården i flera u-länder. Barnadödligheten, och speciellt den under spädbarnsåret, var förfärande hög, särskilt i Stockholm och i norra Sverige, där de hygieniska och sociala förhållandena var miserabla.