försynens afsikt, att vattnet, såsom nu för tiden oftast sker, endast användes till tvagning af människans inre lekamen, vare sig i form af tevatten i goodtemplarsalarne eller vischyvatten å restauranterna – jag vill blott fästa eder uppmärksamhet på det hundratal vischyflaskor, vi hafva pimplat i natt – så är det mig en kär plikt att nu använda den korta stund, som återstår mig i edert sällskap, på eder vattendränkta och urlakade lekamens verkliga förbättrande, på samma gång jag visar eder, hur vattnet i verkligheten bör användas. Löjtnanten kände, att han ändtligen måste tala öppet med flickan vid hans sida, eljest blefve situationen alltför brydsam, och hans följeslagerska kände detsamma samt väntade följaktligen lugnt, hvad som komma skulle. Ett ar gånger klämde man till med » Sjungom studentens etc. », så att det ekade mot de på andra sidan vattnet liggande Danviksbergen. Hur kan du skicka en sådan där osnuten näbbgädda till telefonen, när jag vill tala med dig? » Jag skall alls icke säga honom, att nämndeman och jag resonerat i den här frågan förut, utan söka få honom att gå hit af egen drift, när tillfälle yppar sig. » Är det Betty? » Lefve de! » Detta få vi, stackars syndiga varelser, alltför ofta besanna. – Hvad jag är ledsen, att jag måste resa härifrån i morgon. Likaså ämnar jag nu till våren införskrifva en del nya grisarter, som lära vara öfverdådiga. Innan häradshöfdingen köpte Hallstanäs, var egendomen så kallad utgård under Eldhammar, och arbetet därstädes utfördes af uppbudade dagsverksskyldige torpare. Endast löjtnanten hade dålig aptit, läppjade blott på glasen samt såg frånvarande ut. Kan jag hoppas på, att ni hållit edert föredrag äfven vid ett eller annat föregående tillfälle, så att jag kan veta mig hafva varit icke ensam om njutningen af dess åhörande? Men apropos, du börjar väl att undra, hvarför jag med mitt eljest allvarliga temperament i dag anslagit en sådan gladlynt ton i mitt bref. » Nej, jag är aldrig nyfiken ».