Herrn med det förtroendeingifvande sättet tappade naturligtvis sedeln i soppan, och, beräknande den korta tid som ännu återstod för tågets afgång, stack han ned sin brännförgyldt ringprydda manicurerade hand i skålen och högg till sig hundrakronesedeln inklusive 4 nypon. Ut! – den gick sönder. Jag växlade därpå alla mina silfver-, guldoch kopparpängar, för att inte komma i frestelse att spela » gubbe och pil » med mig själf. Stackars liten Lilly, i dag skall jag skrifva till henne. När man först flyttar ut, har man 12 krocketklot och fyra klubbor, och efter 3 veckor tyckes Pettersons ha eld i spiseln hela dygnet igenom. Man han sedan hala upp den, rifva ut hvart blad i den, klippa bort siffrorna i högra hörnet och försöka sätta ihop den igen. Låt oss gå ut i staden, på gatorna, på torgen bland planteringarne, där de andra hundarne springa mätta omkring. På det viset fick jag en angenäm känsla, och blef på samma gång af med det hoppande krypet. N:o 22 ville vara N:o 1. Lyktorna lysa där nere på gatan. Hon lade sig till rätta med armbågarne i fönstret och afvaktade slutet af denna scen. För resten, efter du är fader, ska du få betala präst och stadsbud. Det duger alltså inte att om han första gången sammanträffar med en ung dam, plötsligt utbrista: – Nej, sade härtigen, i det han nådigt vinkade med handen – jag ville köpa mig en ny jaktvagn. Så dags dog mor. Jag har ingenting annat. – Säg mig, säger jag, hvem af flickorna spelade Ni för? Och så sprang jag upp på mitt rum, tog fram papper och penna och satte mig att arbeta i ett kör hela dagen. Och hvad är klockan? – Far i frid, kattracka! Denne man hade äfven till uppgift att visa lampor med utmärkt oljehus – firman förfogade på den tiden öfver endast ett utmärkt sådant och det skrufvades under själfva köpet alltid på den lampan, som sedan den kommit i ett stilla, fridfullt hem aldrig vidare brann. Icke heller bör han skrika: » det har jag hittat på! » ty det tror ingen, åtminstone inte de, som känna honom, och allra minst bör han använda gamla kvickheter.