Jag tänker sköta det här vettigt. Jag vet vem du är också. Jösses, tänkte Jack häpet, hon är ju livrädd för mig. " Kan ni göra nånting åt honom, mr Morrissey? Juryn kommer att höra båda och avgöra huruvida doktor Hill har rätt eller om den andre har rätt ... och sen kommer juryn att avgöra om din far var tillräknelig eller otillräknelig de där januaridagarna. Jag vet inte. Ibland väntade han inte i sängen eller på sängkanten; ibland öppnade han dörren och tog henne i famn, och det enda han sa var: Jag älskar dig. Jag kände trycket av hans kropp fast han inte hade rört mig. Den där galningen hade aldrig någon tur, och och det här är då verkligen inget trevligt samtal " Så vände hon sig mot doktorn utan att riktigt se på honom. Vid årets slut rapporterades de senaste siffrorna på antalet mord flera gånger om dagen i nyhetssändningarna. Men han har väl inte varit i kontakt med dig? Hon undrade hur hon skulle komma undan, hur hon skulle komma hem, hem till tryggheten. Sedan kände hon hur hon steg, långsamt, långsamt, upp genom en sorts täthet, en förtjockad atmosfär som skulle ha kunnat kväva henne, men sedan var hon vaken och andades normalt och kunde svara honom: " Vad vill ni? Tänk dig att hon ligger där och ser på oss år 1961, två amerikaner som har fått ärva allting! Det hörde Marvin i hans röst. " Men du skulle kunna ställa krav längre fram. Jag tänker vinna rättegången åt honom. Hon hörde hur han tänkte: tänkte på henne. Men allt annat, husen på båda sidor av gatan, var lika gammalt, fult och sedesamt trist som de där småstäderna i Michigan och Illinois som Jack ibland hade stirrat på i förbifarten och försökt ställa om sitt medvetande till: hur skulle det vara att bo där? Han frågade något, vad hörde jag inte, mitt ansikte var så konstigt han frågade om mitt finger, om det gjorde ont och jag skämdes, jag ville att han skulle glömma det. Nån har ... nån har anställt en advokat åt mig, eller nån har anmält sig frivilligt ... Sånt där håller jag inte reda på, jag hinner inte med det ...