Ömkliga dekadenifigurer ha vi haft nog af i den moderna skönlitteraturen, och hvarför en så intig herre som denne " polske " grefve med stamtillhåll vid en Uppsalagata skall besvära mänskligheten, är författarens väl bevarade hemlighet. Ty menad som satir öfver en typ, som nu till all lycka är förlegad, måste boken stämplas som synnerligen dålig, trots att en förnäm stilkonst gör hvad den kan för att dupera läsaren Hela skildringen sväfvar fullständigt i luften. Hvad har den hjärnblöta grefve Nepomuk och hans vämjeliga fröken Izabel, som förefaller att vara hämtad ur någon fransk roman af det slag, som iryckes i Amsterdam, att göra med svenskt lif och svensk s e d? Inte det ringaste så vidt vi kunna förstå. Allt i denna bok är sterilt, kväfvande och ynkligt — och hjälten själf det ynkligaste af allt. Därför en fråga till författaren: när man kan skrifva bra, hvarför då rikta litteraturen med en så färflig bok? • Elisabeth och hennes tyska trädgård. Af förf. till " Välgörarinnan " och " Elisabeths äfventyr på " Rügen ". Ofversäftning från engelskan af Hilda Forsberg. (Fr. Skoglunds förlag.) Den nämnda författarinnan till denna lilla täcka och ganska spirituella bok lär, enligt hvad öfversäitarinnan förklarar i förordet, vara en förnäm engelska, gift med en tysk godsägare. Att hon besitter en aktningsvärd litterär talang framgick måhända redan af hennes båda förra böcker, hvilka anmälaren emellertid ej läst; visst är att trädgårdens härskarinna förstår att skildra sin kärlek till blommorna, träden, den vackra strå- lande sommaren och den hvita frostiga vintern — så pass frostig och hvit den nämligen kan bli i Nord-Tyskland — med en täckhet och ett drag af nafurkonfemplation, som betyga dels tillvaron af en öm kvinnlig känsla hos författarinnan dels en filosofisk läggning, som sätter henne i stånd att förbinda sin egen lyckliga stämning med harmonien i hennes skimrande och doftande blomstervärld. Hennes lilla bok försäkrar oss att Elisabeth är en lifskonsfnär.