' ' ' ' e ' a. - höga folkskolebildning, liar den avens1 ra genonxnittskviiinan av folket ännu ej tagit de första stegen p % sjiilsutvecklii ngene knaggliga strit,. Och nog ar dl e t: sh. Men nog blir man ännu bittrare 1 sinnet, nar man ser och hör överklasaei n, Iiur den pA allt satt föreöker kväva de !n spirande bradden, om &amp; dan förefinn es hos D jungfrun w. Ty hon skall vara b10 t t och bart intresserad av herrskapets ma d, vd&amp;zg samt borstning och dylikt, rva id diirutöver ar, det ar av ondo, eller me !d andra ord ~socialislgalcnskaper~. Oc ih eldant anetar ej abuttre folks bath 1-e fjanare. s Mycket &amp; kulle nog vara att säga ha rom, men vill jag nu sluta med ett up] ?- repande av min fraga: Kan nlgot göra LB för om? E n =jungfru=. bevis finnaa GBn denna sista storstre; Mitt i vår nöd, vart elände, hur här. hurusom kviimorna stolta bådo sina rna ligt att 5ndS bli.ra på en stor, skön i&amp;, ej g &amp; tillbaka förrän seger vunnits, tro att hoppas och veta det: kommande barnens hungriga, o:jkyldiga blickar. slakten en gång skola fullborda det vi Allt ar relativt, kan 9es frbin si. i s y n p l l ty om hela borgarklrissen ock som strejl tingen skall aldrig den lilla behöva, i brytare (förlht:, rarbetsvilligw) sprider s: emedan han redan i moiierlivet insöp. i ijver landet, sil har det intet att betyd, det nya: kärlek: till aanning, hat mot; De skulle segna p % knä av alla de tusei orätten. i tusen brinnande, hathdla ' blickarna, och. Ädla tankar förädla män&amp;kan. Då l Naja, det var intet nytt, vi ha tänkt r smlisint vrede brusar i Adrorna kommer * I illa.