När Hitler lyfter ett enda folk upp till de arbetat och strävat och fyllt sin dagneberg hört de extatiska talen, de, smatten undantagsställning, gör en enda ras liga plikt och ändå blivit oharmhärrande musiken och massornas jubelskrin, till guds folk så är detta fijrlegad natiotigt vräkta på skrothögen, som överfliiEn n y t i d har brutit i n! Pinneberg tror diga maskindelar. De har arbetat utan det, Han grips av den a l l m ä n n a hänfö- nalism vilken vi försökt befria OSS ur, glä,jje, i ständig ångest för avskedandet. Isoleringen mänskornn emella; som Kristus bland annat sökte befria juDe har liksom Pinneberg varit rädda för upphört, Alla är hrcider det darna från, fortsättande profeternas verk. att sätta barn in i denna vanskliga värld f i n n s inga herrar och sIavar mera, bara Men med alla dessa påtagliga olikheoch ändå känt g l ä d p å t det levande lilla tyskar Hitler säger det j u, Folket har barn de hållit i sina armar. De har haft blivit en enhet, och alla skall hjälpa varter finns här gemensamma drag som komsamma små fröjder och samma stora beandra. Snart skall det finnas arbete fijr ma fram i det sätt varpå de båda lärornas kymmer som han De har varit hjälpvar och en. Än så Iänge bor ju Pinneledare främja sina motsatta läror och lösa inför chefers hårdhet och smidigare berg kvar i sin kolonistuga, och hans unsyften, Folken skola lyda blint helst kamraters intrigspel. De har inte kunnat derstbd har inte höjts men det är bara utan att tänka, allt motstånd skall slås värja sig i en tid, som utdömer de svaga, för en mycket kort tid. Det naha Samma fasta tro på väldet, fast de vit tillfredsställd. De har stått inför en riktigt kunna forklara varför. undersö- mur och inte vetat, hur de skall fortsätta. tionalsocialistiska programmet mobilisera denna makt för skilda mål, ker han inte vidare han fiirstlr sig nu? Det är kanske detta som förenar dem Vad Jag. kan inte tro att Fallada, med sin ju inte på politik.