Du är qvinna, du har älskat, du har varit svartsjuk. Snart märkte de, att de voro nära en holme, till hvars vassbeväxta strand båten nalkades så nära, att Therese med ett glädjerop utbrast: «Se, se då hvad mängd af smultron! Ändtligen började Evelina att med sin klara, melodiska sopranstämma sjunga en romans; Therese, som hade en skön altröst, sekunderade henne och spelmästaren tog basstämman. Under barnens minderårighet lefde Baron Palmcrona högst indraget, ty hans dystra min och fåordiga konversation kunde just icke locka eller fästa många umgängesvänner vid huset, der en gammal kusin till baronen, fröken Hedda Näfverhjelm förestod hushållet och gjorde les honneurs. Hans far och hans blifvande svärmor höllo honom tillbaka, ty det regnade, stormade och åskade redan förfärligt. Ingen dag går dock ännu förbi, då man icke i den lilla kretsen talar om den älskade, hädangångna Evelina. Så snart vagnsbullret hördes, skyndade tant Hedda ut. Han gaf sig dock tillfreds, ty han hoppades finna henne i något af de andra rummen; men då han genom hela våningen sökte henne förgäfves, och Linden äfven var försvunnen, flög en kall ilning genom hela hans blod. Hvad skall jag företaga! » – Men hastigt som blixten föll honom en tanke in: Han hade hört, att jords påläggande, om icke en fullkomlig bot för ormbett, åtminstone skulle hindra giftets vidare spridning i ådrorna. Utan att fråga någon efter dem han saknade, skyndade han ut. Therese misstänkte dock att det var hjertat och icke nerverna, som hos Evelina tagit skada. Utom sig af glädje deröfver, böjde denna sig ned, kysste, smekte och öfverhopade henne med en mängd frågor, dem Therese hvarken ville eller orkade besvara. Hela stranden är full deraf. Nedslagen och förstämd gick man ändtligen till bords och föga talades under måltiden. Hon blef en god och älskvärd maka, och hennes tacksamme man, som värderade hennes dygd lika mycket som han tillbad hennes behag, njöt i tio år den renaste jordiska lycka.