Sedan uplästes Ausii supplik, der i han söker lindring på sin plicht. Känner sig wäl skyldig, doch sig icke minnas sådant om Doct. Loccenii dotter wara af sig sagdt. Taltes sedan om Erik Jöransons son Salbeck, att och han nu söker agera emot Ausium på sin systers wägnar, för hwilket Professores somblige mehnte Ausium nu wara frij, effter Salbeck förre gången, då saken först examinerades, angående Doct. Lithmans dotter [Catharina], när Ausius uppe war, så wäl som denne Salbeck, icke be­ gärte någon action emot honom. Prof. Arrhenius: jag finner mig intet, hwarföre de andre begge såsom Doct. Loc­ cenius och Erik Jöranson icke må uthföra sin sak nu, fast dhe icke tillijka med D. Lithman det giorde. H. Verelius: han är nu intet civis academicus mehr Ausius, effter han har sin dom. Altså tycker mig han gör intet mehr här. Cursor inkallades, och frågades om han hade talt med Ausio? Cursor sade sig talt med honom i afftons, då han af egen wilja framkom; men när det söktes effter honom med alfwar sade M. Rector, står han intet till finna. Prof. Åkerman: först disputeras de foro om han hörer hijt. Mig synes, om han wore här, borde han plichte effter det 30 cap. Prof. Celsius, Aurivillius och Åkerman sade sig aldrig kunna sittia i den domen. Prof. Åkerman: han kan intet dömas frånwarandes, wij måste hafwan upp. Effter någon discurs här om syntes bäst wara i Doct. Loccenii sak, att jungfrun för sådant tillmäle frijkännes, Doctaren gifwes en copia af Ausii bref, deri han gör henne frij. Domen blifwer oförändrad, men i relegationen sätties en eller annan jungfru wara lsederad oförskyldt, doch nämnes ingenderas nampn. Men i Erik Jöransons sak