Genast krokade mamma Simaise upp sin hängmatta i ett hörn af atelieren, och fröknarna begynnte anordna små festligheter. De gjorde genast stor lycka. Där var det ej så noga. Fattigdomen syntes som en följd af flykten, familjens lefnadssätt kunde förefalla berättigadt. D e unga damerna generade sig ju ej för att när som helst själfva göra sig lustiga öfver familjens torftiga belägenhet. Man hade j u rest ut, utan att föra någonting med sig. Och från det inneslutna Paris gick det ej för sig att få något. För dem blef denna omständighet endast ett behag mera. Man kunde j u komma att tänka på kringresande ziguenerskor, som göra sin toalett i en lada och förfriska sig vid den Förslag till matordning för veckan 2 — 8 febr. Finare bord. Recept. Hvar och en, som hade aldrig så litet sinne för poesi, kunde j u likna dem vid flyktingarne från Coblentz, vid MarieAntoinettes hofdamer, som nödgades resa så brådstörtadt, utan puder, utan styfkjortlar, utan kammarjungfrur, hänvisande till slumpen, men som redde sig godt med att sköta sig själfva och på samma gång bevara det franska hofvets lätta ton, det pikanta, utmanande leendet, fastän monarkerna voro sin kos. maise ej annat än hysa de mest grundade förhoppningar. Men — praktiska karlar dansa ej som annat folk. tra la la. la la la. men vill gärna lägga an på m i g. la la l a. la la la. det är rådligast att inte besluta sig förrän Paris ' portar öppnas. tra la la. och jag hunnit skaffa mig närmare besked. En förtjust skara småstadseleganter fyllde la la la. » hvarje afton » Simaiseska atelieren ». Efter Så tänkte den » förste dansande advokaett hyrdt piano polkades, valsades, dansades ten »; och, minsann, strax efter det Paris schottis — man har ej tröttnat på den danblifvit fritt från sin blockad, gjorde han sig sen i Normandie ännu. » Det går nog ej af närmare underrättad om familjen — och det för mindre, än att j a g får gifta bort en af tilltänkta giftermålet blef om intet.