lämpande av likalönsprincipen vad därefter taga upp frågan om likalönereglering UPP för de många ute i landet, att detta den indiska krinnorörelsen övriga kvinnliga befattningshavare lönsprincipen. En främst arbetar. Kraven gäller Iibeträffar, är det B Y stor vikt att måste betraktas som ett definitivt man måste slå in på en annan väg. ka ' undervisning för flickor som lärarinnornas ställning fullt klarlägges. från det som är rätt och rikDå gäller det först an taga i b e koiiliirarklren. Det finns inga utoch frånträda likalönsprincitraktande, att Iärarlönekommitténs sikter för a n några jämlikhetskrav tigt pen. Om någonstans bör väl denbetänkande förelåg färdigt och andärefter skola vinna beaktande. togs av såväl de manliga som kvinn' M a n måste hålla i sikte, att delta na princip vinna beaktande " är en enskild persons individuella folkskolans arbetsområde, där det liga folkskollärarna, innan riksdafråga om fullständigt Iikgen godtagit likalönsprincipen inom uppfattning. om den är riktig får statsverken. Då denna genomfördes framtiden utvisa, men nog tala starvärdigt arbete med samma utbildför ning och samma meriter. Men detLa skäl och bittra erfarenheter 1925 kom självfallet denna fråga i ta måste tydligen sägas ifrån, så ett annat läge och del gällde i aII att hr Wigforss spår sant. att det varken kan vantolkas eller Det tillkommer icke oss och vi missbrukas. synnerhet för lärarinnorna att fatta ståndpunkt inför den nyn och sanmenu det heller icke att nu komma med pekfingret och säga: se nu, så n dige " mycket vanskliga situationen. Skulle de frånträda lönekomgår det, när man inte har principmitténs förslag, förhala hela Iönefrågans lösning genom en ny utredning för mango år framåt och omöjliggöra allt samarbete med den manliga delen av lärarkåren eller skulle de kompromissa? De valde det senare, sedan de gjort vad de kunde för att fä sin anslutning till principen tydligt och fastslagen. På det ombudsmöte 1925, där frågan avgjordes uttalade man sig alltså för det gamla förslaget men fogade därtill ett uttalande om att, - — kvinnor förutsett? kan den ena frågan lösas måste fattas ingen annan i av de citerade vilket för framtiden fastslår Vi veta med visshet, att det icke stå är klart