När jag var klar smög jag mot ytter-dörren. När de var klara stannade de med ett ryck. Den kanske är låst, sa jag för att säga något. Hemma var det som vanligt. Den andra armen böjde han bakåt över sitt högra knä. Det var rep, hammare, spik och några brädor. De var på väg mot Tyskland med sin dödliga last med bomber. Tydligen var de så dumma att alla tre sprang efter varandra hela tiden. Då visste jag. Det är en Mosquito! Nu behöver du inte röka fler gånger. Han hämtade repet. Har du pratat med någon vuxen? Allting på den och i den saknades. Till Hugo. Enda chansen är krokben. Det var den femte för terminen. De försvann båda uppför trappan. Husen låg i raka rader och det doftade gott från trädgårdarna. Nu var det djupa hålet i marken fyllt med vatten. Jag stängde fönstret, drog på mig en tröja och ett par byxor. Hon försökte att inte titta ner i det svarta utanför Rickes lilla avsats. skrek Hugo. Och hur fick man en grym blick? De både kände och hörde hur luften rörde sig i den stora ihåliga bron. På låg höjd vickade flygarna med planets vingar till en sista hälsning. Marko bara log hånfullt. Hon gick fram till Anton och tog honom i armen. Vi är inte särskilt högt uppe, sa han. Då kan dom bomba och döda ännu fler människor, sa mor. Han lutade sig ut genom öppningen och såg ner. En timme senare hade vi gått och lagt oss. Var Hugo med i Mosquiton? Det fanns svarta hål i golvet. Nu måste han upp en trappa till. Vad tomt det är, sa Stefan och såg sig om. Äventyr i natten Det var inte mycket kvar av planet. Inte en enda gång. På kvällen när jag hade gått och lagt mig hörde jag bombplanen igen. Men det låg bakom dem nu. Slå tillbaka! Sedan försökte jag vrida vattnet ur mina kläder. Kolla! Sedan var det äntligen tid att ringa in sommarlovet. Det luktade gott i köket. Hur det hade gått till var det ingen som visste. Är det till planet? Det är lite köttbullar till Hugo och hans far. Vill du dö, din lille skit? Sedan kröp jag ner i sängen igen och somnade innan flygplanen återvände. Vilken märklig kille Anton var. frågade Frida. Nästan tre månader av total lycka! Stefan envisades. Det kom precis genom porten. Verkstaden låg bakom huset. Vi brukar göra lite affärer, svarade Sven Fix.