Agnes undrade, hvad denna ovanliga förtrolighet skulle betyda, då Drake stannade med henne framför en spegel. Agnes ryste, då hon såg sin bleka, andelika bild bredvid sin mans, öfver hvars mörka och slappa anletsdrag i detta ögonblick sväfvade ett bittert leende. – Se, sade han, – en tafla af tvenne lyckliga makar! Med dessa ord lemnade han rummet och begaf sig till sitt laboratorium, der han, i afvaktan på Vanloos återkomst började träffa förberedelser till nattens arbete. Sedan Vanloo ridit ut genom borggårdens stora port, hade han nämligen tagit en omväg, lemnat sin häst i det närbelägna torp, der han plägade härbergera den, och till fots återvändt till Sjövik, i hvars östra tornflygel han inträdde genom en bakdörr, till hvilken Drake lemnat honom nyckeln. Han fann denne sysselsatt med ugnens eldning, och natten tillbragtes nu med den första undersökningen af rabbi Chisdai ben Israels guldtinktur. Inqvisitorn. Sedan pastor Suenonius lemnat Ingrids koja och underrättat sin vän länsmannen, att denne följande dag åter skulle infinna sig i prestgården, för att såsom pastorns vittne åtfölja honom på de återstående visitationerna hos socknens för hexeri misstänkta qvinnor, styrde han kosan mot sitt hem, för att vid middagsbordet styrka sig med lekamlig spis. Så nitisk tjensteman, länsman Askelin annars var, skulle han gerna velat undandraga sig detta åliggande, men pastor Suenonius hade förevisat honom en skriftlig befallning från lagman Skytte, och länsmannen måste således foga sig efter omständigheterna. Suenonius sysselsatte sig under vägen med hvarjehanda betraktelser. Han talade för sig sjelf, och de väldiga Lunkentussteg, med hvilka han klef framåt genom de på vägen hopade drifvorna, vittnade mindre om hans längtan efter middagsbordet, än om ett i häftig rörelse försatt sinne.