Läppar av eld prässas Låt oss hoppas med själens mäkti­ ter att leva som själar, medvetna om mot läppar av is, flygande pulsar mö­ av samma känsla hos henne. att de hava plikter att fylla, emot si­ ga förhoppning, med det rätta hand­ Och äro icke de äktenskap legio, tas av lugna, taktfasta slag av ett landets kraft att den dag ej må vara na bröder. där endast den ene maken i verklig oberört hjärta. * långt borta, då kärlekens, den sanna mening älskar, och där han eller hon Obesvarad böjelse är, trots allt tal Obroderlighet är vår tids stora lyte broderlighetens, stora genomgripande trots personliga förtjänster, trots den om att kärlek väcker kärlek, ett li­ och hotar i ej ringa grad vår civili­ makt skall omsluta mänskligheten och mest hängivna ömhet aldrig finner dande icke alltför ovanligt bland män­ sations framsteg. Dess välde kan ej i ordets fulla bemärkelse taga sig ut­ niskorna. Och det tragiska är, att brytas eller tillintetgöras, förrän vi tryck i våra liv; den sköna tid, då dess glöd icke släckes av den frostiga människor fått inpräglat i hjärta och barn skola födas och uppfostras i en köld varav den mötes, lika litet som sinne, att vi till naturen äro gudomli­ atmosfär av renaste tanke och ädlaste den kan kvävas genom en viljean­ ga och kommit till insikt därom, att handling — då, men icke förr, skall strängning. Det är icke frivilligt man vi äro i besittning av en inneboende mänskligheten börja bygga de fasta bär bördan av en obesvarad kärlek. odödlig kraft till det goda saimt att grundvalarna till en gyllene ålder och alla prislägen Alltför gärna skulle man vilja befria sann frihet finnes till endast där, arbeta i Frihetens Rike. sig fråm den, vända sin håg åt annat varest den Högre Lagen håller vår * håll, men — man kan icke! V behöva - blott taga det första ste­ lägre natur i lydnad. J jflllllilllllllllllllll Bibliotekarien Daria Larsen 50 år. Oina Rubenson * j \ 7 Var Av Lektor lunchar man^ bäst? Cggers Sommarterass rinnor föreslås dess behandling av de kvinnliga sem.