" Och af det kan man förstå, " slöt han, " hur angelägen auditören skall vara att få hit sina andra kläder. " Nu ringde en klocka i hotellet, men helt svagt, som om den ringande bad om ursäkt för att han besvärade. " Det där är fröken Skogman, " sade Nancy, " den döfva fröken Skogman från Ulricehamn. Jag känner igen hennes sätt att ringa. Hon har en mani att slå knutar på gardinsnöret, som hon se ' n vill att man ska komma in och lösa opp. " " Hon får vänta, " afgjorde Haraldson. " Man ska sköta sitt ämbete. det har jag sagt och det håller jag på som på facila priser och omnibusar vid alla tåg. men när jag lifnär mig, vill jag inte bli atbruten. sitt stilla, flickor. " Den lilla klockan teg några minuter, sedan hördes hennes blyga stämma på nytt, en annan fyllde i, så en tredje, hvilken började helt försynt, men slutade i furioso. Flickorna tittade på Haraldson, hvilken satt fullständigt oberörd och drack sitt kaffe med anisett. Han gjorde sig äfven tid med en påtår, hvarefter han omsorgsfullt tog upp sin näsduk och torkade sig om munnen, medan han ® Förnam vistelseort under sommaren ® G:D HOTEL NATIONAL — 413 — Guldfärgade rokokomoln sträckte sig som en fris längs åsen, i hvars gröna famn badorten låg och solade sig utmed hafsstranden. Auditören kom utför trappan i hotellvestibulen, där han stötte på Haraldson, hvilken genast var inne i situationen. " Fru Sterner gick ut för en kvart sedan, " upplyste han på auditörens ordlösa fråga. " Hon är visst nedåt ån till. " Fru Sterner var identisk med ettan, hvilket mera fackmässiga namn Haraldson dock endast använde, då han befann sig på domestikafdelningen. " Tack, Haraldson! — Inga bref? " " Nej, herr auditor. " " Och ingen koffert? " Tyvärr nej, herr auditor. " " Men det är ju rent förbannadt, Haraldson. Hvad ska jag ta mig till? Det är nu fjärde dan, som jag tvingas att gå i de här paltorna! "