Att sexuellt beblanda sig med ett djur innebar ett gränsöverskridande och ett stort steg bort från det mänskliga fältet i denna gudomliga ordning. Parti av ny typ? 389 Hovrätten i Dorpats arkiv: F. 109. Syftet med denna typ av vedergällning var främst att avskräcka befolkningen och förmå den att avhålla sig från brott. Eftersom det endast var allmogen som ställts inför rätta för tidelagsbrott kommer fokus i synen på manlighet att ligga på den manlighet som överheten ansåg passa allmogens män. 48 25 språk och menat att det kunde vara detsamma om de var på tyska eller svenska eftersom folket ändå inte förstod någondera av språken.50 Det som sades vid rättegången har ändå angetts så ordagrant som möjligt och ett exempel på detta är att den som fört protokollet ibland skrivit ut de livländska fraserna i sin ursprungliga form utan översättning, något som jag tolkar som att man hellre ville återge förhören så korrekt som möjligt än förenkla dem till en mer förståelig version. I rättsfallen där ynglingar har anklagats för tidelag har beteckningarna knecht (dräng) eller bauer (bonde) använts frekvent. (Party of a new kind? Dekkers (2000) s. 430 115 på samma gård utan bara hade arbetat ihop.434 Klethnecken Maartz tillfrågades om han inte hade vetat om det som sades om den anklagade Herman Erichson nämligen att han skulle ha begått samma brott i Kurland.435 Nästa manlighetstema som framkommit hos de dömande är gudfruktig. Både män och ynglingar som visat sig vara skyldiga till tidelag eller för uppsåt därtill föll i gråt under förhören. Martin bekände under förhöret och dömdes till döden med förbehåll för hovrättens leuteration. Mina iakttagelser är snarare att manligheten synts tangera eller passera över till det djuriska. Vid stora nordiska krigets utbrott 1700, värvades dock flera tusen man. (The Final Part of the Action against the Regency of King Karl XI [1682 – l700].) Han hade, som det uttrycks i protokollen just ” satt igång att bota sin lust då vittnet Elisabeth ropat till honom ‟vad gör du gudlösa människa? 185 Hovrätten i Dorpats arkiv: F. 109.