Pidgeon, F. N., Lorenzoni, I. Därefter följer kapitel 4 som framförallt är en analys av IPCC-rapporter (Intergovernmental Panel on Climate Change) under temat “ atmosfärisk biopolitik främjar förändringsbart liv ”. “ Informationskampanjer ”, “ miljömärk ning ”, “ ekonomiska incitament ” blir till rätt sätt att informera och forma konsumenter och producenter på. P. o. C. Sarup, M. Då klimatförändring som kunskapsregim, format och formats av, ekonomi samt tekniska artefakter, har skilda makttekniker som erbjuder tips till självstyrning etablerats. Utan, begripliggörandet av död såsom en kalkylerbar befolkningsaspekt blir en stabil bas för ett aggregerat främjande av det liv som anses levande. ’ Webs of Knowledge and Circuits of Communication: Constructing Rationalized Agency in Swedish Healthcare. ’ Organization, 14:175-200. Dessa teknologier begränsar den agens som främjades med hjälp av Kyotoprotokollets stimulerande av frivillighet. Plats, land, familj och invånare kan värderas och korrigeras utifrån en relation till kol, koldioxid och atmosfär, sammanlänkat med en dramaturgisk förtjusning i halsparti; halsbrytande ekonomisk utveckling, frustande drake och dålig andedräkt. Det spelar ingen roll med hur stor mängd konsumenten vanligtvis tillfredsställer sig, utan konsumtionen, oavsett hur praktiken ser ut, ska begränsas. Den globala uppvärmningen är ett större hot mot liv, hälsa och egendom än kärnkraften. I denna korrelation mellan en inramad ” essens ” av förändringsbarhet, det vill säga styrning genom grammatiken för det kontingenta, med dess atmosfäriskt biopolitiska motsvarighet, verkar det motiverat att åtminstone fundera kring hur en klassificerad och värderad plats för varandet kan bemötas (jfr. Tillsammans med den bredare diskursen om “ hållbar utveckling ”, introducerar klimatförändring med sina sammanställningar om livsoch moralprocesser, samt sin kalkylering och administrering av dem, en idé om moralbefolkningen in i historien (Skoglund 2010). An extensive technical review was carried out by the US National Climate Program in early 1990 and helped to ensure a high degree of consensus among authors and reviewers regarding the results presented.