Hufvudpersonen, den f r a i ~ m e r i k a aterkomma Magnus Groth, ' har; sedan han lyckats sla sig igenom darute, sokt upp hembygd och barndomsvann ' er och ' finner det alltsarnm ' ans till '. - en borjan ratt ofor ' andradt;. srnAtt och trangt ' frarhfbr allt. Han ar ' en gancka sympaoch foga skarpsynt ung ti&amp;, ehuru annu o~jalfstandi~ ' min, som trots de manga erfarenheterna ffAn indra sidan Atlanten tycks sakna den lyhordhet for lifvets akta och. falska toner, som fran ' borjan skulle ha stallt forhallandena. &lt;. ' ' - ' " ' ' har hemma i ratt belysning. Det ar en brokig skara ' manniskor fran ladsbygd Bland dem ar prosten Loving, Magms gamle larare, - en typ for den varldsligt kannande, gudligt ta.lande fariseiska landsortsprelaten - den, som fTan forsta stunden och ' kraftigast lagger hinder for hans ' till - en borjan ratt vaga forsok till frigorelse. Denne pr2st ar for ofrigt den mest konstnarligt utforda af bokens manga ypperliga figurer. Och det vedervardiga och rent manskliga hos honom ar sa val afvagdt, att man ' ej med bada bilja ka ' n tanka sig nagon formildrande retusch af hans grofva drag. Vid sidan af denna materiens malsman i prastkappa star hans halfbror som det djupt sjalsligas representant. Det ar ocksa genom denne Torsten, Hellman - en sanningssokare och sjalsaristokrat af renaste slag - som Magoch stad, som moter fram har. I Och, nar den sent forvarfvade vannens slut nalkas, star han fardig att fortsatta. hans garning, hans strid, pa samma gang som han tar som sin uppgift att lara hembygdens folk huru den egna torfvan i det egna landet ar m e r vard an allt annat.