Vi hade emellertid föresatt oss att befria henne från vandringen till Gandeby och lemnade henne femöringen, som skulle sparats in. Nu gick hon heni nöjd, och vi packade in våra iigg i litet hö i en ränselficka. Sedan vi i Gamleby hvilat litet, vandrade vi i rask fart fram till Lofta prostgård, i hopp oni att der träffa fröken L., flickornas kIassföreståndarinna, som inbjudit oss till sitt sommarhem, Ekhult. Såsom vi hoppats, var fröken L. hos sina slägtingar i prostgården, och nu blef det ett välkomnande, ett berättande och ett frågande utan all ända. Något uppbrott kom ej i fråga, vi skulle tillbringa dagen i prostgården. Detta var nggot för flickorna. Verkligheten passade alldeles in med de föreställningar man gjort sig om " en prestgård på landet ". Huset var fullt af folk, f r h de vördnadsvarda " bedstemödrarna " till s n i i skolpoj kar från staden, som skulle ut pii sommarbete. Och så utomlius: ladugård, hönshus och allt, hvad man kunde önska. Först kl. 12 p5 natten vor0 vi inqvarterade på Ekhult. Vi hade kommit öfverens om, att i fall vädret var vackert, skulle vi följande dag, som var söndag, begifva oss till kyrkan men må det förlåtas oss, att då vi kl. 8 på morgonen hörde hällregnet piska pii våra riitor, helsade vi det med glädje och somnade om. Två morgnar i rad hade vi j u varit på fötter kl. 6 och sedan marscherat duktigt, och då kyrkstöten ej nier har någon omsorg om de sofvande, hade vi bestänidt väckt förargelse i kyrkan. Gudstjenst hölls sedan hemma pA Ekhult. P5 niandagen företogs en utflygl, son] af flickorna anses soin resans glanspunkt. Vi seglade på morgonen till Segersgärde, som ligger mellan två vikar af Östersjön. Från ett utsigtstorn kunde vi se ut åt de båda vattnen. Så följde bad i det salta haf, kaffekokning och frukost i det gröna; endast en skuggsida fans i vår glada tillvaro. Vi måste vara hemma kl. 4, d i vi alla skulle hämtas i vagn till Ottinge,