In den, gemessen an der Anzahl Runensteine, peri­ ng n s n pheren Ge­ ie­ en fin­ en wir sodann auch die dritte Gruppe, die schrift­mi­ b t d i ta­ ive In­ chriften ent­ ält. I: Fornvännen 81. Tabell 12 visar i vilken utsträckning inskrifterna i B-slingor börjar och fort­ ätter i huvudresp. stjärtändarna av rundjuren. Textstart och textflöde 3.5.1. Det handlar om en ne­ ro­og som talar om med vilka Baulf var på utfärd och var eller med k l vilka han dog. S. Man kan därför utan vi­ are s d v d in­ tämma i Söderbergs (i Söderberg &amp; Larsson 1993: 56) till synes något s tri­ iala slut­ ats att » mängden vikingatida stenmonument förut­ ätter ett v s s re­a­ ivt utbrett engagemang i run­ istandet », som fångar ver­ lig­ eten l t r k h såsom presenterad i run­n­ krifternas språk mycket bättre än den ovan kri­ i s ti­ e­ ade argu­ entation som tar mängden runstenar till intäkt för ett brett s r m en­ age­ ang från text­ rukarnas sida. RAÄ = Riksantikvarieämbetets fornminnesregister. v. Hans-Peter Naumann. S. Nekrologerna i avvikande skrift, och även de nämnda ornamentala elementen mammensikte och skepp, tillhör av allt att döma den senare diskursen och uttrycker en individs eller en släkts po­ i­ s tio­ ering inom en social elit. efter SRI 7: 6) påpekar att det i några av run­ öljderna går att f skönja frekvent använda ord, bl. t Alla sörmländska ristningar med avvikande skriftsystem tillhör den sen­ ikingatida runstenstraditionens äldsta skikt, närmare bestämt stil­ v grupperna RAK, Fp och Pr1 i Anne-Sofie Gräslunds typologiska in­ el­ ing d n d t b (se avsn. Käll­ ström har tidigare (2007a: 408) anfört kritik mot tolkningen av riti som ristarsignatur. Pl.