i det levande parefter vad man kallar mäniiiskonaturens Bland de unga människor, som på oföränderliga ondska och en feg resig1880-talet började ägna sina krafter A t nation under krigets naturnödvändigdenna socialistiska riktning, äro många het finnes här oförmedlad bredvid en som nu vid sjuttion år nämnas bland e ln! n und den och tiet sin stark känsla av de värden som inneslutas i begreppet fosterland och stolthet över vår förpliktande historia. Trånad efter dåd, djärvhet och offer går bredvid gammalmansklokt hån mot den djärvhet som sätter sig höga ideal och tar risken som följer med att arbeta för dem. Denna världsåskådning kan tåla att underkasta en analys. Den ger e n förvirrad spegelbild av känsloläget inom ett visst privilegierat skikt i vårt land. Det djupa misstaget i denna åskådning ä r den starka motsatsställningen mellan internationalism och fosterländskhet. H u r den uppkommit kunna vi här icke utreda I varje fall ingår i denna studentkrieåskådning en stark reaktion mot den socialdemo(Fort. å sid. 6) Englands främsta namn: Henderson, Bernard Shaw, Mac Donald, Beatrice och Sydney Webb, Ännu i sin upphöjelse arbeta de för sin ungdoms ideal, som de togo till sin uppgift a t t långsamt förverkliga: jorden och kapitalet ur individens och klassens händer till allas gemensamma bästa i samhällets ägo. H. Han hoppas även att innan detta årets slut ha sammankallat den första Paneuropeiska kongressen. Detta voro d e stora nyheter som förliden vecka gingo ut från Paris genom förmedling av tidningen l ’ Oeuvre. Den paneuropeiska tanken har under de å r som g å t t sedan den lancerades vunnit i styrka och påtaglighet. Det är lätt f ö r Tidevarvet att f å en mätare, om vi se tillbaka på hur det Iåg till, d å vi för fem å r sen redogjorde för innehållet i Paneuropeiska unionens programskrift Paneuropa. D å var Paneuropa en ny d j ä r v tanke, en önskedröm, Sedan dess har det genomgått ett diskussionens eldprov, kritiserats, avvisats men kommit igen och hållit sig a v en inre nödvändighet.