Hindersdotter, huruledes först han trädde i echtenskap med hennes dotter, honom blif:it lof:at och försäkrat \at/ frambgeent wijd hemanetz besittning förblif:a, men nu, sedan hans hustru är genom döden afgången, will swärmodren honom med sitt lilla barn afdrif:a, och antaga dhen andra dottren sig att skiöta, påståendes at swärmodren wid sitt giorde löffte måtte förblif:a. Hustru Sara kunde wäl icke neka att så blif:it aftalt, men beklagade, att nu sedan dottren är död, hon intet kan tiltro sig uti mågens sytning, hälst han nu en annan hustru lärer sig taga, och begiärte dy at fåå råda om sit hemman och odall, williandes hon, på det mågen intet skall haf:a att säija, hans späda barn till sig taga, hwar till han icke wille sig beqwämma. Rätten söchte och att förena desse parter, men som det icke kunde skee, dy togz saken före [fol. 66r] till doms och resolverades. Att såsom hustru Sara är ägaren af Wästgårdz hemmanet, så kan henne icke heller betagas dhen frijheet, att i sin lifztijd der å taga hwem hon hälst will af sine barn, sig att skiöta och hemanet föreståå, men huru effter hennes död skall med dess besittning förblifa, det warder i föllie af d. 8 § om testamenten, till sin tijd lembnat, och And. Erssons omyndige barn, dess rätt i alla måtto förbehållen. 23. Effter föregången laga stembning kärade Daniel Carlsson ifrån Handöl till swågren Nilss Larsson, om hemmanet Hambre och Åhre s:n, hwaruti han effter h:r gen.maj. landshöfd. högwälborne h:r Carl Gustaf Frölighs Otto Vellinks executorial d. 25 sept. 1693, d. 28 oct. samma åhr har erhållit häradzfogdens wälb:de Lorens Backmans ordres om imission till