Man frukost åt i New York och middag i Berlin Besåg på kvällen Peking ifrån vår flygmaskin. VI Och brummande björnar ej mera hördes av Ty undan deras "ramar" så glatt man sig begav. De fingo står här nere och göra fula grin Då du bar av till väders uti din flygmaskin. VII Ej mera behövdes på gatorna polis Ty jorden hade blivit ett riktigt paradis. Om någon bleve full av konjak eller vin Han lades uppå "torken" i en flygmaskin. VIII Och om med sin gumma man jämnt ej kunde dra Så vore bästa sättet att tvärt på schappen ta. Det bleve något härligt att skåda gumman sin På kvast förfölja gubben som for i flygmaskin. IX Och sen varje svärmor, så grinig, ful och led I största hast man skulle ju kunna respass ge. Uti en säck hon stuvades först ordentligt in Och skickades till himla uti en flygmaskin. X Ja därför jag har till en flygmaskin mitt hopp Som varande ett medel att hjälpa folket opp. I andanom jag redan mig tycker kunna si'n Den nyuppfunna, präktiga lilla flygmaskin. Den 18/6 1917 Stinsens visa I Bland alla de yrken som uppå jorden finns Är ett utav de värsta ändå att vara stins. Det tror nog inte mången, man tänker blott som så "Asch, han skall bara blåsa när tåget det skall gå!" II Men han får ej vara en karl som mödan skyr Ty för en stins det finns minst tusentals bestyr. Han telegrafen sköter med van och säker hand Och hälsningar anländer från vänner allt ibland. III Och 5 varje morgon skall stinsen stiga opp Se till att semaforen är klar och visar "stopp". Med flaggan uti handen han sen på linjen går Och lagar så, att tåget ej kör på orätt spår. IV Vid "luckan" han sedan skall stå så snällt på lur Och mångla bort biljetter, båd enkla och retur. När då han utav fjäsket blir ledsen och nervös Då kommer folk och säger: "Den stinsen jämt är bös!" V Så skall han notera hur mycket gods där är Och pollettera kärringar och höns och annat fä. Samt stå med hand vid mössan och göra fin honnör När banan inspekteras av någon direktör.