Honom lovat troget älska Varför skall hon ljuga så Varför skall väl munnen säga Det ej hjärtat kan förstå. Far och mor de har så velat Nu hon lögnen har sagt ut Avgrundsanden av en ängel Som ej fallit har förut. Dansen går i yra ringar På varje kind en blomma står Brudens, nej den är som vindens Smäll av den fallna vår. Men då träder fram en yngling Bjuder henne upp till dans Och på hennes kinder skifta Rosens fägring, liljans glans. Denna gång och endast denna Sluter jag dig i min famn Våra hjärtan måste skiljas Hur vår kärlek än är varm. Walsen slutar, handen tryckes Öga djupt i öga ser Ty det är den sista gången Och det får ej hända mer. Vår och sommar äro flydda Hösten sopar gula blad Kring de låga lör-beklädda husen I de dödas stad. Det är ett med friska blommor Bruden flyttat dit helt nyss Hennes läppar äro kalla Ljuv och kall var dödens kyss. H. M. S. Gustav V Stina den 19-1 ­ 1925 Barndomsminne. Jag är född i en koja Vid skogsbrynets rand Blott naturen mitt sällskap där var Där som fåglarna sjöngo så härligt ibland Oh hur lycklig min barndom där var. En moder jag hade så älsklig och mild Hon vaktade mig på min stig Och ännu i drömmar jag ser hennes bild Huru lycklig hon vaktade mig. Jag som mången kom ut, helt liten jag var Att ensam förtjäna mitt bröd Ja långt ifrån hemmet från moder och far Uppå nöjenas osäkra stig. Bland kamrater och nöjen förflöt många år Ej en tanke på hemmet jag haft Men mitt hjärta är gott säger ont vad jag fått Ifrån jag fått ärva min lott. alla Jag är ännu en yngling, mitt yrke det är Att tjäna mitt fädernesland Men det är ej det bästa att vara militär Och att bindas vid krigslagens band. nu Jag har tjänat vid flottan i många långa år Men mina år är snart äntligen slut Jag har mycket försakat men lära mig fått Och bland annat jag lärt veta hut. Jag står ensam i världen, ej äger en vän Men en flicka har lovat mig tröst Ingen är väl så glad och så lycklig som den Som får trycka sin vän till sitt bröst. Jag skall fråga min flicka om hon villig nu är Att för evigt räcka sin hand Och sedan på jorden ej mer jag begär Än att knyta vårt framtida band.