föllie af det 9 cap. samma balk, han Lars Olsson derföre icke sökia, och på det Lars Olsson som wanligit warit må fåå sin boskap obehindrad beta, så åligger Salmon Olsson effter det 14 cap. § 3 som de andra i rättan tijd denne slått att bärga, nembl. Wårfru-mässotijdhen. För det öfrige lembnas parterne att taga goda män, som märken dhem emellan utser, så och [fol. 40v] pröf:a hwad Salmon Olsson mehra än honom wederbör har inkräktadt. 10. Det anhölt Pär Ersson i Staa och Åhre s:n at fåå komma till sin moders, hust. Annas hem:n ibidem, och henne till underhåld lembna en dehl åhrl. Men emedan samma hemman är allenast 1 t:l. och 2:ne åbor eij kan tåhla, det och är hust. Annas fädernes hem:n hwaruti sonen medan modren lefwer ingen rätt kan för henne prætendera, fördhenskull wardt honom dess begiäran afslagen, dher emot befal.m. honom anböd Olof Enarssons hem:n Bärge i Åhre s:n till lössen, effter det sedan tinget d. 16 febr. 1698 är lagståndit, så att det får sällias till en annan, hälst som Olof \Enarsson/ sitt contract med Jerling eij har fullgiort. [I marginalen:] Vide n. 8 sidstl. prot. 11. Joel Olsson i Wästgård tiltaladhe Jon Pärsson i Kåhlåsen om half:a östra hem:t Kåhlåsen af 1 tunnel. hwilket warit hans fädernes jord, williandes wetta huru Jon Pärsson som utom börden, är der till kommen. Jon Pärsson swaradhe at Joel intet stort lär dheruti äga efftersom det af hans fader till 2/3 delar är brakt till crono, och 1/3 del skatte har han fått dels för han sytat Salomon Olssons son dels för sin faders fodran i Gråsiön.