De enda egentliga bytesvaror jag nu hade voro tobak och holländska lerpipor. Af tobak hade jag endast några dussin bundtar, erhållna af det parti, som herr Sibiriakoff ämnat öfver Jenisej införa till Sibirien. Öfvertygad som jag var att redan denna höst uppnå Stilla hafvet, strödde jag mitt tobaksförråd omkring mig med så gifmild hand, att förrådet snart blef slut och mina tschuktschiska vänners behof för flere veckor fyldt. Jag drabbades således, hvad detta mynt beträffar, redan vid infrysningen af slösarens öde att snart blifva vid klen kassa. Holländska lerpipor funnos åter i riklig mängd. Jag hade tillfälligtvis fått dem med mig derigenom, att två kistor dylika pipor, som skulle med 1876 års expedition införas till Sibirien, kommo till Trondhjem först efter Ymers afgång från denna stad. De medtogos i stället på Vega och kommo nu, ehuru allt för bräckliga för tschuktschernas hårda fingrar, väl till pass vid smärre byten, såsom välkomstskänker till en större mängd vid fartyget samlade infödingar och som gåfvor till barnen för att göra föräldrarne mig väl bevågna. En mängd silfvermynt med konung Oscars bild utdelade jag dessutom för att, om någon olycka inträffade, lemna en ledning för bedömandet af de ställen vi besökt.