Staten hade sina gemensamma gudar, Iivilkas dyrkan, om den skulle uppfylla sitt iiiidainål a t t tillförsakra samhället de högre väsendenas skydd, icke fick utöfvas af andra än verkliga statsinedlemmar, d. v. s. siidana som vor0 födda af en borgare och en borgariiina i ett med de bestamda religiösa formerna afsliitadt aktenskap. Det var darföre både ur statens och familjens syiipiiiikt af högsta vikt a t t medborgarlies blod h611s rent och. fritt från all blandning ined fränimande fulk. Hos athenarne synes särskildt den nu skildrade uppfattningen af familjen och staten Iiafva synnerligen segt bibehiillit sig under deras framåtskridande till en hög grad af civilisation. Det ar måhända icke för djärft att i denna omständighet se en bidragande orsak därtill. att det athenska folket uppnådde en så hög grad af .både politisk makt och andlig odling, ty historien synes visa, att de folk gå längst, som på samma gång de hafva öppen blick for nya förhållandens kraf, ändock bara aktning för det häfdvunna, sarskildt på familjelifvets område. Jämte atlienarne må romarne och i nyare tider engelsmannen tjäna som exempel. Den härskande öfvertygelsen om vikten af medborgarblodets renhet hade helt naturligt till följd, att inan icke ville utsatta sig f ö r de faror i shdant hänseende, som ansågs kunna uppstå, genom en mera utsträckt friliet för kvinnorna, och att man darföre sökte hålla deras lif så mycket som möjligt inom hemmets skyddande murar. I Athen var detta så mycket mera angeläget, som staden pk griind a.f sin stallning som stor handelsoch industriort och som politisk Bufvudstad i ett stort statsförbund dragit till sig en mängd människor frkn andra håll, hvilka tillätos vistas på den atlienska statens omrkde och där drifva näring, utan att de dock annat an i undantagsfall upptogos till borgare. Men afven andra orsaker bidrog0 till att nedtrycka kvinnans stallning i Athen på den tid, hvarom nu är fraga. Athen hade under de persiska krigen med ens svingat sig upp till att vara den ledande staten i Grekland.