– Herr Krohn, säg mig hvad detta ska ’ betyda! – Nej, det senare är lyckligtvis inte fallet. Hade jag inte varit så oförberedd Hvar är han? Då kan jag ju inte träffa henne i kväll. När jag tidigt i dag morse åter vaknade, luktade det ännu beck och svafvel omkring mig. Juveleraren vågade af pur respekt intet ögonblick tvifla på, att sedlarna voro äkta, och han var icke litet glad öfver att här ha gjort en så briljant affär. – Hm! Skulle hon, den oskuldsrena, falla offer för en samvetslös vällustings stämplingar mot hennes dygd? Med uppsluppen glädtighet skämtade och pratade hon med dem och var hela kvällen vid det rosigaste lynne. I hopp om att kunna utföra det erhållna uppdraget mera till sin egen än till fru Rixells fördel gick den nye hyresgästen om en stund skenbart till hvila. Vi minnas hans hotelse. Det våldsamma slaget, som träffat hans arm, hade till följd, att revolvern sjönk ur hans hand. – Kanske det är Hjelm? Hemkommen gick han en god stund fram och åter i sitt rum och såg mycket fundersam ut. – Det är bra, inföll Roth. Under tiden sprang Esther till den öppna dörren och upphäfde genomträngande nödrop. Läkaren och polismannen utbytte blickar af hemligt förstånd. Esther skar af ilska tänderna och skrek: Nu ändtligen hade hon beslutat realisera en förut uppgjord plan, och derför reste hon in till Stockholm, naturligtvis utan att för någon yppa i hvad ärende. Jag tänkte, att du bara händelsevis kommit i sällskap med fröken under vägen. – Komplimangerna bli ju allt saftigare och älskvärdare. sade han jublande. Åh, det fattas bara det, att man inte ska ’ få åka, hvar och hur man vill utan att ta hänsyn till allt möjligt pack, som öfver allt är i vägen. Jag kan derför endast upprepa min redan uttalade bön, att ni måtte uppbjuda allt för att befria en oskyldig ur en fasansfull fångenskap. – Den gången vardt du lurad, gamle gosse. Med ett listigt leende svarade den tilltalade: Hon hade väntat sig, att grefven nu skulle få brådtom att anropa hennes nåd och att ångerfullt återvända till henne. – Hvad ska ’ det bli af mig, om ingen räddning kommer utifrån?