Fredrika Bremer (•âHemmen i den ' nyn varlden•â). Hon ar blott undermtad opinionen, hvilken ar starkare an all lag, och den hale; henne battre inom de skrankor, som den kvinnliga sedesamheten foreskrifver, ' an forbud. Man hor icke i andra lander, dir kvinnan ar ansedd for ett lika fornuftigt vasen som mannen, exempel pA att dessa ofverskridas. I Sverige har den ogifta kvinnan icke ratt att skota sin egen Iandtgard, n. b. under sitt eget bestyr. Hon far icke .heller dridtra nagon handel, icke aga och skolta. eil fabrik, icke ens en spinnfabrik, icke idka salubrygd, icke salubageri., hvilka senare yrken dock alla aro kvinnoyrken. Hvarmed skall hon, om hon ej har tillrackligt arf; da foda sig? Darpa svaras: hon far leja sig. ut i tjanst, hon far bjuda ut sig att passa upp alla andra. Vi saga oratt, att kvinnan ej far idka nagot yrke. Nigra f&amp; aro henne medgifna, men alla vunna genom kunglig nad. Vi skola upprakna dem, ty de aro ej manga. Genom kungl. brefvet af den 27 oktober 1849 fick kvinnan rattighet att med magistratens tillatelse salja smatt kram. Genom kungl. brefvet af den 1 mars 1834 fick hon rattighet att idka pastejbageri. (Brodbakning var henne en for hog ynnest:) Genom kungl. brefvet af den 12 okt. 1839 tilldelades henne den rattigheten att idka. I Hum legardsgatan 20 - Stockholm. Rikst. Allm. Genom kungl. brefwt af den 13 augusti 1844 erholl hon rattighet att kringbara och salja glasarbeten pil gator och torg.,. Se dar den svenska kvinnans rattigheter att forsorja sig: salja smatt kram, salja ~ippkr, kringbara glasarbeten och baka pastejer. Detta ar icke satir - det ar verklighet. Daremot har, mannen tillagnat sig en mangd kvinnoyrken. Mannen ar folkskolelarare afven for flickor.