Fråga alla mina grannar i staden Ärbarhet, (egentligen Yttre Ärbarhet) fråga mina kamrater, fråga denna stads högt uppsatta myndigheter, ja, fråga alla menniskor i denna min födelsestad, och de skola säga dig, hvad du törhända icke förut vet, att Jag i allt handlar rättvist, icke bedragit en enda, gjordt alla rätt, och många godt “. Hvar och en får ju gå sin egen väg. Buga-sig-för-allt: “ Man bör icke allenast förhålla sig lugn utan också genom yttre gester och åtbörder ge sitt bifall tillkänna. Pilgrim: “ Somliga knyta sina händer samman och vrida dem under den alldra största, synbara ångest. Ni tyckes vara i mycken ångest “. Hans namn var Tviflare från staden Förnuft, en af traktens fruktade röfvare. (– Märk! (– Guds folk står en rolighet tillbaka –). De finna vägen stängd. Jag undrar, hvilka de voro? “ Då vi båda hafva samma väg, vill jag föreslå, att vi för en stund samtala om de stora och omätliga skatter som vänta oss, om den himmelska stad, till hvilken vi ila hän, om konungen och härligheten derinne, ja, med ett ord: om allt det, som just är det alldravigtigaste, om Gud och vårt eviga hem “. Pilgrim: “ Ja, och Jag hoppas också verkligen att en gång uppnå detta mål, Zions berg “. Pilgrim: “ Har ni icke något vidare att anföra? “ Jag minnes dem så väl “. Bråddjup, idel bråddjup omgifva mig. Pilgrim: “ Ja, emedan Jag är en vandrare till Zions helgade stad “. Pilgrim: “ Det gläder mig icke så litet att hafva ditt goda sällskap under iltåget mot den himmelska verlden och vid resan genom de farliga öknarne med dess snaror. Gud, som dock är nådig, ser till hjertat. Kan ni lemna upplysning om vägen? “ Plötsligt stanna de framför en härlig syn. Klok-beräkning: “ Så-åh! Farväl-åt-verlden: “ Nej, han sade det vara ett alltför hårdt tal, tillkommit af idel, personlig fiendskap och bad mig helt enkelt tiga och öfverse min egen ställning. (Rom. Kämpade han mycket? “