rade att kornma, hade sänt mötet sympatiska hälsningar. Sedan fru Ingeborg Rosén lämnat en redogörelse för förbundet » tillkomst och interimstyrelsens arbete, företogs styrelseval. Till ordf. i förbundet valdes fru Ingeborg Rosén Nässjö. Övriga styrelseledamöter blevo: fru Anna Kronbäck, Västervik fru Helga de Maré-Svensson, Eksjö, fröken Elsa P e h r s o n, Jönköping, fröken Hultsfred Lydia Stille, Tranås, HelLösta problem av ELSA BJÖRKMAN-GOLDSCHMIDT Det är länge sedan den gamle fade de in på det amerikanska barnbistre Jesper Svedberg ivrade för en mildare och faderligare anda i de på hans tid av gråt och stryk genljudande skolklasserna: » Mångt ärlig mans barn hafver haft större tunga och bedöfveligare plågor in menniskors oskäli kreatur. Är dock en menniska! dock ett tarn! Är dock ett Guds barn! » Det är länge sedan Rousseau skrev Emile, och över ett kvarts sekel har förgått sedan Ellen Key förkunnade Barnen århundrade. Vårt nu är, som väl aldrig förr, uppfyllt av problemet, barnet. Genom psykoanalysen, som huvudsakligen förlägger intresset till de tidigaste intrycken, har ögonen öppnats för alla faror som lurar och allt ont som kan åstadkommas under barndomen, och de vuxna stå ofta frågande och handfallna Man måste treva sig fram, ana den rätta vägen. Det vimlar av reformer och nya uppslag. av överdrifter och bakslag. Men det är en levande, vaken och sökande oro, en » Uro i Retning af Inderlighed ». Och mitt i vimlet stöter vi på enstaka människor, som på ett övertygande, konstnärligt sätt lyckats lösa den svåra frågan Är hemmet. När Koltschak kom, skingrades allt a h alla. Han har tjänat på alla håll h a Koltschak, hos en pope och hos de röda .. Han buras nu in, men kommissionen för » minderåriga lagbrytare hämtar ut honom ur fängelset och för honom till ett barnhem. Här f i r barnen leka lekar klippa pappersapplikationer, skriva uppsatser över » vad jag tycker mest om » och sjunga singer. En gång försvann en del sängkläder och man misstänkte Grischka och ett par andra pojkar, som alla förut stulit.