Men denna kontrast m o t den landtliga stillheten gör, att man njuter desto m e r o c h drar en suck af tillfredsställelse, då man ser tåget ila i väg. Jungfrurna, dessa oumbärliga andar, s o m dagligen kringsväfva oss, kunna nämligen ofta alls ej dela sina husbönders kärlek till den egna torfvan på Djursholm, utan gripas af en oeftergiflig längtan tillbaka till staden o c h lämna ofta utan vidare de stackars husmödrarna, s o m härigenom råka i ett nästan ohjälpligt bryderi. En annan sak. M e n i den frågan gör man snart en hel del mindre behagliga rön. Brefportofrågan är en retsam sak på Djursholm. Den kan j u delvis hjälpas därmed, att man låter hämta sin post hvarje dag, En rätt stor olägenhet är den stora bristen på arbetshjälp. JVågon inflyttning af arbetsfolk är trots det stora behofvet för närvarande omöjligt, emedan bostä- der saknas. Det är att beklaga, att arbetare, som så lätt kunna få o c h gärna vilja hafva förtjänst, af detta skäl ofta icke kunna få sådan o c h att djursholmarne härigenom tvingas till onödiga kostnader o c h besvär. Tyvärr finnas för närvarande, så vidt bekant är, inga utsikter till någon ljusning i denna fråga. Det är således icke idel solsken på Djursholm, och. om tänker på den mest ömtåliga strängen, nämligen trafikfrågan m e d ty åtföljande alla olika tidtabeller, tågo c h paketkrångel m. m., så måste man erkänna, att det varit ganska ledsamma moln, som lägrat sig öfver den unga villastaden, men djursholmarne äro n u en gång för alla icke ett vanligt släkte. Nya villor byggas, nya människor flytta hit, s o m nedlägga kostnad och arbete på sitt hem, i det de binda sina intressen vid villastaden o c h därmed också lämna garantier för dess framåtskridande. M e n därför är också den öfriga mänskligheten ofta så skeptisk gentemot djursholmarne m e d deras entusiasm för sitt Djursholm. Alde. * prenumeranter!