Hon sjöng. Senare, först senare lade han märke till hennes frappanta utseende och hennes utsökta smak. Det första intrycket var ett annat: vilket underbart material att göra något av! Hennes röst var en aning kall och inte av de allra största, men utomordentligt välskolad och ren. Självklart hade hon valt en repertoar som han avskydde, men som tilltalade sällskapet i gemen. Omöjligt var det inte, att han av ren upproriskhet, av trots mot omgivningen greps av en lidelsefull lust att gripa henne och slunga henne ut, bort, så långt ut och bort som möjligt från detta profanum vulgus i aftondräkt ...