Det tycktes mig ta en hel dag att nå fram till det blänkande taket. Så mycket annat upptar mina tankar. Det var rökigt och bullrigt och så småningom flyttade man sig runt med sitt glas för att få kontakt med alla. Men jag har varit här förr och rör mig hemvant bland det som ligger dolt för dess tillfälliga besökare. Hon frågade mig med ögon som laserstrålar, skärskådande, om det inte vore idé att söka till Konstfack. Vi var inte undantaget som bekräftade regeln. Skillnaden mellan slaktaren och bagaren består i att den förre lösgör delar från något helt, den senare tvärtom. Så jag, eller min kropp, dansade upp med henne. " Skulle du inte vilja vara i en slottsmiljö? " Vi bar hem dig eftersom du slocknade och inte ville vara med längre. Här går man istället direkt till verket uppför en trasig stentrappa och försvinner in till sitt. Jag ligger i min kista och en sötsur doft tränger sig in i näsborrarna. Och det skulle komma flera efter detta. Mellangärdet känns hoptryckt som i kramp. Vi skrattade barnsligt bakom varandras ryggar för det såg tragikomiskt ut med hennes lilla runda gestalt och det svartfärgade håret med rak envis lugg över de blå ögonen som var missfärgade av för sena nätter och för mycket vin. Och är den österländsk, så är det vishetens ord och toner som vi med våra okänsliga sinnen har svårt att lära oss få ut något utav. Matsalen var behängd med Madames förfäder. Då jag med möda reste mig upp, kom ett illamående över mig som inte kunde stoppas. Mitt emellan bagaren och affären som är som ett litet varuhus med varor av alla de slag, ligger cafeterian. Inga andra problem når oss än dem som uppstår inom kamratkretsen. Senare skulle fadern med tårar i ögonen på sina bara knän tigga att få sin dotter tillbaka, han kunde gå med på vad som helst, han förlät allt. En kollega till konstnärinnan kom varje tisdag och bedömde våra arbeten. " Vi har inte råd ", säger föräldrarna i korus samtidigt som mamma helt apropå ber om en ansenlig summa att slå runt med. Inombords gråter jag bittert. Där trasmattorna bredde ut sig, såg det ut som regnbågen lagt sig att vila en stund. Så jag stod mellan två starka viljor, som jag manipulerade med bravur.