En nationalrätt, som förekommer hos de flesta balkanfolken och i Asien är " Popula ", som alltid finnes på bordet, den användes för att som man säger på svenska " bottna med ", och håller sig flera dagar, hvarför man kan på en gång tillreda för hela veckan. Rätten består af bönor, s om kokas i vatten tills de bli möra, hvarefter tillsättes lök, gräslök och hvitlök, de t hela omröres till e n tjock gröt. Är man läckergom rostas lök i olja som slås öfver " po­ pulan ". En annan rätt, som är lika vanlig, är " prebanaz ", hvilken äfvenledes utgöres af kokta bönor som tillsättas med i olja rostade lökar samt peppar, cayennepeppar och persilja. Lagvis lägges så i en stekpanna bönorna samt löken med dess kryddtillsatser, hvarpå det hela bakas i ugn. Denna rätt möter man nästan öfverallt i Serbien och i Macédonien. På tal om steka så förtjänar stekugnen och den roll den spelar i de orientaliska folkens lif sitt eget kapitel. Hos oss hänger sfekugnen ju van­ ligen tillsammans med köksspisen, hvaremot i balkanländerna med ugnen vanligen afses den som finns hos bagaren eller i vissa fall menas de små fristående bakugnar af järn, som ägas och skötas af någon oriental och är uppställd i något gathörn på fyra järnfötter. För tillredning af den dagliga maten i hemmen har man så kal­ lade kolgrytor af gjutjärn, som eldas med träkol och ställes grytan eller pannan ofvanpå träkolen. Köksspisar i europeisk mening i de stora moder­ na hyreskasärnerna i storstäderna finnas ej. Allt som skall bakas, rostas eller ugnste­ kas, sändes antingen till bagaren, ugnen på gatan eller till den offentliga bakugnen, som eldas vissa dagar i veckan och där man kan få ställa in den rätt man vill ha stekt mot en obetydlig afgift. Den offentliga bakugnen kallas " farna " och är särskildt före helgdagar mycket upptagen. Från alla håll komma fruarna och flickorna med kakplåtar, kastruller och pan­ nor innehållande en höna, stek eller dylikt.