Och mäktigt, lik ljungeldens lågor, likt dundret kring Sinai höjder, brusade förbannelsens och förtviflans samfälda dån kring de båda skuldmedvetna, som slagna af ångest smugit sig ut i salen och i skilda hörn tagit plats där ute. Nu har jag glömt bort att spela – åtminstone då någon hör på. Hela hennes stolthet uppreste sig däremot. Adjö! Sista kvällen Edit var kvar i K. hade de superat uppe i badhusparkens restaurant och sedan suttit en god stund och hört på musiken. Margret reste sig, och Edit lydde henne, förvånad och besegrad af Margrets fasthet. Således var det blott lilla Ceres, som var kvar i hemmet. Hon tog en penna från skrifstället och började kluttra på underlägget på pulpeten. – God dag, Margret! Hon kämpade hårdt, hon kämpade ut sin Golgatastrid, och den var het nog. Jag tycker ni ser trött och klen ut. Eller är det hemligheter, som afhandlas? Rådmannen slog Erik vänligt på axeln. Gösta var vice häradshöfding i Göta hofrätt och förlofvad med en af Jönköpings vackraste flickor. – Tyst, tyst, käre Erik! Sen sprang hon ut som hon kommit. – Och nu är den beviljad? Men då kunde han komma in helt hastigt och få se hennes tårar och upprörda tillstånd, och då blefvo hans ånger och hans böner om förlåtelse lika stormande och öfverdrifna som nyss hans orättvisa och omotiverade vrede. O, ja, snart, rätt snart blefve det nog slut. Hösten var kommen, och Erik hade ändtligen efter förlängd tjänstledighet återkommit senast från en släktings bröllop i Göteborg, där han haft det mycket muntert. Hon sof så godt, att det gjorde henne ondt att behöfva störa henne. – Försök att hålla modet uppe. Med den glada stämningen förhöjd minst femtio procent skyndade de alltså hem, hvar och en till sitt, för att göra toalett. Hon skulle ej kunnat uthärda hans åsyn nu. Tror du verkligen, att du är vuxen att strida med mig, om jag vill? Erik ljusnade upp. Det var gumman, inte gubben, som var tokig, och det är du som är gumman, min lilla gumma, förstår du.