Vi är ännu långt ifrån ett sådant samhälle.149 Här finns en nyckel till hur medicinska debattörer uppfattade samhället, och människans plats i det, under större delen av 1970-talet. Oförmågan att hamna på rätt plats och stanna där görs till ett utmärkande drag hos både de nervösa patienterna och i deras sjuklighet.135 Under 1950-talet är således inte kopplingen till det moderna Pietikainen och Oppenheim identifierat särskilt påtaglig: det är de nervösa patienterna snarare än det moderna samhället, som rör sig på ett oroväckande vis. Det generella, inte det speciella och könade, utgör kärnan i människorollen.230 Som hos Moberg ovan hålls tonläget i litteraturen kring könsroller tämligenneutralt, och det är ett slags både-och-perspektiv som anläggs: att ta hand om barn är både en nödvändighet och en ljuv upplevelse. 217 Oppenheim, ” Shattered Nerves ”, s. Men vad händer då individen inte vet vilken beteckningen är? 626: NRHF; vol. Siffrorna rör sig dock på ett mångtydigt sätt under 1960-talet. sig upp hastigt och sträckte sig efter ett glas vatten när hon plötsligt fick yrsel. Neurosen, som kardiologen Gunnar Biörck kallar just en ” personlighetssjukdom ”, tillskrivs således inte en av dessa faktorer, snarare flyter den däremellan, precis som psykiatrin positionerade sig mellan somatisk medicin, psykologi och socialmedicin.140 Psykiatrins position i Sverige vid denna tid, och framför allt psykiatrins relation till andra, framväxande yrkesgrupper är ännu otillräckligt utforskad i Sverige. 1960-talets stressdiskurs flyter däremot samman med arbetsmiljödiskursen, varför jag inkluderat Forssmans antologi, precis som Axel Ahlmarks Arbete och hälsa: företagshälsovårdens grunder, och Lennart Levis Från sjuksäng till arbetsbänk: En introduktion i medicinsk rehabilitering och arbetsvård och Arbetet och våra nerver, utgiven av försäkringsbolaget Thule.131 Sociologen Joachim Israel blev också ett välkänt namn under 1960-talet, bland annat i anslutning till frågor om barnuppfostran, social kontroll och avviutvalet sedan gjorts i relation till undersökningens syfte: många verk kring arbete och arbetsliv är helt eller till stor del irrelevanta för mina frågeställningar, och har därför inte inkluderats i urvalet.