FÄSTESUENNEN. 175 Iesus huilken onyttigh1 munn/ Hade thenna piga i thenna stundh/ Hon skänker2 then fatige Drengh alltså/ Att han motte skamliga3 frå henne gå/ Hon bliffuer Dochter Simon ehuru4 thet går/ Gudh nåde then man henne får/ Fast heller will iagh ogift wara/ Än lefua medh en sådan i så stor fara/ Kom nu hitt min fästemöö/ iagh will nu heller wara dödh/ Än wij skole haffua en sådan lååt5/ att6 säger thet lycktas medh sörgh och gråt/ Wiste iagh att tu Dochtor Simon skulle bliffua/ Doch7 skulle iagh tigh strax öffuergiffua/ Iagh giffuer Dochter Simon den och denn8. FÄSTEMÖÖN SUARADE. 190 Ach ney min käre hiertans wenn/ Then euige gudh motte oss beuara/ Och wårt liff en long tijdh spara/ Huad skulle i sköta en tolken skam9/ Som aldrig ännu till Kyrkio kom/ Hon hörde aldrig gudz helige lära/ then skam weet huarken tuckt eller ähra/ 10 I må nu hennes matmodher känna/ som ey annat kan än huar man skemma11 Thet är lijka i sälskap kommet12/ Som13 älska the onda och hata the fromma/ Aldrig i mine dagar såg iag en sådan quinna/ Som haffuer et sådant14 mistenckt15 sinne/ Der som16 en granne till then andre gaår/ Strax legger hon them en ond glosa17 på/ Sänder then ene then andre en skenck/ Strax haffuer hon hans hustru mistencht/ Tärföre skall migh then euige gudh beuara/ Migh skole i aldrigh sådan förfara18/ dvs. ovettig, försmädlig Felaktigt f. skänder, smädar (jfr d. skænde) eller skämmer, utskämmer 3 dvs. skamsen 4 dvs. huru än