Det finns ett slags liberal kulturpolitisk ideologi, tanken att varken ' kultur ' eller ' konst ' bör styras och kontrolleras. Those, for example, who have dwelled in forests have had no significant culture form for peoples whose gaze fail to discern the lineaments of culture in the spatial practices of peoples dwelling in areas with limited cle arings '. Tänkandets räckvidd avgörs inte av någon enskild praktik eller regim, även om strävan efter ett avgörande är ett av vardagens kännetecken. Burckhardt har nämligen börjat uppfatta kultur som ett resultat av en given ordning, snarare än som en pågående odling. dock Senko Maynard, ' A poetics of grammar: Playing with narrative perspectives and voices in Japanese and translating texts ', Poetics, vol. Åtminstone är det så på svenska och i en del andra språk - jag är inte språkvetare.1 Möjligheten att identifiera på ett övertygande sätt är emellertid sällan begränsad av blott grammatiska regler. Omfattningen av denna omsvängning kan dock ifrågasättas. Varje gång vi yttrar oss språkligt kan vi sägas respektera ett slags allmänna villkor (förutsättningar eller regler) för vad som kan sägas. David Ingram hävdar för övrigt att postmodernism just handlar om att visa hur både anpassning och nyskapande alltid måste knytas till en politisk och estetisk omdömesförmåga: 5 the distinct advantage of the postmodernist position would reside in its capacity to combine — in however a paradoxical a manner — both practical and aesthetic moments of judgment: both the Aristotelian notion of phronesis, or the application of general rules heteronomously determined by local habits of thought, and the Kantian notion of taste, or the free, reflexive discovery of rules in light of indeterminate, transcendent ideas of community. Är publiken förmögen att identifiera den situation som måste vara bekant för riktningsangivelsen skall bli begriplig? Jahrhundert. 1 Se Jean-Louis Dumas, Histoire de la pensée: Philosophies et philosophe$ vol.