Wi aghom Þøm tolf for allom waÞa oc skaÞa, sum Þe firi Þæsson maal kunno i koma, væria oc vpp aff at taka sum oss syælwæn, swa oc Þe oss syælwæn størkiæ, att rættæ oc næfsæ Þolkom ondom gierningom. Nu æn Þæn saken gifs, jæfwer oc ræÞis nokan af Þøm tolf vrættæ, vild hawa med sik, æntyggyæ før skyldskap, maghskap, vinsæmd, feeghd, awnd æller owiliæ, oc gitær Þætt mærkelikæ prøwætt oc fulkompnatt in till eens tweggiæ eller Þriggiæ, Þa skulu Þe oc egh flere vtt afsætiæs, oc andre swa manghe i Þera staÞ i Þy sinne oc egh længer. Nu wændis manne Þyufsak till, æller hwariahanda brutt Þætt hælzt æru, taks man, baslas, bindz, ællær pinæs vforwnnin egh openbarleka i handum takit, vtan varn doom, æller Þeræ varn doom hawa, Þæn swa gyor, hawi Konungs Ezwøre brutitt, oc takins egh fyrttyghi mark sum forÞum: Þy att hwar man aghar friÞ a sino gotze oc pænningum at hawa, oc særlika a syælfs sins likama æller liwe.