Jens föreslog omgående att de skulle gifta sig, men då tog inte Laura honom på allvar, eftersom de var så unga. Under delningstiden utvecklades intelligentian som skikt, med ett specifikt ethos av nationell mission. 20 Liliequist, Marianne, Våp, bitchor och moderliga män: Kvinnligt och manligt i såpoperans värld. Makarnas okonventionella roller förklaras då delvis med Lauras talang i att tillämpa fruntimmerslist, en virtuositet helt i samklang med artistimagen. För hans skull bevaras även ansvarsområdena hemma. ” och jag säger (vänligt) ” Jag är ledsen, men det måste bli så …. ” (skrattar), och däri ligger skillnaden. För Monika, i farmoderns anda, skulle man som patriot (Polen är vårt) verka för den fria statens återuppståndelse samt vårda traditioner och den ” sanna ” historien. Dekonstruktionen möjliggör en sorts frikännande strategi gentemot föräldrarna (om man travesterar Hankiss (1981) uppdelning) och låter Ania i viss mån försonas med den varken politiskt korrekta eller särskilt lyckliga barndomen. Familjens bekantskapskrets präglas likaså av politiska och intellektuella urvalsprinciper. Denna ” gamla ” eller ” traditionella ” intelligentia präglades av en unik, romantisk livsåskådning. Samtidigt har hon åratal av engagemang i en högerpolitisk krets bakom sig, och menar att denna krets fortfarande är avogt inställd till höga poster (i tydlig överensstämmelse 208 med Monikas tidigare uppdelning av studentkretsar i pragmatiska karriärister och oppositionella idealister). Detta samspelar i så 150 fall med bl.a. Kuron &amp; Zakowskis påpekanden att det Polska Scoutförbundet blev ” rött ” på 1950-talet då de gamla instruktörerna systematiskt sades upp eller förflyttades, och de nyanställda skickades på kurser i ” vetenskaplig världsåskådning ” (Kuron &amp; Zakowski 1996:54). Att ta del av andra människors levnadsberättelser kan ses som en ställföreträdande erfarenhet, då jag får insikter i erfarenheter som inte jag själv haft, och som jag sammanlänkar med mina egna för att utöka min förståelse. Anias förhållande till moderns (o) kvinnlighet är mycket ambivalent och i den fortsatta levnadsberättelsen går temat som en röd tråd.