Ja waßfammicken, det är utande godt, min Ingri där hemma, bränner fuller omycke skiönt bränwin hon, men det måste likwäl skiäncka in för detta här, kan tro. (Tager små supar. Ropar gåßen, samt kastar ett Sexstyfwer-stycke på bordet.) BERTIL. Hwad menar ni Juncker härmed. JUNK. TORBIÖRN. At betala hwad jag har tagit, dit dumma fä du. BERTIL. Ja jag wore wist dum, Juncker, om jag tog detta för betalning, lät mej si, för ett halfstop Caffé en Carolin, en sönderslagen postlin skål för 2. Caroliner, ett ölglas hwari gick sex goda supar ratasia à 6. styfwer supen 1½. Carolin, giör tilhopa halfsiette Carolin; Juncker, om Er behagar, wil ni betala mej dem, och sedan gie Bertil stackare Er Sexstyfwer, ni kasta på bordet, til driks-pengar, så ska ni ha tack derföre kiära Juncker. JUNK. TORBIÖRN. (Tar hastigt Sexstyfwer-stycket tilbakars igen af bordet.) Ja tacka när du får något at tacka före, du samwets lösa skinnare, halfsiette Carolin säijer du, du tror fuller, du kan inbilla mej, at må’n är giord af en Wästgiöte-Ost, gå och slicka up på golfwet där dit Cofä, som du kallar det, där ligger det, och der så får du det igen, där med är en Carolin betalt, plåcka hop bitarna af din lerpotta, och lät limma dem tilhopa, jag will bestå arbets-lönen, och så slår jag af 2. Caroliner af din räkning, dit bränwin war fuller godt, det kan jag intet neka, men när jag gier dej en marck supen, så har du intet at klaga, det giör Sex marck, efter glaset hölt 6. supar, som du säijer. (Tar up 16. styfwer, kastar dem på bordet.) (Til sin dräng.) Kom lät oß gå Truls. BERTIL.