Marken sköljdes af hafsviken, och bakom den med tegeltak försedda byggningen, hvars väggar voro grånade af tiden, reste sig en hög klippa, som på ena sidan helt och hållet skymde huset. Ur en mindre låda tog hon det omtalta brefvet. Hon hade uppnått sextiondefemte året. Doktor Floderus, en man, som i allmänhet vårdade sina patienter i och för sitt rykte, och skattade det sednare högre än dem, hade vid denna sjuksäng för första gången under sin långvariga, men icke alltid lyckliga praktik, förnummit ett högre interesse för menniskan, än konsten. – I en bemärkelse ” rart ” det vill säga, att jag Gudnås sällan är hos er. Nu har jag äfven dig att tänka på. Dörren hade ej väl slutit sig till efter Ingegjerds make, förrän denne störtade fram till henne. Rodnande återtager Sigrid: – Jag kan tänka, återtog Stjernlo, att det der tjocka brefvet från svåger, riksrådet på Åland, innehöll den formliga tillåtelsen af giftomannen till lysning eller var det ej så, Emerentia? Till följe af den styrka, hon i samma minut erfar, slutar hon att hennes bön är hörd. – I Stjernpalms? – Kan väl vara jag känner dem ej men det är någon annan som jag gerna ville se – Vi dricka ur detta horn en skål för seger och en derpå följande för fred. – Och hon, hon – Ja, det är han. – Ja, det kan jag nog fatta. Ännu kan det räcka ett par dagar. En flygtig rodnad gjöt sig för en minut öfver hans bleka ansigte. Den renaste af alla känslor, den barnsliga kärleken, utbredde sig der så rörande, så oemotståndligt, att han sjelf hade möda att återhålla den tår, som uppsteg i hans öga. En hemsk, en förfärlig natt! Hafva vi rättighet till detta gods, så vore det visserligen lugnt att slippa sitta på en arrenderad gård, som ej tillhör oss. – Ni bereden eder redan till morgondagens högtid genom bön och sång. Den frågan besvaras en annan gång. – Om jag det visste jag skälfver invärtes.