Om aftonen denna sorgliga sista dag, gjordes en liten fest för Malla. Utklädda till negrer inkommo hennes unga vänner och en liten dialog, författad af Gustava Arnell, slutades med verser på Mallas dåvarande favoritmelodi: »femme sensible, entends tu le ramage» – och en gavott, dansad af Thure Essen, Sophie Gyllenhaal och Jacquette Essen, hvars särdeles vackra små fötter, nakna, svärtade och omlindade med röda band gjorde vacker effekt däri, och väl gifvit anledningen till denna barfota ballett. Malla erkände välmeningen – men en fest nu, dans – då afskedet väntade dem morgonen därpå, det smärtande, för mormors lifstid åtminstone det sista, då olyckor, krig och nöd hotade enskilda såväl som det allmänna! Födelsedagen syntes henne som en olycksdag som hon heldre velat glömma! Dagen därpå reste de goda Gyllenhaals – ett ögonblick innan afresan sökte Malla sin moster, som ej var med de andra församlade omkring fru Rudbeck i förmaket, – hon fann henne gråtande på knä vid sin gamla mors säng. Efter några dagar foro Silfverstolpes till Thoresta; där mötte ock svårigheter, sjukdom och elände bland underhafvande. Vid återkomsten funno de mormor sämre till hälsa och lynne som alltid då de varit borta från henne. Malla läste för sin mormor: »Repertoire du Theâtre français» och fann däri flera pjäser som mycket intresserade henne. »Le siège de Calais», och »Gabrièle de Vergy» af de Belloy behagade henne mycket. Wrangels lämnade Edsberg för att med sina barn återvända till Qvattinge, Silfverstolpe var rest till Uppsala, det var tomt för Malla. Oförmodadt kom Lasse och hans hustru. Malla blef bra glad att få se dem, men märkte snart, att de hade någon ledsam underrättelse att meddela. Så var det ock: kyrassiärerna hade fått order att gå till norska gränsen. Eftermiddagen kom rättaren från Thoresta med orderna som ditkommit – om natten kom David i storm och urväder. Morgonen därpå den 9 mars måste han fara till Stockholm för att på eftermiddagen återvända till Uppsala och där samla skvadronen.