Maij: t skadeligit, men mig synes fast annorlunda, emedan deraf flyta häradzlagmanspenningar, mantalspenningar etc., kan afblifwa knechter etc.; wahrandes elliest publico skadeligit att förbiuda, det torp eij opsättias, serdeles på store skattägor, och ehuru wäl her til warit infördt, att inge mindre än ¼ torp eller gårdar skulle tillåtas, men det är nu rättat, att och ⅛ tillåtes. 1046 b. Discurerades om dagzwerke til almenne byggnader. Hr Lovisin: Synes bäst, att dagzwerke med alt annat går effter hemmanens antaal, mantaal eller gårdetaal, hwarmed de andre öfwerens komma, att införes effter maneller hemmantaal. Ass. Lilliemarck: Mig synes, att dagzwerke til kyrkia etc. gå effter manskapet, emedan offta hender, att flere äro på en liten än stoor gård. Hr Lovisin: Uthi det extraordinarie synes fuller så kunna gå an, serdeles som kyrkian nytties af alle mindre och större gårdar. Assessor Lilliemarck: Uti annor afgärd synes gårdetaal men i dagzwerke mantaal observeras. Alii opponunt: Dagzwärke kosta äfven wäl med mat och annat att underhålla, och derföre att flere personer, barn etc. på en gård finnas, är eij altid tekn til större förmögenheet, uthan contrarium, och slötz, att herwid aktas gårdetaal som i alt annat. 1048 b. Hr Lovisin påminte, att her bör införas skilnat emellan stånden, [188. ] så att en adelsman eij her under dragas och förplichtas att til ting resa och lof taga til swediande på sin egen skog. Secreter Hadorph: Jag hafwer fölgdt i detta Skogzordningen.