Detta kan jämföras med ca 10 procent lägre andelar bland de lågutbildade, de boende i resurssvaga områdena, de med låg hushållsinkomst och de boende i arbetarhem. Det går inte här att avgöra om den ökade andelen hotoch riskartiklar är proportionell mot en ökad andel artiklar i tidningen som helhet. Föreställningen att mediernas bild av brottsligheten är underdriven har däremot den motsatta effekten bland dem som mer sällan eller aldrig läser om brott i dagspressen. En trolig förklaring är att svenskar överlag har ett högt samhällsförtroende (se Rothstein och Kumlin, 2001; Holmberg och Weibull, 2005) vilket kan medför en för liten variation i resultaten. På likartat sätt har vi efter de perspektivberoende analyserna en god uppfattning om vilka erfarenhetsvägar som förstärker varandra i påverkan på den upplevda otryggheten i stadsrummet, men vi vet inte fullt ut vilken dessa erfarenhetsvägars sammansatta påverkan är. Även om forskningen kring medier, våld och brott intresserat sig för hur medieinnehållet kan leda till aggressivt beteende eller våldsamma handlingar som dödskjutningarna i Columbine 1999, har forskningen inte nämnvärt fokuserat på hur massmedierna och deras innehåll skulle kunna medföra förhöjda nivåer på den upplevda otryggheten. Men det kan här i sammanhanget nämnas att i en studie av Skogan och Maxfield (1981) visade de att de som själv utsatts för eller bevittnat brott förde vidare denna information genom sina lokala sociala nätverk vilket i förlängningen ledde till att människor blev mer rädda för brott. Inte heller vid undersökningen av umgängets betydelse för otrygghet i stadsrummet slår denna faktor igenom. (1986 / 2000) Risksamhället: på väg mot en annan modernitet. Jag har nu beskrivit i vilken utsträckning och i vilka grupper människor generellt tagit del av hot och risker i medierna samt undersökt hur denna medieerfarenhet förhåller sig till personliga och sociala erfarenheter av motsvarande hot och risker. Brottsnyheter är ett annat tema av relevans för vardagslivet i staden där flera studier gjorts. (1974) “ Victimisation in old age: Available evidence and three hypotheses ” in Crime and Delinquency, 20, pp. Troligtvis spelar de sociala relationerna in här.