Jag känner krampen och blockeringen, det är alltid likadant, så fort något händer hastigt, utanför min kontroll, när livet springer ifrån mig, när jag kommer för sent till något möte, när bakänden på vagnen försvinner nedför Linnégatan. Han kom ihåg den gamla bron, när den revs fanns han redan installerad, han kom ihåg att han bytt tunna bara två gånger, att han hade sjösatt den första när de byggde den nya bron. De skapade ett falskt liv, ett skuggspel på världens scenyta där de lurade myrorna rusade runt. Var han ännu en gammal gubbdjävel med hela den äkt-svenska fördomsjargongen? Dansbanan blev en mötesplats för Folk och folk. De hade i alla fall varit tillsammans in i det sista, modern hade lyssnat till barnet, som måste ha betytt mycket för henne, hon hade inte bara snäst åt barnet att hålla tyst ... Nu har han helt andra miner, målmedvetna, nästan ungdomliga, både blickar och leenden är mer anpassade till hans resliga gestalt där vi banar oss fram genom trängseln. Hon grät och såg på mig med sin sårade skälvande blick och förstod inte, vägrade förstå vad jag sa. Hon gjorde själv alltid allt i god tid. Då är dikten till dig, du tror väl att jag är galen och farlig och allt möjligt och det är jag ... säger de som vet, det är inte lätt att veta, tro mig. Har du lite vatten, frågade den andra och drog upp kanoten i säkerhet för strömvirvlarna utanför älvbrinken. Han har fått lite mer uppmärksamhet på sista tiden sedan han blivit utvald till objekt i ett drömforskningsprojekt. Jag sätter fram en kopp åt honom, gissar att han vill ha mycket socker, det ville alltid farsan. Han hade glömt vad beslutet gällde ... " För att få plats på gården var lastbilen tvungen att stå ganska nära vattnet. Men hade hon dött där? Kärleken besvarades genast och han fick fem öre för varje puss han gav henne. Det kanske var nåt viktigt. Tiden är både historia och framtid, Glaskrossaren saknar båda och finns således inte. Hade en beslutsam Glaskrossare kunnat hjälpa mig? Mot tystnaden. Han vänder ryggen till mig. Åke skulle bli tävlingscyklist. Ska du inte läsa? De som nog ändå nådde henne nämnde hon aldrig, inte med ett ord. Men inte varför. Att få bevisa för mamma att jag var man. Då får dom lära sig att fråga först, sa jag.