Det är kanariefågeln. Hon reser sig upp men sätter sig genast ned igen. ”Blir han inte bra nu? Tror inte mamma han blir bra nu?” frågar hon jublande. Men spänningen, vari den lilla sköra varelsen befann sig, har varit så stark, att nu, då den ger med sig, brister hon i gråt. ”Vad i Guds namn är det?” ”Jag är bara så glad.” ”Nå, så gå då ut till fågeln och se efter om han är frisk.” Så snart hon är gången, se föräldrarna på varandra och le i sin lycka. ”Det finns inte ett lyckligare barn i hela stan”, säger fadern. Och han har törhända rätt. Man skulle nästan vara frestad att tillropa den lilla Meli: ”Var glad, att du blivit en sjukling, var glad, att världen är stängd för dig, så att du blivit kastad tillbaka på dig själv! Var glad, att du ej kan följa med den stora flocken på allfarvägen utan måste söka dig fram på bivägarna, som löpa fram genom ängar och hagar och där du kan plocka lyckoklöver och sötblomster. INNEHÅLL. En spelmanshistoria 12 Det är en stilla kväll i mitt arbetsrum 17 Mina händer 21 Ett minne från stridsåren 22 Vad det kostar 42 Tal på Svenska akademiens högtidsdag den 20 december 1926 46 Björneborgarnas marsch 60 Andromedas klippor 67 Tal i radio för Danske Dramatikeres Forbund den 9 mars 1931 85 De blindas rätt 88 Julklappsboken. Ett barndomsminne 92 Sagan om Värmlands prins 97 Den heliga gravens kyrka. Föredrag i Falu föreläsningsförening 104 Julgudstjänsten i Mora 126 Vinter i Dalarna 131 Scoutrörelsen. Tal vid ungdomsmötet i Arvika den 23 juni 1912 134 Några ord om 1914 års psalmboksförslag 148 Hälsning till kvinnorösträttsmötet den 13 maj 1917 152 Tal vid Landsföreningens för kvinnans politiska rösträtt medborgarfest i Stockholm den 29 maj 1919 156 Ett minne 160 Tal till Eva Fryxells minne 167 Vid Sophie Elkans grav 171 Farmors predikan 175 En biskopsmiddag 179 Prostfolket i Karlskoga 1869—1899 185