Fingrid
Sähkömarkkinalaki tuli voimaan vuonna 1995 ja se edellytti, että sähkön myynnin ja siirron liiketoimet tuli erottaa toisistaan. Niinpä perustettiin Suomen Kantaverkko Oyj. Yhtiön perustivat vuonna 1996 Imatran Voima Oy, Pohjolan Voima Oy ja Suomen valtio. Suomen Kantaverkko Oy osti IVO Voimansiirto Oy:ltä ja Teollisuuden Voimansiirto Oy:ltä näiden yhtiöiden omistamat 400:n, 220:n ja tärkeimmät 110 kilovoltin sähkönsiirtoverkot, jotka yhdessä muodostavat Suomen kantaverkon. Myöhemmin osakkaiksi tulivat vakuutusyhtiöt Pohjola, Sampo ja Tapiola-ryhmä. Yhtiön nimi muutettiin Fingrid Oyj:ksi vuonna 1999. Vuonna 2011 voimaan tullut EU:n kolmas lakipaketti edellytti, että tuottajat eivät saaneet omistaa siirtoyhtiöitä. Fortum ja Pohjolan voima joutuivat luopumaan omistuksesta ja suurimmaksi omistajaksi tuli Suomen valtio.
Seppo Sairanen
Sairanen oli FIMin perustaja sekä suurin omistaja. FIM perustettiin vuonna 1987 jolloin se välitti arvopapereita Finanssimeklarit Oy:n nimellä. Seppo Sairanen on luotsannut yritystä vuodesta 1992 eteenpäin. Vuonna 2003 yrityksen nimi muutettiin FIM Group Oy:ksi, josta sittemmin tuli FIM Group Oyj. Fjord Line
1. tammikuuta 2002 Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap hankki BNR:n linja-auto- ja rahtiliikenteen haltuunsa, minkä jälkeen Fjord Line oli ainut BNR:n jäljellä oleva yhtiö. Vuodesta tuli liiketaloudellisesti erittäin kannattava ja matkustajamäärät ulottuivat uusiin ennätyksiin, joten Tanskan linjalle hankittiin uutta kapasiteettia. Myös kilpailijat huomasivat menestyksen ja marraskuussa 2002 Color Line hankki 59 % BNR:n osakkeista haltuunsa ajaakseen Fjord Linen itsenäisenä toimijana alas ja ottaakseen haltuunsa Tanskan- ja Englannin linjat. Norjan kilpailuvirasto ja työministeriö kuitenkin pysäyttivät kaupan. Color-yhtiöiden täytyi myydä osakkeet, jolloin Troms Fylkes Dampskibselskap (TFDS) osti osakkeet. TFDS halusi Fjord Linen pysyvän omana yrityksenään ja oli myönteinen myös uuden Tanskan-laivan hankintaan. Polydor Records
Vuonna 1962 Philips Phonografische Industrie (PPI) ja Deutsche Grammophon GmbH muodostivat yhteenliittymän Grammophon-Philips Group, GPG. 
Vuodesta 1962 alkaen Philips omisti Belgiassa Polygram SA yrityksen. Heinäkuussa 1970 Philips nimesi Uusi-Seelantilaisen yrityksensä PolyGram Records Ltd. nimiseksi, mutta muutti 1972 sen nimeksi Phonogram Ltd. 
Vuonna 1972 yhteenliittymän saksalainen Siemens & Halske AG:n Deutsche Grammophonin omistama Polydor International GmbH fuusioitui Philipsin omistamaan hollantilaiseen Phonogram International B.V. yritykseen. Kenwood Corporation
Yritys on perustettu vuonna 1946 nimellä "Kasuga Radio Company" Naganossa. Vuonna 1957 se vaihtoi nimensä Trio-Kenwood Corporationiksi.
Sama vuonna yritys valmisti ensimmäisen FM-virittimen Japanissa ja 1960-luvun puolivälissä maailman ensimmäisen puolijohteisiin perustuvan vahvistimen. Tokion pörssiin se listautui 1968. Finnagora
Vuonna 2004 perustettu Finnagora on yksi Suomen 17 kulttuuri- ja tiedeinstituutista. Finnagoran toiminnasta vastaa yksityinen FinnAgoran säätiö, jonka hallituksessa on mukana kaupunkien, korkeakoulujen, ministeriöiden, kulttuurin, elinkeinoelämän ja kansalaisjärjestöjen edustajia. Finnagora saa julkista tukea opetusministeriöltä. FlyNordic
Yhtiö perustettiin 1. marraskuuta 2000 ja se aloitti lennot kuukautta myöhemmin, 1. joulukuuta 2000. Marraskuussa 2003 Finnair osti 85 % FlyNordicin (aikaisemmin Nordic Airlink) osakkeista. Toukokuussa 2004 Finnair osti loputkin osakkeet, jolloin yhtiöstä tuli kokonaan Finnairin omistama. Lokakuussa 2004 yhtiön nimi vaihdettiin Nordic Airlinkistä FlyNordiciksi. Huhtikuussa 2007 ilmoitettiin, että Finnair myy FlyNordicin norjalaiselle Norwegian Air Shuttlelle saaden vastineeksi sen osakkeita. AlphaDream
Alphadream Corporation, Ltd. () on Tokiossa sijaitseva japanilainen videopelejä kehittävä yritys, joka perustettiin vuonna 2001. Nintendon toisen osapuolen tuottajana AlphaDream on kehittänyt pelejä Game Boy Colorille, Game Boy Advancelle ja Nintendo DS:lle Grid Solutions
Grid Solutions Oy (vuosina 2010–2016 "Alstom Grid Oy") on Tampereella ja Vantaalla toimiva sähköverkon loistehon kompensointilaitteita, harmonisten yliaaltojen suodatuslaitteita ja kondensaattoreita valmistava yritys. Yrityksen liikevaihto on noin 80 milj. euroa ja sillä on noin 260 työntekijää (2011). Grid Solutions Oy:n toimitusjohtajana toimii Jouni Mälkönen. Yrityksen vanha nimi Nokian Kondensaattorit / Nokian Capacitors on edelleen yrityksen aputoiminimenä. Nykyään yritys on osa General Electricin (GE) Grid Solutions -liiketoimintaa.Vuonna 1982 kondensaattoritehtaan jätevarastosta upotettiin salaa muun muassa PCB:tä sisältäviä myrkkytynnyreitä Dragsfjärdin edustalle Lounais-Suomeen. Nokian tiedotuspäällikkö väitti yhtiön toimineen laillisesti ja joutuneen petoksen uhriksi. Fjord Line
Fjord Line AS perustettiin vuonna 1993 "Rutelaget Askøy-Bergen AS":n tytäryhtiönä, jonka tehtävänä oli markkinoida ja operoida uutta risteilyreittiä Bergenistä Egersundin kautta Hanstholmiin Tanskaan. Aiemmin reitillä oli liikennöinyt vuosina 1982–1989 varustamo Fred. Olsen. Reitille hankittiin uusi alus, M/S Bergen, joka aloitti liikennöinnin 27. kesäkuuta 1993. Emoyhtiö Askøy-Bergen AS oli perustettu vuonna 1950 lautta- ja bussiliikenteeseen Askøyn ja Bergenin välillä. Askøy-sillan avaamisen jälkeen vuonna 1992 tämä toiminta loppui. Yhtiöllä oli myös lauttaliikennettä Bergenin ja Stavangerin välillä ja viiden vuoden ajan Boknavuonossa Rogalandissa, vuoteen 1992. Yhtiöt fuusioituivat 1. tammikuuta 1995 ja jatkoivat Fjord Line -nimen alla, pääkonttorinaan Bergen. Labsystems
Labsystems Oy oli suomalainen lääketieteen teknologiaa kehittävä yhtiö. Yhtiö tunnetaan Finnpipette-merkkisten pipettien valmistajana. Yhtiön perusti 1972 professori Osmo Suovaniemi. Yhtiön kehittämät teknologiat, monikanavapipetit ja optisesti luettavat 96 kaivon kuoppalevyt ovat nykyään laboratoriotekniikan kansainvälisiä standardeja. Nykyään yhtiö on osa kansainvälistä Thermo Fisher Scientific-konsernia. Cargotec
Cargotec Oyj on suomalainen pörssiyhtiö, joka toimittaa lastinkäsittelykoneita ja -laitteita laivoihin, satamiin, terminaaleihin ja lähikuljetuksiin. Cargotecin tuotemerkkejä ovat MacGregor, Kalmar ja Hiab. Yhtiö perustettiin kesäkuussa 2005, kun Kone Oyj muodosti lastinkäsittelyratkaisut-toimialastaan erillisen yhtiön. Finnaviation
Finnaviation oli suomalainen lentoyhtiö. Se perustettiin vuonna 1979, kun Nordair (aiemmin Lentohuolto) ja Wihuri Oy Finnwings yhdistettiin yhdeksi yhtiöksi, josta Finnair hankki 60 prosentin osuuden. Myöhemmin omistusosuus nousi 70 prosenttiin. Salora
Semi-Tech teki konkurssin vuonna 2000 ja Turun televisiotehdas myytiin norjalaiselle "Otrum Electronics" -yhtiölle, jolloin sen nimeksi tuli jälleen Finlux Oy. Yritys tuli uudestaan suomalaisomistukseen vuonna 2002, mutta ei saavuttanut kannattavuutta, vaan hakeutui konkurssiin syyskuussa 2005 (Yhtiön kuvaputkimallit joutuivat yllättävän pian litteiden mallien syrjäyttämäksi). Finnoil
Finnoil oli suomalainen öljy-yhtiö ja huoltoasemaketju. Yhtiön perusti E-liikkeen keskusyhtiö Osuustukkukauppa vuonna 1964 nimellä "E-Öljyt". E-kirjain viittasi ns. edistysmieliseen osuustoimintaan. Se ylläpiti "E-huoltamojen" ketjua, joista ensimmäiset olivat turkulaisen vuonna 1963 ostetun Fuel-yhtiön peruja. Tunnuksena oli punainen ja valkopunareunainen, venytetty kuusikulmio, jonka sisällä oli valkoinen E-liikkeen kirjain. Kindred Group
Unibet Group plc perustettiin vuonna 2000. Yhtiö sai samana vuonna myös kansainvälisen lisenssin ja perusti toimiston Maltalle. Vuonna 2003 Unibet käynnisti livevedonlyönti- ja online-kasinotoiminnan ja vuonna 2004 yhtiö listautui Tukholman pörssiin ja aloitti pokeritoiminnan. Schibsted
Yritys aloitti sanomalehtiensa viemisen verkkoon vuonna 1995 ja vuonna 2000 se lanseerasi FINN.no ilmoituspalvelun. Vuonna 2005 lanseerattiin talouselämän uutisiin keskittyvä verkkopalvelu e24.se ja vuonna 2006 e24.no. Schibsted yritti menestyä myös hakukonepalveluissa kehittämällä Sesam-nimisen hakukoneen, joka julkaistiin Norjassa ja Ruotsissa. Palvelu saavutti suosiota Norjassa mutta se on lopetettiin molemmissa maissa vuonna 2009. Finnlink
Vuoden 2010 loppuun saakka Oy Finnlink Ab oli Finnlines-konserniin kuulunut itsenäinen osakeyhtiö, joka oli perustettu vuonna 1988. FinnLink aloitti liikenteensä vuonna 1989 Uudenkaupungin ja Hargshamnin välisellä reitillä. Tällä reitillä kuljetettiin maantieajoneuvojen lisäksi myös junia. Vuonna 1996 tämä linja kuitenkin lakkautettiin, ja yhtiö keskittyi joulukuussa 1996 avattuun Naantalin ja Kapellskärin väliseen linjaansa, jolla ei enää kuljetettu junia. Vuonna 1996 yhtiö ajoi myös hetken aikaa Helsingin ja Norrköpingin välistä linjaa, joka ei kuitenkaan osoittautunut menestyksekkääksi. Oy Finnlink Ab sulautui Finnlines Oyj:hin vuoden 2010 lopussa. Bore (varustamo)
Rettig (Bore) on harjoittanut merenkulkua runsaat sata vuotta, alun perin Ångfartygs AB Bore perustettiin 1897 Turussa harjoittamaan ympärivuotista matkustajalaivaliikennettä Turun ja Tukholman välillä. Ainoastaan 1990-luvun alussa Bore Line -nimeä käytti Finnlines viisi vuotta, ja Rettigin omistamat "Boren" laivat kulkivat nimen Rettig-varustamo alla. Silja Line oli alkujaan Boren, Suomen Höyrylaiva Oy:n ja ruotsalaisen Svea-varustamon yhteisyritys, joka oli jatkoa Boren, Svean ja Suomen Höyrylaivan vuonna 1918 solmimalle yhteisliikennesopimukselle. Bore irrottautui Siljasta vuonna 1980 ja keskittyi rahtiliikenteeseen. Telia Inmics-Nebula
Telia Inmics-Nebula Oy on suomalainen ICT-palveluyritys, joka on perustettu vuonna 1997 nimellä Nebula Oy.
Yhtiöllä on useita palvelinkeskuksia Suomessa, sekä palvelinkeskukset Lontoossa ja Singaporessa. Nebulan oma runkoverkko kattaa Suomen suurimmat talousalueet. Nebulalla on yhteensä noin 34 000 asiakasta. Edelaraudtee
Edelaraudtee on virolainen rautatieyhtiö. Edelaraudtee perustettiin vuonna 1997. Raideliikenneyhtiö GB Railways yhdessä virolaisten sijoittajien kanssa osti Edelaraudteen vuonna 2000, kun se yksityistettiin. Edelaraudtee Infrastruktuuri AS omistaa Tallinna–Lelle–Viljandi/Pärnu-radan. Bisnode Finland
Bisnode Finland Oy on yritys- ja luottotietoyhtiö. Henkilöluottotietojen osalta Suomessa on vain kaksi toimijaa, joista toinen on Suomen Asiakastieto Oy. Yhtiö perustettiin Ruotsissa 1908. Toiminta alkoi Suomessa vuonna 1990 nimellä Soliditet Oy. Vuonna 1993 pohjoismaisen Soliditet-konsernin osti maailman suurin luottotietoalan yritys Dun & Bradstreet. Ponsse
Joulukuussa 1988 Ponsse Oy myytiin SKOP-konsernin teollisuusyhtiö Interpolator Oy:lle, joka halusi rakentaa vahvan metsäkoneyhtymän, Norcarin, joka pärjäisi myös maailmalla. Einari Vidgrénistä tuli Norcarin hallituksen jäsen ja Einarin veljestä, Esa Vidgrenistä, Ponsse Oy:n toimitusjohtaja. Gustaf Zitting
Zittingin yritys toi maahan kapearaiteisten rautateiden kalustoa ja tarvikkeita sekä vuodesta 1895 alkaen ruotsalaisen ASEAn sähkökoneita ja tarvikkeita. Vuonna 1898 Zitting perusti yhdessä ASEAN kanssa "Finska Elektriska" nimisen yrityksen jolla oli generaattori- ja moottoritehdas Helsingissä sekä asennuspaja Tampereella. Yrityksen tarkoitus oli toimittaa sähkökoneita Suomen ja Venäjän markkinoille mutta kun toiminta ei kehittynyt odotetusti yritys lopetettiin 1904. Zitting edusti tämän jälkeen ASEA:a Suomessa vielä vuoteen 1913 saakka. Zittingin yritys toimitti useiden suomalaisten voimalaitosten koneistot ja sillä oli myös oma kaapelipunomo Helsingin Malmilla. Ensimmäisen maailmansodan aikoihin yrityksessä oli noin 100 työntekijää joista 10 insinöörejä. Yritys muuttui osakeyhtiöksi 1925 mutta sen toiminta päättyi jo 1930-luvun alussa. Fingrid
Uusiutuvien energiamuotojen syöttötariffijärjestelmää kaavailtiin alun perin Fingridin hoidettavaksi, mutta perustuslakivaliokunnan lausunnon jälkeen sen sitä hoitaa Energiamarkkinavirasto. Fingrid
Itämeren alueen kantaverkko-organisaatiot saivat vuoden 2009 alussa valmiiksi yhteisen sähköverkkoselvityksen, jossa tutkittiin Baltian maiden liittämistä pohjoismaisiin ja Manner-Euroopan sähkömarkkinoihin. Selvityksen tuloksena nousi esille tarve rakentaa uusi sähkön siirtoyhteys, EstLink 2, Suomen ja Viron välille. EstLink 2 tasasähköyhteys Suomen ja Viron välillä on siirtokapasiteetiltaan 650 megawattia. Yhteyden kokonaispituus on noin 165 km, josta noin 14 km on avojohtoa Suomessa, noin 140 km Suomenlahden pohjaan upotettavaa merikaapelia ja noin 11 km maakaapelia Virossa. EstLink 2 otettiin kaupalliseen käyttöön helmikuussa 2014. Incap
Incap on perustettu vuonna 1992. Se listautui Helsingin pörssiin keväällä 1997. Vuonna 2000 yhtiö perusti tytäryhtiö Incap Electronics Estonia OÜ:n Kuressaareen ja vuonna 2006 Incap Contract Manufacturing Pvt. Ltd:n Bangaloreen. Statens Järnvägar
Keskustelu SJ:n yhtiöittämisestä alkoi 1990-luvun alussa ja vuosina 1992–1993 yhtiöitettiin SJ Kombi, joka silloin oli oma liiketoiminta-alueensa tavaraliikenneosastossa. Uuden yhtiön nimeksi tuli Rail Combi AB. Ensimmäisinä vuosina ulkopuolisilla omistajilla oli 30 prosenttia yhtiön osakkeista. Myöhemmin SJ osti takaisin nämä osakkeet. Yhtiö on nykyisin osa norjalaista Godstrafikbolaget CargonNet -yhtiötä (ennen NSB Gods). Green Cargo AB:n (ennen SJ Gods) ja NSB:n välisessä kaupassa ei käytetty lainkaan käteistä rahaa, vaan vaihdettiin vain omistusosuuksia. Cargonet sai Railcombista sata prosenttia ja Green Cargo sai Cargonetista 45 prosenttia. Suuri osa SJ:n toiminnasta lakkasi 1. tammikuuta 2001. Laitoksen kuudesta silloisesta osastosta muodostettiin oma osakeyhtiö, joista kaksi ensimmäistä valtio omistaa suoraan: Biohit
Biohitin edeltäjä oli Osmo Suovaniemen vuonna 1972 perustama Labsystems Oy, jonka kehittämät teknologiat, monikanavapipetit ja optisesti luettavat 96 kaivon kuoppalevyt ovat nykyään laboratoriotekniikan kansainvälisiä standardeja. Labsystemsin kehittämät pipetit tunnetaan tuotenimellä "Finpipette". Labsystems joutui vuonna 1986 SKOP-pankin haltuun. SKOPin konkurssipesä myi vuonna 1993 Labsystemsin brittiläiselle British Life Sciences Ltd. -yhtiölle. Yhtiön avainhenkilöt siirtyivät vuonna 1988 perustettuun Biohit Oy:n. Vuonna 2011 Biohit myi koko nesteannosteluliiketoimintansa saksalaiselle Sartorius -yhtiölle. Fibox
Fibox on suomalainen perheyritysryhmä, joka valmistaa sähkölaitteiden koteloita ja tarkkuuspuristettuja muoviosia. Vuonna 1991 perustettu yritys pohjautuu Fiskars-yhtiön 1960-luvun alussa aloittamaan muovikoteloiden valmistukseen, jonka Fiskars myi toimivalle johdolle 1990-luvun alussa. Fibox-konsernin vuosiliikevaihto oli 2010-luvun puolenvälin paikkeilla noin 95 miljoonaa euroa, ja konserni työllisti noin 600 henkilöä. Tehtaita on Suomessa, Puolassa, Kiinassa ja Etelä-Koreassa.. Fingrid
Fingrid on selvittänyt tuulivoiman lisäämisen vaikutuksia Suomen kantaverkkoon. Selvityksen mukaan 2000 MW maantieteellisesti hajautettua tuulivoimaa voidaan liittää Suomen voimajärjestelmään vuoteen 2020 mennessä. Liittäminen vaatii kuitenkin lisäinvestointeja. 
Toimitusjohtaja Jukka Ruusunen ei kannata Suomeen Saksan mallin mukaista tukijärjestelmää, jossa kaikille tuulivoimaloille koosta riippumatta taataan liittymä kantaverkkoon. Ruusunen pitää järjestelmää huonona, koska myös tuulivoimayhtiöt saavat suuret voimalansa ja esimerkiksi merellä olevat tuulivoimapuistonsa kantaverkkoon ilmaiseksi. Tuulivoimaloiden liittymien rakentamisen maksaa kokonaisuudessaan kantaverkon omistajayhtiö, joka joutuu hoitamaan myös sähkön myynnin tuulivoimayhtiön puolesta. Ruusunen toivoi Suomeen rajoitetumpaa tukimallia. Amstrad
Amstradin vuonna 2006 päättyneen tilikauden liikevaihto oli 92 miljoonaa Englannin puntaa ja liikevoitto 15 miljoonaa puntaa. Työntekijöitä yrityksellä oli 85.
Yrityksen nykyinen pääomistaja ja hallituksen puheenjohtaja, Alan Sugar, perusti yrityksen vuonna 1968. Se tuotti kodin elektroniikkaa ja myöhemmin halpoja televisioita ja hifilaitteita. Yritys listautui Lontoon pörssiin vuonna 1980. EMI
Tytäryhtiö EMI Finland aloitti toimintansa Suomessa 1972 toimien muun muassa Helsingin Pitäjänmäessä Arinatiellä Finnvox-studion naapurina. Myöhemmin yhtiön pääkonttori sijaitsi Helsingin Ruoholahdessa ja työllisti kymmenkunta työntekijää. EMI Finlandin artisteja ovat olleet muun muassa CMX, Neljä Ruusua, Lapinlahden Linnut, Irina, The 69 Eyes ja Waltari. Muun muassa vuonna 2001 EMI Finland osti Poko Rekords Oy -levy-yhtiön, joka jatkoi toimintaansa Tampereella Kyttälänkadulla. Keväällä 2009 Poko Rekords Oy sulautettiin EMI Finlandiin, mutta levymerkki jatkoi itsenäisenä vanhalla artistirepertuaarillaan Popedasta Yöhön. EMI Finland kuuluu vuodesta 2013 Universal Music Groupin Universal Music Finlandiin levymerkkeineen. Seuramatka
Matkanjärjestäjien yhdistymiset Suomessa alkoivat 1990-luvulla. Ensimmäiseksi yhdistyivät 1993 Tjäreborg ja Spies Matkat, 1997 Hassen Matkat yhdistettiin Fritidsresoriin ja vuonna 2002 Fritidsresor sulautettiin Finnmatkoihin. Vuonna 1997 Fritidsresor/Hassen Matkojen markkinaosuus Suomessa oli noin 30 %. Finnair-ryhmän eli Aurinkomatkojen, Finnmatkojen ja Top-clubin markkinaosuus oli 40 % ja Spies/Tjäreborg-ryhmän lähes 20 %. Finnfoam
Finnfoamin historian voi katsoa alkaneen jo vuonna 1971, kun Jorma J. Nieminen aloitti styroksisten (EPS) putkikourujen valmistuksen autotallissaan. Vuonna 1975 Nieminen perusti Muurlaan vanhan meijerin tiloihin Stynix Ky:n, joka valmisti muun muassa lämpöeristelevyjä, pakkauksia, putkikouruja sekä ruuanvalmistusastioille muotoiltuja lämpöeristekoteloita. Seagate
Seagate aloitti toimintansa levyasemavalmistajana vuonna 1979, alkujaan yrityksen nimi oli "Shugart Techologies". Yhtiön perustivat Alan Shugart ja Finis Conner. Yrityksen ensimmäinen tuote, viiden megatavun ST-506 -kovalevy, tuli markkinoille vuonna 1980. 1980-luvulla Seagate teki yhteistyötä IBM:n kanssa toimittamalla IBM XT -koneen kiintolevyjä OEM-periaatteella. EUnet
Suomessa EUnet-verkon toiminta alkoi vuonna 1985, kun Suomen UNIX-käyttäjäin yhdistys (FUUG) otti hoidettavakseen sen toiminnan. Vuoden 1993 alusta alkaen verkon toiminnasta vastasi EUnet Finland Oy, jonka yksi omistajista FUUG oli. EUnet oli hallinnoinut .fi-verkkotunnuksia siihen saakka ja hoiti sen jälkeen niiden teknistä ylläpitoa vuoteen 2002. Suomen tytäryhtiö selvisi KPNQwestin konkurssista, ja se myytiin Saunalahti Groupille, joka palautti EUnet-brändin käyttöönsä. Myöhemmin Elisa osti Saunalahden. Tjäreborg
Tjaereborg Rejser AS perustettiin Tanskassa vuonna 1950. Suomeen Tjäreborg perustettiin vuonna 1966. Tjaereborgin perustaja pastori Eilif Krogager jäi eläkkeelle vuonna 1989, ja tuolloin Tjaereborg-konserni myytiin Spies-konsernille. Vuonna 1996 englantilainen pörssiyhtiö Airtours osti Spies-Konsernin, ja näin Tjäreborgista tuli osa Scandinavian Leisure Group -nimistä matkanjärjestäjäkonsernia sekä Airtoursia. Vuonna 2001 Airtours ja Scandinavian Leisure Group saivat uuden nimen: MyTravel. Spies-Matkat yhdistettiin Tjäreborgiin vuonna 2002. MyTravelin ja Thomas Cookin fuusion myötä Tjäreborgin omistajakonsernin nimi on ollut 19.6.2007 lähtien Thomas Cook Group plc. Norsk Hydro
Sam Eyde ja Kristian Birkeland perustivat yrityksen joulukuussa 1905 nimellä "Norsk Hydro-Elektrisk Kvælstofaktieselskab". Yhtiötä rahoitti myös ruotsalainen Wallenberg-suku sekä eräät ranskalaiset pankit. Yhtiön toiminnan alku perustui Birkelandin patenttiin, jolla sähköisen valokaaren avulla tuotettiin typpipohjaista nitraattia, jota voitiin käyttää lannoitteena. Samick
Vuonna 1958 perustettu Samick oli yksi Etelä-Korean ensimmäisistä pianovalmistajista yhdessä Chung Eum -yhtiön, Soodo Pianon ja Young Changin kanssa, jotka kaikki perustettiin 1950-luvun loppupuoliskolla. Vuonna 1971 Chung Eum ja Soodo poistuivat markkinoilta, ja korealaisiksi pianonvalmistajiksi jäivät Young Chang ja Samick. Samick lanseerasi vuonna 1960 pystypianomerkin Horugel, mutta vuodesta 1973 käytti pianomerkkinään Samickia. Yhtiö alkoi rakentaa flyygeleitä vuonna 1970 ja digitaalisia pianoja vuonna 1987. Vuonna 1990 Samick valmisti yli 100 tuhatta pystypianoa, 7 583 flyygeliä ja 7 959 digipianoa. Korean ulkopuolelle vietiin pystypianoista vajaa neljännes, flyygeleistä noin 80 prosenttia ja digipianoista noin 40 prosenttia. Vuonna 1990 Samick siirsi valmistusta Korean ulkopuolelle perustamalla pianotehtaan Indonesian Jakartaan. Vuonna 2000 yhtiö valmisti noin 35 tuhatta pystypianoa, 10 tuhatta flyygeliä ja 10 tuhatta digipianoa, mutta viennin osuus oli hieman pienempi kuin vuosikymmen aiemmin. Samickin markkinaosuus maailman pianotuotannosta oli 1990-luvun puolivälissä noin 14 prosenttia. Metex
Metexiin kuului vuonna 1962 yhteensä 46 jäsentä, joilla oli runsaat sata tehdasta. Sillä oli tytäryhtiöt Finmetex Ltda, joka perustettiin Brasiliaan São Pauloon, Finnmaskiner ab, joka perustettiin Tukholmaan 1959 ja Finnmetex Spa, joka perustettiin Milanoon 1961. Ensimmäinen toimitusjohtaja oli professori Jorma Serlachius. Toimitusjohtaja vuodesta 1956 oli diplomi-insinööri Kauko Uusitalo, joka oli tullut osuuskunnan palvelukseen 1949. Kantaverkko
Suomen kantaverkkoa hallinnoi valtionenemmistöinen yhtiö Fingrid. Se käyttää valtakunnallisessa sähkönsiirrossa 400, 220 ja 110 kilovoltin (kV) voimajohtoja. Kantaverkon voimajohdot ovat pääasiassa avojohtoja, kaapeleiden käyttö on kalleutensa vuoksi vähäistä. Kantaverkkoon kuuluu yhteensä noin 14 000 kilometriä suurjännitejohtoa, yli puolet siitä on 110 kV:n johtoa. Fenestra
Fenestra Oy oli suomalainen ikkuna- ja ovivalmistaja, joka perustettiin 1992 ja haettiin konkurssiin tammikuussa 2014. If (vakuutusyhtiö)
If perustettiin vuonna 1999 yhdistämällä ruotsalaisen Skandian ja norjalaisen Storebrandin vahinkovakuutustoiminnot. Vuonna 2000 yhtiö perusti Suomeen sivuliikkeen. Vuonna 2002 yhtiöön liitettiin suomalaisen Sammon vahinkovakuutus. Vuonna 2004 Skandia ja Storebrand myivät kaikki Ifin osakkeensa Sammolle. Sen myötä If siirtyi kokonaan Sammon omistukseen. If vakuuttaa kumppaninsa Keskinäisen Vakuutusyhtiö Kalevan kanssa lähes 1,5 miljoonaa ammattiliittojen ja järjestöjen jäsentä. Framfab
Framfab on Jonas Birgerssonin vuonna 1995 perustama ruotsalainen it-konsultointiyhtiö. Yhtiö listautui Tukholman pörssiin 1999. 1999-2000 yhtiö osti useita ulkomaalaisia yhtiöitä maksaen ostoksensa omilla osakkeillaan ajautuen samalla syviin tappioihin. Yhtiön rahoitustilanne parani vähitellen ja yhtiö nousi voitolliseksi 2004. 2006 yhdistyi kilpailijansa, Icon Medialabin, kanssa. Datasaab
Suomeen perustettiin vuonna 1971 Datasaabin ja Valmetin automaatioryhmän yhteisyritys Datasaab-Valmet Oy (myöhemmin Dava Oy), joka kasvoi 1970-luvun mittaan 25 hengen atk-osastosta yli 300 hengen yritykseksi. Sen päätuotteita olivat tietokoneiden lisäksi pankeissa käytetyt tietokonepäätteet ja käteisautomaatit sekä ravintoloiden ja vähittäisliikkeiden kassapäätteet. Datasaab-Valmetin päätteitä käytti myös Valtionrautatiet. Vuonna 1979 yrityksen tuotannosta meni kymmenisen prosenttia vientiin, pääosin Neuvostoliittoon. Helmikuussa 1979 Valmet lisäsi siihen asti puoliksi omistetun yrityksen omistusosuutta 75 prosenttiin. 1980-luvun alkupuolelta lähtien yritys toimi nimellä Oy Dava Ab, ja toisena omistajana oli Ericsson Information Systems sen ostettua Datasaabin. Tammikuussa 1988 Nokia Informaatiojärjestelmät osti Ericssonin Dataryhmän ja Davan, jotka yhdistyvät Nokia Data Systems Ab:ksi. Kaupan myötä Nokia nousi Pohjoismaiden suurimmaksi ja Euroopan seitsemänneksi suurimmaksi tietotekniikkayritykseksi ja Euroopan toiseksi suurimmaksi tietokonepäätteiden valmistajaksi. Toukokuussa 1991 brittiläinen ICL osti Nokia Datan. Vuonna 1996 ICL:n ja japanilaisen Fujitsun mikrotietokoneiden valmistusyksiköt yhdistettiin, ja Suomen-toiminnot saivat nimen Fujitsu Services Oy. Sen nimi muuttui lokakuussa 2011 Fujitsu Finland Oy:ksi. Edenred
Edenred Finland Oy (ent. Delicard Oy) on toiminut Suomessa vuodesta 2005 alkaen, jolloin sen päätuote oli yrityslahjana toimiva Delicard-lahjakortti. Nykyään Edenred Finland tunnetaan työsuhde-eturatkaisuistaan, joiden parissa yritys on toiminut vuodesta 2011 alkaen. Edenred Finlandista tuli Suomen suurin työsuhde-etumaksuvälineiden tarjoaja vuonna 2014, kun Edenred osti lounas- ja virike-etuun tarkoitetut maksuvälineet Lounasseteli ja Virikeseteli sekä näiden korttivastineet Nets Oy:ltä . Estrella
Yritys lopulta kasvoi suuremmaksi, ja sen tuotteita alettiin markkinoida vuonna 1987 Suomeen ja vuonna 1990 Tanskaan. Sittemmin Estrellan tuotteita on viety useille muillekin markkina-alueille, ja toimintaa oli esimerkiksi Islannissa, Baltian maissa, Ukrainassa ja Venäjällä. Myöhemmin Kraft Foods osti Estrellan ja rupesi tuottamaan sen sipsejä Estrella-nimellä Ruotsissa, Maarudilla Norjassa ja Taffel Chipsinä Liettuassa. Vuonna 2008 Kraft Foods myi Estrellan FEPCO 1 AS:lle, joka on norjalaisen sijoitusyhtiö Herkules Private Equity Fundin omistama. Sijoitusyhtiö luopui omistuksistaan vuonna 2014, ja Estrella Maarud siirtyi saksalaisen Intersnack Groupin haltuun. Saunalahti Group
Saunalahti Group Oyj (aikaisemmin nimillä Jippii Group Oyj ja Saunalahden Serveri) oli suomalainen internet- ja teleoperaattori. Saunalahti aloitti toimintansa vuonna 1996 ja listautui Helsingin pörssiin vuonna 2000. Teleoperaattori Elisa osti yrityksen vuonna 2005. Finlandia Group
Finlandia perustettiin vuonna 2000 Tampereelle nimellä Sijoitustalo Finlandia. Se toimi ensimmäiset kymmenen vuotta vakuutusmeklarina ja muun muassa Skandia Lifen asiamiehenä. Yrityksen johdossa oli useita entisiä jääkiekkomaalivahteja: toimitusjohtajana Mika Manninen, myyntijohtajana Hannu Kamppuri ja sijoitusasiantuntijana Kari Takko. Vuosina 2007–2008 Finlandia Group välitti muun muassa Lehman Brothersin indeksilainoja sanoen niitä riskittömiksi. Lehman Brothersin konkurssi muutti sijoitukset arvottomiksi. Unilever
Vuonna 1881 Edvard Åström perusti harja- ja sivellintehtaan Turkuun ja vuonna 1886 terveyssuolan valmistamiseen keskittyneen Åströms Tekniska Fabriker yhtiön. 1900-luvun alussa yhtiö kasvoi ja laajensi tuotevalikoimaansa muun muassa mehuihin ja erilaisiin hygienia- ja kosmetiikkatuotteisiin. Ensimmäistä maailmansotaa seurasi kuitenkin haastava markkinatilanne, mikä johti Åströmin omistamien yhtiöiden fuusioitumiseen ja lopulta myyntiin. Vuonna 1925 teknokemiallinen tehdas siirtyi Lever Brothers Ltd:n omistukseen. Teknokemiallisen tehtaan laajaa tuotevalikoimaa karsittiin ja yritys keskittyi saippuoiden ja puhdistusaineiden valmistukseen. Tehdas toimi Leverin tytäryhtiönä Åströms Tvålfabrik Ab:n nimellä.
1928–1930 Margarine Unie tuli Suomen markkinoille ostamalla S.W. Paasivaaran Margariinitehdas Oy:n, kauppahintana oli noin 22 miljoonaa vanhaa Suomen markkaa. Finn Spring
Finn Springin omistajat Virpi ja Hannu Ali-Haapala olivat alun perin karjatilallisia. Koska karjanpito ei ollut taloudellisesti kannattavaa, syntyi idea lähdeveden hyödyntämisestä ja sen luomista mahdollisuuksista. Finn Spring merkittiin kaupparekisteriin 20. maaliskuuta 1991. Aluksi vettä myytiin Venäjälle, koska Suomen markkinat olivat pienet. Pullotetusta lähdevedestä tuli vähitellen suosittua ja lähdevesituotteista varteenotettavia vaihtoehtoa kuluttajien arkipäivässä. Tämä avasi markkinat myös kotimaahan. Nykyisin Finn Springin markkinaosuus lähdevesien valmistajana Suomessa on noin 80 prosenttia. Finn Spring Oy on edelleen perheen omistuksessa ja toinen sukupolvi on jo mukana yrityksen toiminnassa. Finnwind
Finnwind Oy on 1993 perustettu suomalainen teknologia- ja asiantuntijayritys, joka valmistaa, markkinoi ja asentaa aurinkopaneelijärjestelmiä, pientuulivoimaloita sekä saarekeverkkotuotteita. 
Pientuulivoimalat sekä aurinkopaneelien asennusjärjestelmät ovat yrityksen omia tuotteita ja valmistettu Suomessa. Finnwind Oy:n tuotesuunnittelu ja valmistusprosessit on sertifioitu EN1090 mukaisesti.
Aurinkopaneeleita Finnwind Oy tuo maahan Euroopasta sekä Intiasta. Finnwind Oy:llä on yksinoikeus Suomen markkinoilla Tier 1 valmistaja Vikram Solarin aurinkopaneeleille. M/S Fellow
1. lokakuuta 1972 tapahtui kölinlasku ja 2. tammikuuta 1973 alus laskettiin vesille. 21. toukokuuta 1973 alus luovutettiin Merivienti Oy:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle nimellä "Finnfellow". Kotisatamaksi tuli Helsinki. Luovutuksen jälkeen alus aloitti Finnlinesin liikenteessä reitillä Helsinki–Kotka–Felixstowe. 1. tammikuuta 1976 alus aikarahdattiin Finncarriersin Helsingin ja Lyypekin väliseen liikenteeseen. 1. lokakuuta 1982 Neste Oy osti aluksen. 27. helmikuuta 1986 Finnlines osti aluksen. 1. toukokuuta–5. elokuuta 1988 välisen ajan alus oli aikarahdattuna Silja Linen Turun ja Tukholman väliseen liikenteeseen. 29. syyskuuta–31. lokakuuta 1988 välisen ajan alus oli aikarahdattuna TT-Linen Trelleborgin ja Travemünden väliseen liikenteeseen. Tikkurila (yritys)
Rikkihappo Oy, nykyinen Kemira Oyj, osti vuonna 1972 Schildt & Hallbergin ja ryhtyi laajentamaan ja modernisoimaan tehdasta voimakkaasti. Vuonna 1975 vihittiin uusi Monicolor-maalitehdas, joka oli valmistuessaan maailman automatisoiduin maalituotantolaitos, ja sen myötä alkoi tehtaan muutto pois vanhalta paikaltaan Tikkurilankosken partaalta. Vanha tehdasalue purettiin 1980-luvun lopulla, lukuun ottamatta vuonna 1912 rakennettua punatiilistä vernissatehdasta, joka toimii nykyään monitoimi- ja nuorisotalona. Uusi tehdasalue on noussut kauemmas Tikkurilan keskustasta. Estlink
Kaapeli siirtyi suomalaisen Fingridin ja virolaisen Eleringin yhteisomistukseen vuonna 2013, kun yhtiöt ostivat kaapelin AS Nordic Energy Linkiltä 77,6 miljoonalla eurolla. Finnkino
Tammikuussa 2017 kiinalaisen Wanda Groupin omistama AMC ilmoitti ostavansa Finnkinon emoyhtiön Nordic Cinema Groupin pääomasijoitusyhtiö Bridgepointilta ja ruotsalaiselta mediayhtiö Bonnierilta lähes 870 miljoonalla eurolla. Juha Sipilä
Vuonna 1995 Sipilä perusti Fortel Invest Oy:n, joka on teknologiayritysten pääomarahoitukseen keskittynyt yritys. Yhtiö oli voitollinen vain neljänä vuonna vuosien 1995–2012 aikana. Vuonna 2012 yhtiö teki 2,9 miljoonan euron tappion. Vuosina 2002–2005 Sipilä toimi Elektrobit Oyj:n toimitusjohtajana, minkä jälkeen hän palasi johtamaan Fortel Investiä, kunnes tuli valituksi eduskuntaan. Finn-Stroi
Finn-Stroi Oy oli suomalaisten rakentajien Neuvostoliittoon suuntautuvia rakennushankkeita varten perustama yhteenliittymä. Se toteutti suuria rakennusprojekteja, kuten:Finn-Stroi perustettiin varsinaisesti Svetogorskin paperitehtaan rakennustöitä varten. Siinä oli osakkaana kahdeksan suurta suomalaista rakennusyritystä, pääosakkaina Polar-rakennus Oy, Haka, Puolimatka, Teräsbetoni, YIT. Myöhemmässä vaiheessa mukaan tuli lisäksi kuusi muulta osakasta, joista 1978 alussa tulivat Lemminkäinen Oy ja Palkki Oy sekä Perusyhtymä Oy. Finn-Stroin ideoija ja sen hallituksen pitkäaikainen puheenjohtaja oli Polar-rakennuksen toimitusjohtaja, vuorineuvos Kauko Rastas. Yrityksen johtajana toimi 16 vuotta Risto Kangas-Ikkala. Finlux
Lohjan Kalkkitehdas Oy osti Iskumetalli Oy -nimisen pumppuja päätuotteenaan valmistaneen yrityksen vuonna 1946. Vuonna 1949 yritys alkoi valmistaa lisenssillä Luxor-merkkisiä radioita. Vuonna 1958 alkoi mustavalkotelevisioiden valmistus, ja vuonna 1964 yritys fuusioitiin Lohjan Kalkkitehdas Oy:hyn. GN Store Nord
GN on perustettu vuonna 1867, kun C. F. Tietgen perusti Great Northern Telegraph Companyn. GN avasi ensimmäisenä Pohjois-Euroopasta puhelinyhteyden Hong Kongiin ja Japaniin vuonna 1872. Sen puhelinyhteydet keskittyivät erityisesti Aasiaan. 1947 GN alkoi valmistamaan radioita. Vuonna 1977 GN osti Danavoxin, tanskalaisen kuulokojeita valmistavan yrityksen. Vuonna 1990 yritys osti Madsen Electronicsin. Vuonna 1992 GN avasi Tanskan ensimmäisen yksityisen matkapuhelinverkon. Vuonna 1999 GN osti yhdysvaltalaisen ReSound Corporationin, joka valmisti kuulolaitteita. Seuraavana vuonna GN osti yhdysvaltalaisen Jabra Corporationin, joka oli Yhdysvaltojen suurin langattomien handsfree-laitteiden valmistaja. Vuonna 2005 GN osti saksalaisen kuulokoje valmistaja Intertonin. FastROI
Fastroi Oy perustettiin vuonna 2003. Vuonna 2015 yritys osti tamperelaisen järjestelmätoimittaja Necora Systems Oy:n. Fastroi jakautui kesällä 2016 kahdeksi yhtiöksi niin, että infran ja kiinteistöjen rakentamista sekä kunnossapitoa palveleva liiketoiminta siirtyi Softroi-yhtiöön (nykyinen Fluent Progress). Sosiaali- ja terveyspalvelujen liiketoiminta jäi Fastroi-yhtiöön. Fastroi ja Necora sulautuvat yhdeksi yhtiöksi joulukuussa 2017. 
Yritys perusti syksyllä 2018 maayhtiön Lancashireen Isoon-Britanniaan. Telia Finland
TeliaSonera Finland Oyj perusti Tele Finland Oy:n vastatakseen kysyntään edullisemmista GSM-puheluista. Yhtiö oli Soneran nk. "halpaoperaattori". Soneran edeltäjän perinteikästä nimeä "Tele" kantava operaattori perustettiin 17. toukokuuta 2004. Tele Finland Oy oli aluksi TeliaSonera Finlandin tytäryhtiö, mutta se fuusioitiin emoyhtiöönsä 31. joulukuuta 2005. Tele Finlandilla oli oma asiakaspalvelu, oma hinnoittelu ja omat ehdot verrattuna Soneran liittymänhaltijoihin. Wincor Nixdorf
Diebold Nixdorf AG (aiemmin "Wincor Nixdorf International GmbH") on saksalainen pörssiyhtiö, joka on keskittynyt IT-järjestelmien valmistukseen ja kehittämiseen pankeille ja kaupalle. Yritys on ollut itsenäinen 1.10.1999 lähtien. Ennen tätä yrityksen historia on Siemens Nixdorf Retail & Banking Systems GmbH (1998–1999), Siemens Nixdorf Informaatiojärjestelmät (1990–1998) sekä Nixdorf Computers (1952–1990) Beneq
Joulukuussa 2012 Beneq kertoi ostavansa Espoossa sijaitsevan elektroluminesenssiliiketoiminnan yhdysvaltalaiselta Planar Systemsiltä. Samalla Beneq sai haltuunsa Lohja Oy:n alun perin rakentaman näyttötehtaan Espoon Olarinluomassa. Lohja Oy rakensi uuden elektroniikkatehtaan Espooseen vuonna 1984, koska yhtiö suunnitteli aloittavansa täysin uudentyyppisten litteiden näyttöjen valmistuksen. Uudenlaiset ohuet näytöt teki mahdolliseksi 1970-luvulla Suomessa keksitty ALD (Atomic Layer Deposition), atomikerrostusmenetelmä, jolla pystyttiin hallitusti käsittelemään erittäin pieniä materiaalimääriä. Beneq valmistaa samassa tehtaassa edelleen elektroluminenssinäyttöjen uudempia sukupolvia, joita myydään nykyään Beneqin Lumineq-tuotemerkillä. Näyttöliiketoiminta toimi vuodesta 2012 vuoteen 2016 tytäryhtiönä Beneq Products Oy, joka fuusioitiin emoyhtiöön vuoden 2016 lopussa. Biohit
Biohit Oyj on suomalainen diagnostisia järjestelmiä ja asetaldehydiä sitovia tuotteita valmistava pörssiyhtiö. Sen osake on noteerattu Helsingin pörssissä vuodesta 1999 lähtien. Yhtiö on perustettu vuonna 1988. INMARSAT
Inmarsat perustettiin valtioiden välisenä organisaationa vuonna 1979. Euroopan avaruusjärjestö suunnitteli, rahoitti ja toteutti sen ensimmäiset satelliitit. Se muutettiin pörssiyhtiöksi 2000-luvun alussa ja sen osakkeet ovat myynnissä Lontoon pörssissä. Inmarsat operoi yhtätoista tietoliikennesatelliittia. Finn-ID
Finn-ID Oy on vuonna 1986 perustettu suomalainen tietotekniikkayritys, jonka toimiala on viivakoodi- ja RFID-tunnistukseen perustuvat logistiikan toiminnanohjausjärjestelmät. Se työllistää 51 henkilöä ja sen liikevaihto on noin 10 miljoonaa euroa. Yritys toimii Suomen lisäksi Baltiassa ja Venäjällä ja kuuluu itsenäisenä osana Perel-konserniin. Yritys on yksi Suomen parhaat työpaikat 2011 -palkituista pienten yritysten sarjassa. Hybrid Graphics
Hybrid Graphics Oy oli suomalainen grafiikkaohjelmistoteknologioita kuluttajatuotteisiin kehittävä yritys. Hybrid perustettiin vuonna 1994 Helsingissä. Maaliskuussa 2006 NVIDIA Corporation osti yrityksen, joka on toiminut kesäkuusta 2007 lähtien nimellä NVIDIA Helsinki Oy. LED
Shuji Nakamura japanilaisessa Nichia Corporationissa valmisti ensimmäisen entisiä huomattavasti kirkkaamman sinisen LEDin. Sen materiaalina oli indiumgalliumnitridi (InGaN). Jo sitä ennen oli galliumnitridista (GaN) valmistettu kirkkaita LEDejä. Vuonna 1995 Alberto Barbieri Cardiffin yliopiston laboratoriossa (GB) tutki kirkkaiden LEDien tehokkuus- ja luotettavuusominaisuuksia ja osoitti, että erityisen hyvä tulos saadaan, jos indiumtinaoksidi (InSnO) kytketään yhteen galliumarsenidin kanssa. Kun siniset ja erityisen tehokkaat LEDit oli keksitty, Nakamura sai pian kehitetyksi myös ensimmäisen valkoisen LEDin, johon käytettiin yttriumalumiinigranaatin ja ceriumin seosta YAlO:Ce, "Ce:YAG". Fosforipitoisella päällysteellä saatiin sinisen valon väri muuttumaan niin, että se näyttää valkoiselta. Nakamuralle myönnettiin tästä vuonna 2006 Millennium-teknologiapalkinto. Finncomm Airlines
Finnish commuter airline (Finncomm) oli suomalainen vuonna 1993 perustettu lentoyhtiö. Elokuussa 2011 brittiläinen Flybe ja Finnair ostivat Finncommin osakekannan yhteisyrityksensä Flybe Nordic AB:n omistukseen. Osakekannasta 60 % on Flyben ja 40 % Finnairin omistuksessa. Omistajanvaihdoksen yhteydessä Finncommin nimi muutettiin Flybe Finlandiksi. YIT
Vuonna 1942 perustettu Vesto-ryhmä oli siirtynyt Perusyhtymän omistukseen jo vuonna 1960. Myöhemmin YIT laajensi toimintaansa teollisuuden projekteihin ja kunnossapitoon sekä talotekniikkaan ostamalla suomalaisen Huber Oy:n ja ruotsalaisen Calor Ab:n. 1990-luvun lopulla YIT laajensi talonrakennustoimintaansa yritysostoilla Venäjällä ja Liettuassa. Vuonna 2003 YIT osti ABB:ltä kiinteistötekniset liiketoiminnot Pohjoismaissa, Baltiassa ja Venäjällä. Laajentuminen jatkui vuosina 2008 ja 2010 Keski-Eurooppaan yritysostojen kautta. Finlux
Tuotannon aloitus uudelleen 2000-luvun alussa Finluxilla ei kuitenkaan onnistunut aiotulla tavalla. Yrityksellä oli vakavia ongelmia sen oman malliston perustuessa kuvaputkitelevisioihin, joista osa oli jo vanhempaa mallistoa. Yritys tuli uudelleen suomalaisomistukseen vuodesta 2002, mutta Finlux ei kuitenkaan saavuttanut kannattavuutta markkinoiden kysynnän siirtyessä ohuisiin paneelitelevisioihin. Yritys haki konkurssia syyskuussa 2005. Velkaa yrityksellä oli tuolloin 50 miljoonaa euroa. Indoor Group
Indoor Group Oy on suomalainen huonekalualan yritys, joka syntyi vuonna 1999, kun Sponsor Capital Oy osti Askon ja Sotkan. Lokakuussa 2004 Sponsor Capital Oy myi Indoor Groupin Keskon tytäryhtiö KesWellille. Kesäkuussa 2017 Kesko myi Indoor Groupin sijoittajaryhmälle, johon kuuluvat Sievi Capital, kolme Sotka-ketjun franchising-yrittäjää ja eläkeyhtiö Etera. Vuoden 2018 alussa Etera yhdistyi Ilmarisen kanssa, jonka myötä Ilmarisesta tuli Indoor Groupin omistaja. Finnlevy
Musiikki-Fazer ja Philips-Polygram perustivat Finnlevy Oy:n vuonna 1966. Finnlevyn pitkäaikainen kotimaisen tuotannon päällikkö oli jo Fazerilta tuttu Toivo Kärki. Vuonna 1974 Musiikki Fazer osti Finnlevyn kokonaan toiminimekseen. Kansainvälinen Warner Music Group osti jo vuonna 1989 pörssilistautuneen Fazer Musiikki Oy ja Fazer Musik Ab yhtiön ja se sulautui 30. marraskuuta 1994 uudelleen nimettyyn Warner Music Finlandiin. Finnlevy on nyt rekisteröity aputoiminimi. Finnlevy jatkoi itsenäisenä levy-yhtiönä tuotantoa vielä toukokuuhun 1998 asti. Finnlevy
Vuonna 1953 perustetun ￼￼Scandia-Musiikki￼￼ levy-yhtiön osti Musiikki-Fazer vuonna 1972. Scandian perustajat olivat Paavo Einiö, Herbert Katz ja Johan Vikstedt, joista Vikstedt kuitenkin myi pian osuutensa Harry Orvomaalle. Scandialle levyttäneitä artisteja olivat mm. Teuvo Valo, Annikki Tähti, Brita Koivunen, Laila Kinnunen, Vieno Kekkonen, Olavi Virta, Pauli Räsänen, Eino Grön, Reijo Taipale, Danny (Ilkka Lipsanen), Tapani Kansa, Kirka Babitzin ja Arto Sotavalta, harmonikkataiteilija Lasse Pihlajamaa sekä yhtyeistä Kullervo Linnan Humppa-Veikot ja Four Cats. Scandia jatkoi yhtiönä kuitenkin vielä 1970-luvun lopulle ja Fazerin alaisena levymerkkinä vielä tämänkin jälkeen. Vuonna 1964 perustetun Finndisc-levy-yhtiön oli ostanut Scandia vuonna 1971. Finndiscille perustettiin levymerkit Delta ja Rondo sekä 1975 Hi-Hat. Vuonna 1982 syntyi hetkellisesti Finnscandia Musiikkiosakeyhtiö ja kesällä 1983 Fazerin omana tuotanto keskittyi tietyille levymerkeille. Meyer Turku
Norjalainen Aker Maritime oli puolestaan hankkinut suomalaisen Finnyards Oy:n vuonna 1998 ja muuttanut sen nimen Aker Finnyards Oy:ksi. Finnyards Oy oli syntynyt raumalaisten Rauma-Repola Oy:n ja Hollming Oy:n telakoiden yhteenliittämisessä vuonna 1992. Lohja (yritys)
Iskumetalli Oy fuusioitiin emoyhtiöön vuonna 1964, ja vuonna 1971 se sai nimekseen Finlux. Seuraavana vuonna alkoi väritelevisioiden valmistus Finlux-merkillä. Grundig
Vuonna 1972 Grundig GmbH:sta tuli Grundig AG ja tämän jälkeen Philips alkoi hiljalleen ostaa Grundigin osakkeita ja lopulta hankki määräysvallan vuonna 1993. Philips myi Grundigin baijerilaiselle yhteenliittymälle vuonna 1998. Kesäkuun 2000 lopussa yritys teki merkittäviä uudelleenjärjestelyitä ja seuraavana vuonna se kirjasi lähes 1,3 miljardin euron tappion. Syksyllä 2002 Grundigin rahoittajat lopettivat luotonannon ja Grundig AG hakeutui konkurssiin huhtikuussa 2003. Jungheinrich
Vuonna 1994 Jungheinrich osti Steinbockin ja Bossin 
Tuotantolaitokset Ranskassa, Britanniassa ja Espanjassa suljettiin ja tuotanto siirrettiin Saksaan. Vuonna 2002 luovuttiin tuotemerkkien MICin, Steinbockin ja Bossin käytöstä ja jäljelle jäi vain tuotemerkki Jungheinrich. Jungheinrichin Suomen liiketoimintayhtiö Jungheinrich Lift Truck Oy perustettiin vuonna 2004. Vuonna 2005 konserni esitteli ensimmäisenä maailmassa kääntyvällä ohjaamolla varustetun sähkövastapainotrukin. E.ON
E.ON SE (aiemmin E.ON AG) on saksalainen energiayritys, joka on perustettu vuonna 2000. Yrityksen osakkeet on noteerattu Frankfurtin pörssissä. E.ON oli maailman suurin yksityisomistuksessa oleva energiayhtiö ja Euroopan toiseksi suurin ydinvoimayhtiö. Yhtiöllä on toimintaa Keski- ja Pohjois-Euroopassa, Venäjällä, Britanniassa ja Yhdysvalloissa. E.ON:n tytäryhtiö E.ON Ruhrgas AG on merkittävä maakaasun jakeluyhtiö Euroopassa. Venäjällä E.ON omisti OGK-4 -energiayhtiön ja 6,4 % Gazpromin osakekannasta. E.ON omisti enemmistön Espoon Sähkö Oy:n osakkeista, mutta nämä osakkeet E.ON on myynyt Fortumille.E.ON:n hiilivoimaloista kolme on Euroopan 30 eniten hiilidioksidia tuottavien voimaloiden joukossa. WWF antoi sijaluvun 30 absoluuttisesti eniten hiilidioksidia päästävälle voimalalle suhteellisen hiilidioksidipäästön mukaan (g CO/kWh) 5/2007. Suurimmat CO-päästöt olivat ligniittivoimaloissa (DEH, Vattenfall ja RWE). E.ON:n voimaloista listalla ovat: Scholven Saksassa ja Ratcliffe ja Kingsnorth iso-Britanniassa. Kalle Isokallio
Oy Mecrastor Ab perustettiin tuomaan suomalaiseen teollisuuteen liikkeenjohdon oppeja maailmalta. Viime vaiheissa Mecrastorin takana oli noin satakunta yritystä. Virallisesti konsulttiyhtiön myi Oy Rastor Ab, joka jatkoi toimintaansa koulutusorganisaationa. Yhtiöillä oli sama hallintoneuvosto ja hallitus. Rastorin hallintoneuvoston puheenjohtaja toimi vuorineuvos Krister Ahlström, ja hallituksen johdossa oli Nokian entinen toimitusjohtaja Isokallio. Finvest osti äänivallan Interbankista huhtikuun 1993 alkupuolella Kari ja Jussi Uotilta sekä Interbankin toimitusjohtajalta Juha Sorvistolta. Kaupan arvo oli noin 75 miljoonaa markkaa. Isokalliosta oli Deltabonin kautta tullut syksyllä 1992 Finvestin pääomistaja 51 miljoonan markan osakekaupoilla. Nobiscumin konkurssihallinnolla oli hallussaan Finvestin äänivallasta 34,9 prosenttia. Isokallio kertoi olleensa kiinnostunut Finvestistä yrityksenä jo pitkään, jo ennen kuin Nobiscumin konkurssin myötä suuri erä Finvestin osakkeita oli julkisesti kaupan. Finvestin muita pääomistajia olivat Pohjola, Instrumentarium ja Nokia. Finvestin toimitusjohtajan toimi Jorma Eloranta. Finvest Oy:n omistama paineilmakompressoreita tuottava Hydor Oy:n myytiin Oy E. Sarlin Ab:lle vuoden 1992 lopussa. Kindred Group
Vuonna 2005 Unibet alkoi tarjota mobiilipalveluita. Seuraavana vuonna yhtiö aloitti bingopelitoiminnan ja perusti uuden omistusyhtiön Maltalle. Vuonna 2007 Unibet osti bingopelejä tarjonneen Maria Holdingsin pyrkimyksenään parantaa markkina-asemaansa Pohjoismaissa. Toiminnan laajentuminen Pohjoismaissa jatkui vuonna 2008, jolloin Unibet osti Skandinavian suurimman raviyhteisön, Travnetin, sekä vuonna 2011, jolloin Unibetille myönnettiin rahapelilisenssi Tanskassa maan rahapelimarkkinan avautuessa. Finedit
Finedit Oy on Jarmo Jylhän vuonna 1995 perustama suomalainen levy-yhtiö. Yhtiölle levyttäneitä artisteja ovat muun muassa Jukka Heino, Taisto Saaresaho ja Aapeli Rummukainen. Fingrid
Sähkön kaupallinen vienti Suomesta Venäjälle tuli mahdolliseksi vuoden 2014 lopulla jolloin Fingrid ja venäläiset kantaverkko-osapuolet allekirjoittivat Suomen ja Venäjän välisen kaksisuuntaisen sähkökaupan mahdollistavat sopimukset. Air Finland
Yhtiön pääomistaja oli Esa Karppisen perheineen omistama sijoitusyhtiö Berling Capital Oy 59,3 prosentin osuudella. Joulukuussa 2011 Berling Capital myi osakkeensa muille osakkaille, käytännössä yhtiön johdolle, jolta ne oli vuonna 2005 ostettu. Loppuosan osakkeista omisti myös vuosina 2005–2011 yhtiön toimiva johto.Air Finland perustettiin kesäkuussa 2002. Yhtiön takana oli kahdeksan yksityishenkilöä. Aloitusvaiheen yksi päärahoittajista oli Espoo Bluesin pääomistaja Jussi Salonoja. Helmikuussa 2002 ansiolentolupahakemuksen oli jättänyt myös Finnairin entisten lentäjien Matti Hiltusen ja Kalevi Halosen Flying Finn Airways Oy. Air Finlandin lentäjät työskentelivät SAS:n hallinnoiman Air Botnian palveluksessa. Salonojan lisäksi yhtiön osakkaana oli muun muassa toimistoelektroniikkayhtiö Telecenterin osuuden myynnistä rikastunut Arto Boman. Finncomm Airlines
FAM oli vuonna 2008 perustettu Finnairin sekä Finncommin puoliksi omistama huoltoyritys, jonka toimilupa kattoi ATR, Embraer ERJ 145 sekä Embraer 170 -suihkukoneet. FAM:n suurimpana asiakkaana oli Finncomm, sillä FAM vastasi yhtiön koko laivaston linjahuolloista sekä ATR-koneiden osalta myös raskaista huollosta. Lisäksi FAM teki huoltotöitä ulkopuolisille asiakkaille. Yhtiön toimipaikka oli Helsinki-Vantaan lentoasema ja se työllisti noin 90 henkilöä. Cargotec
Kone Oyj osti vuonna 2002 toisen suomalaisen pörssiyhtiön, Partek Oyj:n, osakekannan ja vuonna 2004 ruotsalaisen laivojen lastinkäsittelylaitteita valmistavan MacGregor International AB:n sen ruotsalaisilta omistajilta Gambrolta ja Industri Kapitalilta. Kone Oyj jakautui vuonna 2005 kahdeksi uudeksi yhtiöksi, Cargotec Oyj:ksi ja uudeksi Kone Oyj:ksi. Tuolloin Cargotec-yhtiöön siirrettiin Partekin kuormankäsittely- ja kontinkäsittely-toimialat sekä MacGregor-yhtiön liiketoiminta. Partek oli käyttänyt kuormankäsittelytoimialastaan nimitystä Partek Cargotec. Fincos
Fincos Oy oli suomalainen Turussa toiminut kosmetiikka- ja kasvinsuojelualan yritys, joka toimi Huhtamäki-yhtymän osana 1956–1976 ja myytiin sitten ruotsalaiselle KemaNordille ja 1992 edelleen saksalaiselle Henkelille. TUI Finland
Vuonna 1968 Vingresor vaihtoi yhtiön nimen suomalaisemmaksi: Oy Vingmatkat – Vingresor Ab. Kolme vuotta myöhemmin Vingmatkat – Vingresor perusti viime hetken lomamyyntiin erikoistuneen Paavonmatkat, jonka nimi myöhemmin vaihtui Matkapörssiksi. Finnair osti Vingmatkat – Vingresorin vuonna 1973. Seuraavana vuonna nimi vaihdettiin Oy Finnmatkat – Finntours Ab:ksi. Jorma Lillbacka
Lillbacka perusti 23-vuotiaana, vuonna 1969 yrityksen toiminimellä "Lillbackan Konepaja" valmistaakseen alihankintana letkuliittimiä pääasiassa Wärtsilälle. Hän kehitteli oman letkuliitinpuristinmallinsa ja vei sen neljän vuoden kuluttua alan messuille Englantiin. Vuonna 1973 markkinoille tulivat ensimmäiset "Finn-Power"-merkkiset puristimet. Optimiratkaisut
Optimiratkaisut Oy on vuonna 1989 perustettu yhtiö, joka tuottaa yritysten käyttöön heidän tarpeidensa mukaisia ICT-ratkaisuja. Yrityksellä on viisi toimipistettä, joissa on yhteensä noin 60 työntekijää. Toimipisteet sijaitsevat Kotkassa, Kouvolassa, Porvoossa, Lappeenrannassa ja Imatralla. Optimiratkaisut Oy on vuodesta 2007 lähtien ollut osana KYMP-konsernia. Yhtiöllä on monia isoja asiakkaita, kuten Nordea, Stora Enso, UPM ja Metsä Fibre. Dynea
Dynea muodostui vuonna 2000, kun suomalainen Nordkemi (aiemmin Neste Chemicals) ja norjalainen Dyno yhdistyivät Industri Kapitalin tullessa omistajaksi. Nesteen hartsiliiketoiminta juonsi juurensa vuonna 1961 perustettuun liimayritys Priha Oy:öön, jonka Neste osti 1970-luvulla. Industri Kapitalin aikeena oli ostaa myös valtionyhtiö Kemira ja rakentaa tältä pohjalta maailman johtaviin kuuluva kemianteollisuusyritys. Dynean alkuvaiheessa kokonaisuudesta myytiin pois muun muassa polyesterituotanto kansainvälinen Ashland-konsernille ja Porvoon PVC-tuotanto Finnplast Oy:lle, joka teki konkurssin 2007. Vuonna 2002 Dynea osti ruotsalaisen Perstorpin hartsiliiketoiminnan. FIM (yritys)
FIM-konsernin historia ulottuu vuoteen 1987, jolloin se välitti arvopapereita nimellä "Finanssimeklarit Oy". Yhtiössä tapahtui omistusmuutoksia, minkä jälkeen nimi muutettiin vuonna 1993 "FIM Pankkiiriliike Oy":ksi. Vuonna 2003 nimi muutettiin "FIM Group Oy":ksi, josta sittemmin vuonna 2005 tuli julkinen osakeyhtiö "FIM Group Oyj". FIM Group Oyj listautui Helsingin pörssiin huhtikuussa 2006. HMS Sigrid
Alus laskettiin vesille joulukuussa 1862 Nyköpingin telakalta ja se otettiin palveluksen 10. heinäkuuta 1863. Puusta ja teräksestä valmistettu alus oli varustettu kahdella mastolla, joihin oli mahdollista nostaa 270 neliömetrin purjeet. Fjord Line
Vuonna 2006 yhtiön taloudellinen alamäki jatkui, ja yhtiö oli konkurssin partaalla samana syksynä. M/S Fjord Norway -laiva myytiin DFDS-yhtiöille, jolloin 248 norjalaista merimiestä sai lopputilin. Samalla karsittiin muutakin henkilökuntaa ja toimitusjohtaja Ove Solem erosi. MS Fjord Norway -aluksen myynnin jälkeen Fjord Line oli laivayhtiö ilman omia laivoja.
Yhtiö onnistui kuitenkin houkuttelemaan yksityisinvestoijia, etunenässä egersundilaiset Frode ja Ole Teigen, jotka sijoittivat yritykseen "kolminumeroisen summan miljoonia" kruunuja uutta pääomaa ja omistivat loppuvuodesta yli 99 % yrityksestä. 23. marraskuuta 2007 yritys osti Atlantic Travellerin takaisin ja se asetettiin ympärivuotuisesti Bergen-Haugesund-Egersund-Hanstholm -reitille. 3. joulukuuta Fjord Line ilmoitti fuusioituvansa Master Ferries AS -yhtiön kanssa, joka oli liikennöinyt kahden vuoden ajan Kristiansandista Hanstholmiin. Uusi yritys jatkoi 1. tammikuuta 2008 alkaen Fjord Line -nimisenä ja suunnittelee menevänsä Oslon pörssiin vuonna 2009. Uuden yrityksen hallussa on fuusion jälkeen 4 % Norjan ulkomaanlaivamatkailusta.
Master Ferries Holding AS -yhtiö perustettiin 22. elokuuta 2005 Kristiansandissa, pääomistajina veljekset Bernt ja Frank Mykjåland.. Vuonna 2006 yritys teki tappiota yli 54 miljoonaa kruunua käynnistäessään Color Linelle kilpailevaa vaihtoehtoa Kristiansandin ja Tanskan välillä. Yhtiö hankki erään maailman nopeimmista matkustaja-aluksista, katamaraani HSC Master Catin, joka käytti aikaa yhdensuuntaiseen matkaan Kristiansandista Hanstholmiin noin kaksi tuntia. Yhtiö kauppasi erittäin halpoja matkoja, mutta sai myös kielteistä julkisuutta erityisesti kesällä 2007 useiden säästä ja myös konerikoista johtuneiden peruutusten ja edelleen siitä aiheutuneiden matkustajien informointivaikeuksien vuoksi. Yhtiöllä oli vaikeuksia myös satamaviranomaisten kanssa, jotka vaativat ympärivuotista liikennöintiä pelkän kesäsesongin hyödyntämisen sijaan. Master Ferries fuusioitui osaksi Fjord Linea 1. tammikuuta 2008. Master Ferriesin entisistä omistajista tuli fuusion myötä Fjord Linen osaomistajia. Yhtiön M/S Bergensfjord (aik. Atlantic Traveller) tuli Kristiansand-Hanstholm -reitille talviajaksi, koska nopeat katamaraanialukset eivät pysty sään vuoksi liikkumaan. Flagship
Flagship on itsenäinen, videopelejä kehittävä japanilainen yritys, jonka perusti Yoshiki Okamoto 24. huhtikuuta 1997. Yritystä rahoittavat Capcom, Nintendo ja Sega. Flagship on tehnyt käsikirjoituksia uusille ja jo olemassa oleville tuotteille; käsikirjoitusmateriaalia on tehty muun muassa peleihin "Resident Evil Zero" ja "". Capcomilla työskennellessään Flagship on kehittänyt "The Legend of Zelda" -pelejä Nintendolle Game Boy Colorille ja Game Boy Advancelle.Vuonna 2000 Flagship aloitti kolmen uuden Zelda-pelin kehittämisen Game Boy Colorille. Projektin valvojana toimi Shigeru Miyamoto ja uuden pelisarjan suunniteltu nimi oli "Triforce Trilogy", Triforcen legendan mukaan. Kolme peliä muodostuivat Zelda-pelisarjan kahden ensimmäisen osan uudelleenohjelmoinnista ja kolmannen pelin luomisesta. Miyamoton neuvosta alkuperäisestä suunnitelmasta luovuttiin ja kolmen uuden, Hyrulen kolmen jumalattaren ympärille keskittyvien pelien luominen aloitettiin. Pelisarjan nimeksi vaihdettiin "Mysterious Seed Trilogy". Eri vuodenajoissa liikkuva Din-jumalattaren peli oli nimeltään "The Mysterious Seed of Power", aikakausissa liikkuva Farore-jumalattaren peli "The Mysterious Seed of Courage" ja värejä ongelmanratkaisussa käyttävä Nayru-jumalattaren peli "The Mysterious Seed of Wisdom". Myöhemmin Nintendo päätti kahden pelin olevan sopivampi määrä ja "The Mysterious Seed of Courage" peruutettiin. Jäljellä oleva materiaali sekoitettiin, yhteydet jumalattariin poistettiin ja "" ja "" julkaistiin. Findus
Findus on monikansallinen elintarvikeyhtiö, joka on perustettu vuonna 1945 Ruotsissa. Finduksella on Suomessa tytäryhtiö Findus Finland Oy (entinen "Sudnif Finland Oy" ). Finlux
Oy Lohja Ab osti vuonna 1979 turkulaisen Asa Radio Oy:n, joka oli Suomen vanhimpia alan tehtaita ja aloittanut radioiden valmistuksen vuonna 1927. Vuonna 1984 perustettiin Lohja Mikroelektroniikka Lohjalle. Sen tarkoitus oli tukea elektroluminesenssiin perustuvien litteiden näyttöjen kehittämistä ja tuotantoa. 1980-luvun lopussa alkoi syvä taloudellinen lama, jonka seurauksena Oy Lohja Ab ja Wärtsilä Oy fuusioitiin, ja samalla myytiin rönsyt, kuten litteät näytöt ja mikroelektroniikka, josta management buyout -kaupan kautta tuli Elcoteq Oyj. Finluxin televisiotuotanto myytiin Oy Nokia Ab:lle vuonna 1992. Nokia oli 1980-luvun kuluessa ostanut vaiheittain televisioita Salossa valmistaneen Salora Oy:n osakekannan. Nokia osti 1980-luvun lopulla myös suuren saksalaisen ja ranskalaisen televisiovalmistajan (tuotemerkit Schaub-Lorenz ja Oceanic). Televisiotuotanto oli 1980-luvulla jo siirtymässä halvemman tuotannon maihin, kuten Etelä-Koreaan, ja samalla myös alan hintakilpailu oli kiristymässä. Nokia Oyj:n historia
Vuonna 1979 Nokia ja Salora perustivat Mobira-yhtiön. Puunjalostuspuolen tuntijana aloittaneen Nokian toimitusjohtajan, vuorineuvos Kari Kairamon johdolla monialayhtiö alkoi kehittää NMT-tekniikkaa. Hänen aikanaan yhtiön oli pakko muuttaa painopiste pois metsäteollisuudesta, koska rahoittajapankit rajoittivat sen laajentumispyrkimyksiä. Mobira julkaisi ensimmäisen NMT-puhelimensa 1982. Nokia osti Saloran 1984. Vuonna 1986 Mobiran nimi muutettiin Nokia-Mobiraksi osoittamaan Nokian yksinomistusta. Ruotsalaisen Luxor-yhtiön hankinta teki Nokiasta myös televisioiden valmistajan, vaikkakin tv-tuotanto oli raskaasti tappiollista. Kairamo teki itsemurhan joulukuussa 1988. Hän toimi yhtiön johdossa kymmenkunta vuotta. Kairamon kuoleman jälkeen pankit halusivat lopettaa Nokian rahoittamisen, jotta lisätappioita ei tulisi. Ajatuksena oli Nokian myyminen ruotsalaiselle Ericssonille. Prima Industrie
Finn-Power Oy perustettiin 1969 ja teki läpimurtonsa vuonna 1985 kehitetyllä numeerisesti ohjatulla, hydraulitoimisella levytyökeskuksella. Vuonna 1988 Lillbackan levyntyöstökoneitten valikoimaa laajennettiin ostamalla särmäyspuristimia valmistava vilppulalainen Jaromet Oy. Vuonna 1994 eriytettiin levyntyöstöteknologia (Lillbacka Oy) ja puristinteknologia (Lillbacka Powerco Oy) eri yhtiöiksi.