Kālidāsa
Kālidāsa (, ’Kalin palvelija’) oli intialainen runoilija, joka lienee elänyt vuoden 400 paikkeilla Gupta-valtakunnassa. Sanskritiksi kirjoittanutta Kālidāsaa on sanottu Intian klassisen kirjallisuuden merkittävimmäksi hahmoksi. Hänen tunnetuin teoksensa on "Śakuntalā"-näytelmä; toinen kuuluisa teos on runoelma "Meghadūta" (Pilvisanansaattaja). Hänen teoksensa perustuvat hindulaiseen mytologiaan.
Kālidāsa
Kālidāsan kehityksestä kirjailijana ja henkilönä on vaikea päätellä mitään hänen teostensa perusteella, sillä ne eivät ole luonteeltaan henkilökohtaisia. Magdalan Maria
Aramean kielellä sana "magdala" merkitsee "korotettua, suurta, mahtavaa", joten Jeesus saattoi antaa tämän lisänimen Marialle, koska hän oli tärkein nainen oppilaiden joukossa. Toisaalta Talmudissa nimitys viittaa naisen hiuksien kihartamiseen eli avionrikkojaan. Widsith
Runo sisältää lyhyen maininnan finnien Caelic-nimisestä kuninkaasta. Runossa mainitaan erikseen myös scridefinnit, joiden on tulkittu tarkoittavan lappalaisia. Widsith on ensimmäinen teksti, jossa tehdään selkeä ero näiden kahden välille. Caelic-nimen yhteydellä Kalevaan on useampikin tutkija spekuloinut, mutta mitään varmaa nimestä ei voida sanoa. Messias
Suomenkielisessä Raamatussa nimi Messias on yleensä suomennettu sanalla "voideltu". Sitä käytetään Vanhassa testamentissa sekä kuningas Saulista että toisinaan myös ennustetusta pelastajakuninkaasta. Jesajan kirjassa kutsutaan myös Persian kuningas Kyyrosta "Herran voidelluksi" sen vuoksi, että hän antoi juutalaisille luvan palata Babylonin vankeudesta kotimaahansa. Tolbovka
Tolbovkaan (vuoden 1863 kartassa "Toldaga") liittyvät Kattilan seudun keskiaikaiset nimitykset "Toldoga" ja "Toldožski pogost" (Toldogan pogosta). Joen yläjuoksulla sijaitsevat Raanalan ja Pihlaalan entiset vatjalaiskylät sekä venäläisten jo 1800-luvulla asuttama Voinosalon kylä. Călărași (Moldova)
Călărași () on kaupunki Moldovan keskiosissa ja Călărașin piirin hallintokeskus. Se sijaitsee R1-maanteitse 50 kilometriä Moldovan pääkaupunki Chișinăusta luoteeseen. Moldovan rautateiden päärata pääkaupunki Chișinăusta Romanian vastaisen rajan risteysasema Ungheniiin kulkee Călărașin kautta. Pääkaupunkiin kulkee päivittäin useampi reittitaksivuoro; matka kestää noin 1,5 tuntia. Mango
Mangolla on myös huomattava kulttuurillinen merkitys osissa Aasiaa. Puun hedelmiä ja lehtiä käytetään useissa kulttuurillisissa ja uskonnollisissa seremonioissa. Muinaisintialainen runoilija Kālidāsa ylisti hedelmää. Nykyisin mango on Intian kansallishedelmä. Kaldean oraakkelit
Egyptissä muinaisten uskonnollisten ajatusten ja filosofian synteesin muodostamispyrkimykset johtivat Hermes Trismegistoksen nimiin laittujen kirjoitusten ("Hermetica", "Corpus hermeticum") syntyyn. Kaldean oraakkelit oli rinnakkainen mutta pienimuotoisempi yritys esittää kaldealaista viisautta filosofian muodossa. ”Kaldea” oli termi, jota kreikkalaiset käyttivät Babyloniasta. Kyseessä oli kreikkalaisten tapa translitteroida assyrialainen nimi Kaldū, joka oli Babyloniasta kaakkoon sijainneen alueen nimi. Kalixjoki
Joen yläjuoksusta käytetään nimeä "Kaalasväylä", joka ruotsinkielisen "Kalixälven"-nimen tavoin lienee perua alkuperäisestä saamenkielisestä nimestä "Gáláseatnu". Kainuunväylä on mahdollisesti varsin myöhäsyntyinen paikallinen suomenkielinen nimitys joen alajuoksulle. Marjatta
Marjatta on Kalevalan ja suomalaisten kansanrunojen henkilö. Kalevalan loppuruno kertoo Marjatasta, joka paimenessa ollessaan löytää puolukan mättäältä, syö sen ja tulee raskaaksi. Poikalapsi syntyy tallissa, mutta katoaa pian, kunnes löytyy suolta. Suuri tietäjä Väinämöinen tuomitsee isättömän lapsen kuolemaan, mutta tämä nousee puhumaan Väinämöisen tuomiota vastaan. Poika ristitään Karjalan kuninkaaksi. Väinämöinen joutuu lähtemään. Aliisa
Aliisa ja Alisa ovat suomenkielisiä muunnoksia ranskalaisesta nimestä Alice, joka puolestaan juontuu saksalaisesta Adelheid-nimestä (alun perin Adalheidis), joka merkitsee jalolaatuista. Sarajas
Sarajas (myös "Sarajah") on kalevalaisessa runoudessa esiintyvä sana, joka tarkoittaa kaukaista, myyttistä vesialuetta; milloin Pohjolan seudun merta, milloin Tuonelan jokea. Sanasta on ehkä kehittynyt myös Pohjolan toisintonimi Sariola. Sarajas on myös sukunimi. Kālidāsa
Ensimmäisenä "Śakuntalā"-näytelmän englannin kielelle käänsi William Jones vuonna 1789. Käännöksensä esipuheessa hän kutsuu Kālidāsaa ”Intian Shakespeareksi”; näin syvä ihailu on eräänlainen huipentuma 1700-luvun loppupuolen kehitykselle, jossa lännessä löydettiin sanskritinkielinen kirjallisuus. Kālidāsan teokset innostivat monia eurooppalaisia kirjailijoita ja säveltäjiä, kuten Johann Wolfgang von Goethea ja Johann Gottfried von Herderiä. Ensimmäisen saksankielisen käännöksen laati Georg Forster jo vuonna 1791, ja Saksassa Kālidāsa saikin erityisen innostuneen vastaanoton. Vuonna 1830 Goethe kirjoitti näytelmän ranskaksi kääntäneelle Antoine-Léonard de Chézylle: Kālidāsa
Kālidāsan näytelmistä on säilynyt jälkipolville useita eri versioita; esimerkiksi "Śakuntalāsta" on löydetty bengalilainen, kashmirilainen, keski-intialainen ja eteläintialainen versio. Kirjokansi
Sana kirjokansi esiintyy usein kalevalaisessa runoudessa. Sillä on erilaisia merkityksiä: Simon Kananeus
Luukkaan evankeliumissa ja Apostolien teoissa käytetty lisänimi ”kiivailija” kirjoitetaan kreikankielisessä Westcott-Hortin laitoksessa ζηλωτης, joka translitteroituna on ”zelotes”. Saman laitoksen mukaan Markuksen ja Matteuksen evankeliumeissa käytetty lisänimi ”kananeus” on kreikan kielellä Κανανιτης, ja se on meidän kirjaimistoomme muutettuna ”kananites”
. Kanaanites tarkoittaa Kaanaanmaalla asuvia, kanaanilaisia, joita olivat muun muassa foinikialaiset. Sana zelotes taas tarkoittaa selootteja, Rooman valtaa vastustaneista kapinallisia, "kiivailijoita", joilla oli 1. vuosisadalla oma juutalainen puolue. Sanaa selootit on käyttänyt alkujaan historioitsija Josefus kirjassaan "Bellum Iudaicum" noin 75-79. Kirjan kronologian mukaan sanaa käytettiin ensimmäisen kerran vuoden 63 paikkeille sijoittuvien tapahtumien yhteydessä. 
Sen perusteella on epäilty, että vielä vuonna 30 ei puoluetta tällä nimellä tunnettu. Tässä mielessä Josefusta tukisi myös Raamattu, jossa ei tällaisesta puolueesta ole mainintaa. On esitetty, että lisänimen "Kiivailija" (selootti) olisi antanut Simonille vasta evankeliumin kirjoittaja.
Catholic Encyclopediassa mainitaan, että apostoli Simon Kananeuksen on myös arveltu olleen sama henkilö kuin Markuksen evankeliumissa mainittu Jeesuksen veli, joka katolisen käsityksen mukaan itse asiassa olikin Jeesuksen serkku tai Joosefin poika edellisestä avioliitosta. Trimūrti
Ajatus kolminaisuudesta lienee ollut alun perin yritys sovittaa jumaluuksien eri puolia toisiina ja perimmäisen totuuden käsitteeseen ("brahman"). Trimūrti-käsite voidaan esittää taiteessa yhtenä jumalhahmona, jolla on kolmet kasvot. Käsite esiintyy jo Kālidāsan kirjoittamassa eeppisessä "Kumārasambhava"-runossa. Katoliset riitukset (liturgia)
11. Kaldealainen riitus palasi Rooman yhteyteen 1692 nestoriolaisesta harhaopista. Kaldealaisten johtajana toimii Babylonin patriarkka. Liturgisina kielinä ovat kaldea ja arabia. Kaldealaisia katolilaisia on 310 000 lähinnä Irakissa, Iranissa, Syyriassa, Libanonissa, Egyptissä, Turkissa ja Amerikassa. Myös Suomessa heitä on toistasataa. K. N. Rauhala
Kalle Nikodemus (K. N.) Rauhala (sukunimi vuoteen 1906 Fredman () oli suomalainen kirjailija, toimittaja ja osuustoimintamies. Hän käytti myös nimimerkkejä "Ilmari Kankari", "Johannes Karma", "Nikodemus" ja "Kaarlo Raula". Buddhalaisuus
Kahdentoista nidanan ketju on tämän periaatteen sovellutus, joka osoittaa jälleensyntymän perimmäisen syyn eli tietämättömyyden. Ketjun jokainen linkki edellyttää aina edellisen olemassaoloa ja johtaa seuraavaan. Ketjun viimeinen linkki johtaa taas ensimmäiseen ja kierre on valmis. 12 nidanaa ovat: 1) tietämättömyys, joka johtaa 2) tahdollisiin muodostelmiin eli karmaan. Se taas johtaa 3) tietoisuuden heräämiseen, joka mahdollistaa 4) nimen ja muodon (paaliksi nama-rupa) eli fyysisten ja psyykkisten ilmiöiden olemassaolon. Nimen ja muodon myötä syntyvät 5) kuusi perustaa tai aistia – siis tavalliset viisi aistia sekä mieli. 6) Kun on aistit, syntyy kosketus, joka buddhalaisessa terminologiassa tarkoittaa aistin, sen kohteen ja aistitietoisuuden yhtäaikaista läsnäoloa. Kosketus johtaa 7) tuntemukseen (miellyttävään, epämiellyttävään tai neutraaliin), joka mahdollistaa 8) halun (tanhan) ja 9) takertumisen synnyn. 10) Näistä seuraa tuleminen ja 11) jälleensyntymä, mikä loppujen lopuksi aiheuttaa 12) sairauden, vanhuuden ja kuoleman. Kauhajoki
Kauha-nimi on saattanut tulla myös alkupohjoismaisesta "gauža"-sanasta, joka tarkoittaa tulvaa ja kiehuntaa. "Kauha" on lisäksi murresana ja tarkoittaa kauhua. Alun perin "kauhan" merkitys oli "vaalea", "vaaleus". Merkitys väistyi sittemmin kapustaa merkitsevän sanan tieltä. Kauhu puolestaan on alun perin tarkoittanut kalpeutta, ja siihen on liittynyt sana "kauhtua". Kauha-sanan kantasanaksi on ehdotettu myös sanoja "kausta" ja "kausa", jotka tarkoittavat sivua ja syrjää. On tosin epätodennäköistä, että "kausta" olisi muuttunut "kauhaksi". Karaiitit
Karaiittijuutalaisuus on juutalaisuuden suuntaus. Erityistä sille on Tanakhin käyttö ainoana pyhänä kirjana sekä niin sanotun suullisen Tooran (Mišnan ja Talmudin) hylkääminen uskonnollisina lakikirjoina. Sana "karaiitti" juontuu heprean sanasta קְרָאִים (keraim, ). Liikkeen kannattajat valitsivat nimen erottuakseen niin sanotusta "rabbiinijuutalaisuudesta", joka taas korostaa suullisen lain ("Tora be’al pe") merkitystä uskonnollisen elämän ja Tooran tulkinnan kannalta. Messias
Arvonimenä Messias, joka tarkoittaa voideltua, viittaa arvonimenä muinaisen Israelin kuninkaiden ja pappien virkaanastumismenoihin, joiden alkuperä on ehkä vielä vanhemmissa menoissa. Vaikutusvaltainen henkilö voiteli kuninkaaksi asetettavan pään hänen kuninkuutensa merkiksi. Esimerkki tästä käytännöstä mainitaan Raamatussa, 1. Samuelin kirjassa, missä kerrotaan kuinka profeetta Samuel vihki Israelin ensimmäisen kuninkaan Saulin. Kaadettuaan öljyä Saulin päähän hän sanoi: ""Herra antaa sinulle myös merkin siitä, että hän on voidellut sinut kansansa hallitsijaksi"". Linda
Nimi on saksalaista alkuperää ja on syntynyt lyhentymänä useista muinais­saksa­laisista nimistä, jotka päättyivät sanaan "-lind", "-linda" tai "-linde". Näissä sana "lind" merkitsee käärmettä, "linda" kilpitaistelijatarta ja "linde" pehmeää tai hellää. Toisaalta espanjassa "linda" merkitsee "kaunista". Nimi esiintyy myös Kalevanpojan äidin nimenä Viron kansallis­eepoksessa "Kalevipoeg". Kaalin kraatteri
Vienankarjalaisessa Kalevalaisessa runoudessa saattaa olla muistumia tuon meteoriitin putoamisesta. Vallitsee pimeys, tulikipuna putoaa ilman immen käsistä ”"läpi kuuden kirjokannen, halki taivahan yheksän"”. Maahan osuttuaan tulikeränen polttaa taloja ja ihmisiä, ja joutuu lopulta järven aaltoihin, ja saa sen veden kuohumaan yli äyräidensä. Tämä tapahtuu ”Nevan joen takana”. Myös virolaisesta mytologiasta arvellaan löytyvän mahdollisia muistumia tapahtumasta. Uskottiin, että Taarapita-sodanjumala syntyi Virumaalla, ja lensi sitten Saarenmaalle. Kraatteria on käytetty jumalten palvontapaikkana. Kailas
Kailasvuori (sanskritiksi: कैलाश पर्वत, "Kailāśa parvata"; tiibetiksi: གངས་རིན་པོ་ཆེ, "Gangs Rin-po-che", ’lumien jalokivi’; kiinaksi: 冈仁波齐峰, "Gāngrénbōqí fēng") on 6 714 metriä korkea vuori Länsi-Tiibetissä, Manasarowar- ja Rakshastaljärvien pohjoispuolella. Vuorelta saavat alkunsa jotkin Aasian pisimmistä joista, muun muassa Indus, Sutlej ja Brahmaputra. Kailas on neljän eri uskonnon – hindulaisuuden, buddhalaisuuden, jainalaisuuden ja bönin – pyhä vuori. Mango (hedelmä)
Mangolla on huomattava kulttuurillinen merkitys osissa Aasiaa. Hedelmiä käytetään useissa kulttuurillisissa ja uskonnollisissa seremonioissa. Muinaisintialainen runoilija Kālidāsa ylisti mangoa. Nykyisin mango on Intian kansallishedelmä. Kalydón
Kalydón (; myös "Kalidón") eli Spinalónga (Σπιναλόγκα, "Spinalógka") on Kreikan niemi- ja saarialue, joka sijaitsee Mirampéllonlahden pohjoisosassa Eloúntanlahdessa Kreetalla. Se koostuu kahdesta osasta, joiden kummankin virallinen nimi on Kalydón: nämä ovat pienempi Spinalóngan saari, sekä sen eteläpuolella sijaitseva suurempi Spinalóngan niemimaa, joka tunnetaan myös nimellä Kolokýtha (Κολοκύθα). Kumpikin on asumaton (vuonna 2011).
Sekä saaresta että niemimaasta käytetään samaa nimeä Kalydón/Spinalónga siksi, että ne olivat alun perin mahdollisesti samaa Kolokýthan niemimaata. Kerrotaan, että Spinalóngan saari olisi kaivettu irti niemimaasta samalla, kun venetsialaiset muuttivat saaren linnoitukseksi vuonna 1526. Samalla sekä saari että niemi saivat uuden nimen Spinalónga. Vuonna 1957 italialaisperäinen nimi yritettiin kreikkalaistaa ottamalla sekä saaresta että niemimaasta käyttöön nimi Kalydón. Nimi ei kuitenkaan ole yleistynyt laajalti. Koska sama nimi viittaa kahteen vierekkäiseen kohteeseen, nimeäminen aiheuttaa usein sekaannusta. Nykyisin juuri kuuluisampi linnoitussaari tunnetaan nimellä Spinalónga, kun taas nimellä Kalydón viitataan useammin joko niemeen tai niemeen ja saareen yhdessä. Lada
Ladan tunnuksessa on tyyliteltynä matalasyväyksinen jokilaiva, joka on venäjänkieliseltä nimitykseltään "lodja tai ladja", kirjoitettuna Ладья (suom. lotja). ' Slaavilaisessa mytologiassa "Lada" on nuoruuden, rakkauden, kauneuden ja harmonian jumalatar. Kairala
Järvialueen maantieteellisen nimen mukaan muodostunutta kuntaa kutsuttiin nimellä Kuolajärven kunta, aina vuoteen 1936 saakka, jolloin nimi muutettiin nimeksi Salla. Samalla muutettiin silloisessa Kuolajärven kunnassa sijainnut Sallansuu - niminen kylä, Salla – nimiseksi kirkonkyläksi. Puhuttaessa nykyisestä Kairalasta ( ven. Кайралы, Kairaly ), tarkoitetaan Suomen Neuvostoliitolle luovuttamaa, Kuolajärven kylän Keskiniemessä sijaitsevalle alueelle sotien jälkeen muodostunutta venäläistä taajamaa. Nidda
Nidda on hepreankielinen käsite, joka sananmukaisesti tarkoittaa erottautumista. Juutalaisuudessa sanaa käytetään naisten kuukautisiin liittyvistä säännöistä. Toinen nimi näille säännöille on "taharat hamishpacha", eli perhepuhtauslait. Sana voi tarkoittaa myös naista, jolla on ollut kuukautiset, mutta joka ei ole suorittanut mikvessä upottautumisen rituaalia. Kālidāsa
Kālidāsan näytelmiä saatettiin esittää Gupta-valtakunnan palatseihin rakennetuissa teattereissa, joissa työskenteli vakituisesti hovin palkkaamia näyttelijöitä ja tanssijoita. Katsojina saattoi ainakin aluksi olla myös tavallisia kansalaisia, ei vain hovin jäseniä ja papistoa. Näytelmiä voitiin nähdä merkittävien uskonnollisten juhlien sekä poliittisten ja kuninkaallisten tapahtumien aikaan. K. J. Yesudas
Yesudas on laulanut useimmilla intian kielillä, pois lukien punjabi, assamese, konkani ja kashmiri. He also composed a number of Malayalam film songs in the 1970s and 1980s. Yesudasta kutsutaan usein nimellä "Gana Gandharvan" ("Taivaallinen Laulaja"), ja häntä pidetään malayalamin kielen kulttuuri-ikonina - sekä malayalamin kultuurin lähettiläänä - koska hänen laulunsa ovat olleet malayalamilaisten mielessä viisi vuosikymmentä. Vaballathus
Rooman keisarit, Gallienus tai Claudius Gothicus eivät tunnustaneet uutta kuningasta, mutta mihinkään toimenpiteisiin palmyralaisia vastaan ei ryhdytty. Roomalaiset olivat tällöin jo muutenkin kiireisiä torjuessaan germaanihyökkäyksiä. Rooman keisariksi syyskuussa 270 noussut Aurelianus ilmeisesti tunnusti Vaballathuksen Odaenathuksen seuraajana. Aleksandriassa joulukuussa 270 lyödyt kolikot kuvaavat Aurelianusta ja Vaballathusta yhdessä. Niissä kuvataan Aurelianusta Augustukseksi ja Vaballathusta "Autokratoriksi" (Imperaattori), konsuliksi ja roomalaiseksi kenraaliksi. Vaballathus ei kuitenkaan vielä ollut virallisesti keisari, vaikka kolikot kutsuvatkin häntä kuninkaaksi. Kuninkaanhauta
Satakunnassa Panelian ympäristössä asutuksen läheisyydessä olevia röykkiöhautoja kutsutaan "kiukaiksi" tai "vareiksi". Kustaa Killinen dokumentoi 1800-luvulla hiidenkiukaitten nimityksiksi "vatturaunio", "raparaunio", "kääppä", "jätinkirkko" ja "hiittenvare". Nimitys "hiidenkiuas" tulee kansanperinteestä, joiden mukaan hiidet rakensivat ne. Toisen uskomuksen mukaan muinaiset ihmiset hautasivat niihin mahtimiehiä. Erityisesti tähän hautaan sijoitettiin muinaisen kuninkaan jäännökset, jonka vuoksi tätä hautaa kutsutaan "Kuninkaanhaudaksi". Keito
Keito on nimitys kalevalaisessa loitsurunossa esiintyvälle hahmolle. Keito ei ole varsinainen nimi, vaan adjektiivi, joka tarkoittaa helppoa ja kevyttä, mutta myös kurjaa tai kehnoa. Christfrid Gananderin mukaan Keito on maan alta peräisin oleva taruolento, jonkinlainen palvelija. Kalevalaisessa loitsurunossa perisokea ampuu yhden nuolistaan taivaaseen. Taivas tahtoo haljeta ja ilman kaaret katketa. Taivaasta putoaa rautainen risti, jonka Keito ehtii saada kiinni ennen kuin se osuu maahan. On tulkittu, että rautaristi saattaisi olla maailmanpylväs. Maailmanpylväs kuvataan usein ristiksi. Keito ehkä pelasti maailman estämällä taivaan romahduksen. Katoblepas
Katoblepas (kreik. καταβλέπω, 'katsoa alaspäin') on etiopialainen taruolento. Sen kuvaili ensimmäisenä Plinius vanhempi ja myöhemmin Claudius Aelianus. Sillä on puhvelin keho ja sian pää. Sen katse tai hengitys voi joko muuttaa ihmiset kiveksi tai tappaa heidät. Kamilavka
Kamilavka on kirkollinen, sylinterin muotoinen päähine, jota käyttävät ortodoksiset munkit, papit ja piispat. Kamilavka juurtaa juurensa Bysantista, jossa samankaltaista päähinettä käytettiin yleisesti miesten päähineenä. Kreikkalaisessa perinteessä käytetään ”räystäällistä” kamilavkaa, jossa on noin parin sentin levyinen ”räystäs” päähineen yläosassa. Sen täsmällinen nimi on kalymafkion, joskin puhekielessä käytetään hiukan harhaanjohtavaa kamilavka-nimitystä. Raatajat rahanalaiset
Maalaus on saanut nimensä Kalevalan säkeistä "tuop' on piika pikkarainen, raataja rahanalainen". Säe on osuva, koska kaskeajat ovat palkollisia, joille palkka maksettiin viljana. He jäivät palkatta, jos kato vei viljan. "Raataja" tarkoitti savolaismurteissa kaskiviljelijää. Călărași (Moldova)
Kaupungin nimi on vanha hevosmiestä tarkoittava sana. Legendan mukaan ruhtinas Tapani III (Stefan cel Mare) komensi ottomaaneja vastaan käymän taistelun yhteydessä hevosmiehet vartioon paikkakunnalle. Turkkilaisten hyökkääjien tullessa syntyneessä taistelussa hevosmiehet pitivät puolensa henkensä kaupalla ja lopulta ottomaanit joutuivat perääntymään. Salamavaras
Haadeksen valtakunta, jonne kaikki ihmiset menevät kuolemansa jälkeen. Manalassa on kolmipäinen koira, Kerberos ja sen tehtävänä on pitää kuolleet sisällä ja elävät ulkona. Kolmas makkabilaiskirja
Kirjan alussa kerrotaan Rafian taisteluta, jonka Ptolemaios IV Filopator kävi Syyriaa hallinneita seleukideja vastaan. Taistelun jälkeen Ptolemaios vieraili Jerusalemissa. Tällöin hän vaati pääsyä myös temppelin kaikkein­pyhimpään, mikä juutalaisten lain mukaan oli kuitenkin ehdottomasti kielletty kaikilta muilta paitsi ylimmältä papilta, joka hänkin sai käydä siellä vain kerran vuodessa. Jumalallinen ihme estikin häneltä pääsyn sinne. Tästä raivostuneena hän vihastui juutalaisiin, ja palattuaan Aleksandriaan hän antoi ensin säädöksen, joka rajoitti Egyptin juutalaisten oikeuksia, mutta kun he eivät sen jälkeenkään luopuneet uskostaan, hän määräsi heidät kaikki surmattaviksi. Tätä varten heidät oli vangittava ja kuljetettava kilpa-ajo­radalle, missä teloitukset oli määrä suorittaa. Egyptin laki kuitenkin määräsi, että kaikkien kuolemaan­tuomittujen nimet oli merkittävä muistiin, mutta kun näin yritettiin tehdä, papyrus ja kirjoitusvälineet loppuivat kesken. Tämän vuoksi Ptolemaios määräsi, että sotanorsuista vastaavan oli tuotava norsut paikalle ja annettava niiden tallata juutalaiset jalkoihinsa. Jumalallisten ihmeiden ansioista he kuitenkin pelastuivat ja pääsivät pakenemaan. Lopulta kuningas muutti mielensä ja peruutti määräyksensä. Tämän vuoksi Ptolemaiksessa vietetiin iloista kiitosjuhlaa. Kalydonin metsäkarju
Oineus lähetti viestinviejiä etsimään parhaat metsästäjät koko Kreikasta tarjoten heille karjun vuotaa ja torahampaita palkkioksi. Vuotaa säilytettiin sittemmin metsästysmuistona temppelissä, jota koristivat reliefit Kalydonin metsästyksestä. Temppeliä ei kuitenkaan oltu omistettu Artemiille vaan toiselle neitsytjumalattarelle Pallas Athenelle.
Kutsuun vastanneiden joukossa olivat osa argonauteista, Oineuksen oma poika Meleagros sekä yksi nainen, merkittävästi koko metsästyksen onnistumiseen vaikuttanut metsästäjätär Atalante eli 'lannistumaton'. Atalanten oli lapsena pelastanut Artemis lähettämällä karhun imettämään häntä, ja joukko metsästäjiä oli kasvattanut hänet, ja häntä pidetään jopa Artemiin valtuutettuna koko metsästyksessä. Artemiin motiivi näyttääkin olleen kaksijakoinen, koska kerrotaan myös, että hän lähetti nuoren metsästäjättärensä tietäen sen aiheuttavan hajaannusta metsästäjien keskuudessa — monet miehet Kepheuksen ja Ankaioksen johtamana kieltäytyivätkin metsästämästä naisen rinnalla, kunnes seppä Meleagros sai heidän päänsä käännettyä.. Joka tapauksessa nimenomaan Atalante onnistui ensimmäisenä haavoittamaan karjua nuolellaan, vaikkakin Meleagros lopulta sai eläimen kaadettua. Meleagros tarjosi luvattua palkkiota Atalantelle, joka oli saanut ensimmäisen osuman. Thestioksen pojat, jotka olivat myös Meleagroksen setiä, pitivät kuitenkin häpeällisenä sitä, että nainen saisi palkkion, kun miehiäkin on ollut osallisena. Niinpä he riistivät vuodan pois Atalantelta sanoen sen kuuluvat heille syntymäoikeuden perusteella, jollei Meleagros itse sitä ottaisi vastaan. Raivoissaan tästä Meleagros löi heidät kuoliaiksi ja antoi vuodan takaisin Atalantelle. Althaia, Meleagroksen äiti ja kuolleiden miesten sisar, heitti liekkeihin puun palan, jonka palamisen keston kohtalottaret olivat asettaneet Meleagroksen eliniän pituudeksi jo tämän syntymässä. Puun palaessa loppuun Meleagros kuoli niille sijoilleen. Näin Artemis sai kostonsa kuningas Oineusta vastaan.
Metsästyksen aikana Peleus tappoi vahingossa keihäällä isäntänsä Eurytionin, Fthian kuninkaan. Metsästyksen aikana ja sen jälkimainingeissa monet metsästäjät kääntyivät toisiaan vastaan kilpaillen saaliista. Karjun päästä ja vuodasta nousi Artemiin nostamana suuri viha ja taistelu korybanttien ja muiden aiolialaisten välillä. Koptilainen Paavalin ilmestys
Epifanios mainitsee kirjoituksen nimeltä "Paavalin taivasmatka" kainiittien tekemänä. Kainilaiset näkivät Kainin messiaanisena hahmona, koska heidän näkemyksenä mukaan Vanhan testamentin Jumala, jota he kutsuivat setiläisittäin nimellä Jaldabaoth, oli paha, ja kaikki tätä vastustavat Raamatun hahmot nähtiin hyvinä. Epifanioksen mainitsema kirjoitus ei kuitenkaan ole välttämättä sama kirjoitus, koska se kuvaa Paavalin matkaa kolmanteen taivaaseen, koptilainen "Paavalin ilmestys" puolestaan kolmannesta kymmenenteen taivaaseen. Kalampáka
Kalampáka sijaitsee Thessalian luoteisosassa. Nykyinen Kalampákan kunta muodostui, kun Kalampáka, Aspropótamos, Chásia, Kastaniá, Kleinó, Malakási, Tymfaía ja Vasilikí yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta tunnetaan ennen kaikkea sen alueella sijaitsevasta Meteoran luonto- ja luostarialueesta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Lielvārde
Nykyisen kaupungin alue sijaitsi liiviläisten ja balttien asutuksen rajalla. Paikalla on mainittu olleen balttilaisen "Lennewarden"-nimisen linnoituksen vuonna 1201 Henrik Liivinmaalaisen kronikassa. Linnan latviankielinen nimi oli "Dievukalns". Vuonna 1229 Riian arkkihiippakunta rakennutti paikalle kivilinnan, jonka rauniot ovat yhä esillä. Suuri osa kaupungin väestöstä kuoli kulkutauteihin 1710-luvulla. 1861 kaupunkiin rakennettiin Riikaan menevä rautatie. Kaupunki tuhoutui täysin ensimmäisessä maailmansodassa. Neuvostoliiton otettua Latvian haltuunsa ja perustettua Latvian SNT:n, paikallisen kommunistipuolueen johtajan Edgars Kauliņšin onnistui estää karkotukset Siperiaan julistamalla ettei kaupungissa ollut kulakkeja. Neuvostojoukkojen rakentama Baltian suurin sotilaslentokenttä on nykyisin Latvian ilmavoimien käytössä. Tripitaka
Tripiṭaka (त्रिपिटक 'kolme koria' sanskriittia; paaliksi: "Tipiṭaka"; hanzi: 三藏, "Sānzàng" (pinyin); japaniksi: "Sanzo"; khmeriksi: ត្រៃបិតក "Traipětâk"; koreaksi: 삼장 "Samjang"; thaiksi: ไตรปิฎก "Traipidok"; vietnamiksi: "Tam tạng") on buddhalaisuuden kirjallinen kaanon. Tripitakan sisältö vaihtelee suuntauksesta riippuen, länsimaissa näistä parhaiten tunnettu on Theravada-koulukunnan ns. Pāli-kaanon. Ída
Puolukan ("Vaccinium vitis-idaea") tieteellisessä nimessä "vitis" tarkoittaa latinaksi "viiniköynnöstä" ja "idaea" Ídavuorella asuvaa. Nimestä huolimatta puolukka ei silti kasva vuorella. Nimi on otettu antiikin kreikkalaisen Theofrastoksen tutkimuksesta, jossa hän todennäköisesti kuvailee vuorella kasvavaa mustikkaa, ja jota tieteellisen nimen antanut Carl von Linné tulkitsi ilmeisesti väärin yhdistäen Ídavuodella asuvan lajin puolukkaan. Kālidāsa
Kālidāsan elämää ei juuri tunneta. On varmaa, että hän eli toisen Shunga-valtakunnan kuninkaan Agnimitran hallintokauden (noin 170 eaa.) ja vuoden 634 välillä. Agnimitra esiintyy hänen näytelmässään, ja vuoden 634 piirtokirjoitus ylistää hänen työtään. Toisessa Mandsaurista löydetyssä piirtokirjoituksessa vuodelta 473 jäljitellään hänen tyyliään, mutta häntä ei manita nimeltä. Monet tutkijat liittävät Kālidāsan Gupta-valtakuntaan ja sen hallitsijaan Chandragupta II:een, joka hallitsi noin vuosina 380–415. Tätä puoltaa hänen teostensa sivistynyt, aristokraattinen luonne. Kilpikidusjalkaiset
Kilpikidusjalkaisia luonnehtii suuri laakea selkäkilpi eli "carapax", joka peittää myös pään ja keskiruumiin raajat, sekä pitkä, kärjestään kaksisiimaiseksi haarautuva pyrstö. Naarailla on isompi kilpi. Kahden näkyvän verkkosilmän lisäksi pään sisällä on kolmas naupliussilmä, joka aistii valon tulosuunnan. Nimi "Triops" tarkoittaa kolmisilmäistä. Kālidāsa
Kālidāsan nimi tarkoittaa kirjaimellisesti ’Kalin palvelijaa’, mistä voidaan päätellä, että hän oli shaivisti eli Shivan seuraaja; Kali on Shivan puoliso. Hän lienee ollut bramiini eli pappi. Legendan mukaan hän olisi ollut yksi Ujjainin kuninkaan Vikramādityan ”yhdeksästä jalokivestä” eli hovimiehestä. Vikramāditya-nimeä käyttäneitä kuninkaita on kuitenkin useita. Srilankalaisen tarinan mukaan hän olisi kuollut saarella vuonna 517 valtaan nousseen Kumāradāsan hallintokaudella. Kālidāsa
Kālidāsalle on attribuoitu varmasti kuusi teosta: kolme näytelmää, kaksi eeppistä runoa ja yksi lyyrinen runo. Toinen lyyrinen runo on todennäköisesti hänen käsialaansa. Kaarlensilta
Alun perin sillan nimi oli Kivisilta (Kamenný most) ja myöhemmin Prahan silta (Pražský most). Kaarlensillaksi sitä on kutsuttu vuodesta 1870 lähtien. Ennen nykyistä siltaa joen ylitti samalla kohden vuonna 1172 rakennettu Judithin silta, joka oli ensimmäinen kivisilta Vltavan yli. Se romahti tulvassa vuonna 1342. Toisin kuin edeltäjänsä, Kaarlensilta on selviytynyt monista tulvista: viimeksi vuonna 2002, kun maa koki pahimman tulvan viimeiseen 500 vuoteen. Lāčplēsis
Lāčplēsis eli "Karhunkaataja" on Latvian kansalliseepos, joka kertoo Lāčplēsiksen seikkailuista ja latvialaisten taistelusta saksalaisia ristiretkeilijöitä vastaan. Vuonna 1888 julkaistun kirjan on kirjoittanut latvialaisten kansantarinoiden pohjalta Andrejs Pumpurs. Lappalaiset
Eri karjalaisryhmät ovat käyttäneet lappalaiset-nimitystä sekä itsestään että toisistaan. Esimerkiksi Itä-Karjalassa pohjoisempana asuvia ihmisryhmiä on nimitetty lappalaisiksi aivan viime aikoinakin, vaikka nämä eivät saamelaisia olekaan. Samoin Suomessa Etelä-Karjalan Lappeen kihlakunnan asukkaiden oma perinteinen nimitys on "lappalaiset", jota myös naapurit ovat käyttäneet Idässä esimerkiksi lyydiläiset kutsuvat pohjoispuolellaan asuvia eteläkarjalaisia lappalaisiksi. Vienalaiset erottivat kaksi eri Lappia. Nykyisin Lappina tunnettua aluetta he kutsuivat nimellä "Tulilappi", ja siellä asuvat saamelaiset tunnettiin ”tulilappalaisina”. Lapiksi he taas kutsuivat Vienassa ja jonkin verran Vienasta itään ja pohjoiseen sijaitsevia eränkäyntialueitaan. Partalansaari
Saaren vanha nimi on Kulkemussalon saari, joka lyheni muotoon Kulkemussaari. Koska saarella on aina asunut paljon Partasia, muuttui nimi vielä kerran, jolloin Partaset saivat "oman" saaren. Salamavaras
Haades on maanalaisen kuoleman valtakunnan hallitsija. Hän on Zeuksen ja Poseidonin veli, joka voitti manalan herruuden noppapelissä. Haades hallitsee kaikkia maan alla olevia arvometalleja ja muita rikkauksia ja omistaa näkymättömäksi tekevän kypärän (Pimeyden kypärä). Haades on kiero jumala, joka yrittää syrjäyttää veljensä vallasta. The Legend of Zelda: Spirit Tracks
Tarun mukaan kolme henkeä olivat kansojen apuna, kunnes pahuuden kuningas Malladus tuli tuhoamaan kaiken. Hyvä ja paha taistelivat, ja kun kuningas Malladus oli voittamassa, henget lukitsivat hänet maan sisälle. Link kuuntelee tarinaa mieheltä, jolloin junakuljettaja nimeltään Alfonzo saapuu sisään ja muistuttaa tapaamisesta prinsessa Zeldan kanssa Hyrulen linnassa. Kalevala
Suomalaisessa vanhassa kansanrunoudessa on eri-ikäisiä kerrostumia. Vanhimpia ovat myyttirunot, jotka kertovat maailman ja kulttuurin synnystä. Kertovien runojen päähenkilönä on usein mahtava laulaja ja tietäjä, joka tekee tiedonhakumatkoja vainajien maailmaan. "Kalevalan" laulujen sankarien seikkailut tapahtuvat merentakaisessa Pohjolassa. Runoihin kuului myös lyyrisiä lauluja, jotka tulkitsivat ihmisen omia henkilökohtaisia tunnelmia, rituaalirunoutta häihin ja karhunpeijaisiin, sekä loitsuja. Vedanta
Vedanta (devanagarink.: वेदान्त), ') on hindulaisen filosofian koulukunta. Sana "Vedanta" muodostuu sanoista "veda" "tieto" ja "anta" "loppu, päätös", ja kuuluu käännettynä "tiedon huipentuma". Vedāntaa kutsutaan myös nimellä Uttara Mimamsa, 'jälkimmäinen' tai 'korkeampi tutkimus', ja se rinnastetaan usein Purva Mimamsaan, 'edelliseen tutkimukseen'. Pūrva Mimamsa, yleensä yksinkertaisesti vain Mimamsa, käsittelee vedalaisten mantrojen (Samhita-Vedoissa) ja brahmanojen tuliuhreja, kun taas vedanta kehittelee Ārayakan ("metsäkirjoitusten"), esoteerisia opetuksia ja Upanishadeja. Kaulauslauta
Kaulauslauta ja -⁠tukki ovat käsityökaluja, joita käytettiin ennen mankelin yleistymistä liinavaatteiden "kaulaamiseen" () eli mankeloimiseen sileäksi pesun jäljiltä. Kaulauslautaa kutsutaan myös kauluulaudaksi sekä Karjalassa nimillä "rullookarttu" ja "kataipaalikka". Nykyisin ainakin antiikinkeräilijät käyttävät myös sanaparia "mankelilauta ja -pölkky". Filotas (satraappi)
Filotas (, 300-luku eaa.) oli makedonialainen sotilas joka eli Aleksanteri Suuren aikaan. Hän johti jalkaväenosastoa Aleksanterin armeijassa Sogdianan ja Intian sotaretken aikana. Luultavasti kyseessä on sama Filotas jonka Quintus Curtius Rufus mainitsee Aleksanterin palkinneen Babylonissa vuonna 323 eaa. Aleksanterin kuoltua Filotas nimitettiin Kilikian satraapiksi. Mutta vuonna 321 eaa. Perdikkas nimitti Filoksenos Kilikian satraapiksi Filotaan sijalle. Ilmeisesti Perdikkas halusi Filotaan muihin tehtäviin koska hänet mainitaan myöhemmin Perdikkaan lähipiirin jäsenenä. Perdikkaan kuoleman jälkeen Filotas liittyi Alketaan ja Attaloksen kanssa Antigonosta vastaan. Filotas joutui kuitenkin Antigonoksen vangiksi Attaloksen, Dokimoksen ja Polemonin kanssa vuonna 320 eaa. Vangit pääsivät kuitenkin pakenemaan, mutta Filotas joutui jälleen Antigonoksen vangiksi vuonna 316 eaa. Órliakas
Órliakas-vuori sijaitsee Länsi-Makedonian alueella Grevenán alueyksikössä. Sen pohjoispuolella sijaitsee Tsoúrgiakas-vuori ja länsipuolella Vasilítsa- ja Lýgkos-vuoret. Vuoren nimi palautuu etymologisesti nimimuotoihin "Órlygkas" (Όρλυγκας) ja "Órlynx" (Όρλυγξ), ”Ilvesvuori”. Hiisi
Kristinuskon levitessä sanan merkitys hämärtyi entisestään. Eteläisempien alueiden pakanat ja ”lappalaiset” hävisivät, mutta jatkoivat elämäänsä kertomuksissa muuttuen ajan myötä yhä tarunomaisemmiksi. Suomen kielessä pakanoihin samaistettu hiisi-sana alkoi viitata pahaan tai pakanalliseen henkiolentoon, pienikokoiseen ilkeään haltiaan tai peikkoon. Lopulta tästä merkityksestä tuli sanan varsinainen merkitys. Myös kristillisperäisiä nimityksiä "juutas" ja "piru" voitiin käyttää samantapaisista uskomusolennoista. Kalevalassa Väinämöinen joutui taistelemaan kolmea pahaa henkiolentoa, Lempoa, Pahaa ja Hiittä vastaan. Viron kielessä Hiisi-sanan alkuperäinen merkitys on säilynyt paremmin. Theodahad
Theodahadin nimi tulee gootin sanoista Þeudō (kansa) ja haÞuz (konflikti, taistelu). Elementti Þeudō oli yleinen amalien kuningassuvussa ja sitä kantoi esimerkiksi Theodahadin eno Teoderik. Theodahad esiintyy Cassiodoruksen kirjeissä roomalaistetulla nimellä Theodahadus. Aikalaiskirjoittajat kutsuvat häntä myös latinalaisella nimellä Theodatus. Syynä tähän on kreikkalais-roomalaisille kirjoittajille tutumman latinalaisen nimen samankaltaisuuden aiheuttama sekaannus. Messias
Messias ("voideltu", hepreaksi מָשִׁיחַ, "mashiach") oli alun perin muinaisen Israelin kuninkaista käytetty arvonimi, mutta myöhemmin nimitys tuli tarkoittamaan profeettojen lupaamaa tulevaa pelastajakuningasta. Kristinuskon käsityksen mukaan Jeesus on tuo profeettojen lupaama Messias, minkä vuoksi hänestä käytetään myös nimitystä Kristus (), joka on Messias-nimen kreikankielinen käännös. Theravada
Pālīnkielellä ensimmäisellä vuosisadalla eaa. koottu vanhimpien buddhalaisten kirjoitusten kokoelma, Tripitaka, on säilynyt nykypäivään aina ensimmäiseltä vuosisadalta eaa. Sri Lankan Theravāda-luostarilaitoksen vaalimana. Tipitaka tarkoittaa ”kolmea koria”, ja koostuu nimensä mukaisesti kolmesta osasta:Käytännössä kaikki buddhalaisuuden suuntaukset pitävät Tipitakan teoksia autenttisina Buddhan opetuksina, joskin jotkut mahayana-buddhalaisuuden suuntaukset pitävät niiden arvovaltaa vähäisempänä niiden ollessa ristiriidassa myöhempien mahayana-sutrien kanssa. Kalevala
Alkuperäisessä kansanrunoudessa Kalevala mainitaan vain satunnaisesti. Nämä säkeet on tallennettu vuonna 1837 Kellovaarassa:
"Kalevalassa" nimi mainitaan eri muodoissaan 26 kertaa, usein toisintonimensä Väinölän kanssa, esimerkiksi kolmannen runon alussa:
Kalevalan kieli on pääasiassa suomen kielen itämurteita sekä Vienan Karjalassa puhuttuja vienalaismurteita, joiden alueelta Lönnrot useimmat runot keräsi. Vienalaismurteet luetaan karjalan kielen murteiksi, mutta Lönnrot itse piti niitä suomen kielen murteina. Paikoitellen Lönnrot muokkasi runojen kieltä suomalaisille helpommin ymmärrettäväksi ja teki äänneopillisia kompromisseja kansankielen ja perinteisen kirjakielen välillä. "Vanhassa Kalevalassa" karjalaisuuksia on runsaammin kuin "Uudessa Kalevalassa", etenkin sanaston piirissä, mutta jonkin verran myös äänne-, muoto- ja johto-opissa. Basilidelaisuus
Basilidealaiset palvoivat korkeinta jumalaa nimeltä Abraxas ja väittivät Jeesuksen olleen vain tämän jumalan maan päälle lähettämä haamu. Lahkolla oli kolme arvoastetta — materiaalinen, älyllinen ja hengellinen — ja kaksi vertauskuvallista kuvapatsasta, joista toinen oli mies- ja toinen naispuolinen. Lahkon jäsenet pitivät erilaisista kivistä ja jalokivistä tehtyjä koruja, joissa oli esimerkiksi lintu- ja käärmesymboleja. Kiirastorstai
Kiirastorstailla on eri kielissä useita nimiä. Suomenkielinen nimi kiirastorstai tulee ruotsin sanasta "skära", puhdistaa. Kiirastorstaina katuva syntinen puhdistettiin "tuhkakeskiviikon tuhkasta" ja sai jälleen oikeuden osallistua ehtoolliselle. Se sekä kansanperinteeseen kuuluva "kiiran" eli pahan hengen poisajaminen juontavat juurensa siihen varhaiskirkon tapaan, että kiirastorstaina ne seurakuntalaiset, jotka oli erotettu seurakunnan yhteydestä jonkin rikkomuksen tähden, mutta jotka olivat suorittaneet määrätyt katumusharjoitukset saivat synninpäästön ja vapautuivat näin pahan vallasta. Tähän viittaa päivän latinankielinen nimi "dies viridium", vihreiden oksien päivä, sillä silloin syntiin langenneet pääsivät uudelleen "tuoreina oksina" seurakunnan yhteyteen. Samaan liittyy myös päivän saksankielinen nimi "Gründonnerstag", vihreä torstai. Krishna
Krishna (devanagari: कृष्ण, IAST: "") on hindulaisuudessa yksi tunnetuimmista jumaluuksista, Vishnun kahdeksas inkarnaatio eli avataara.
Sanskritinkielinen nimi tarkoittaa kirjaimellisesti käännettynä ”mustaa”, ”tummaa” tai ”tummansinistä”, viitaten Krishnan ihonväriin. Nimen on tulkittu myös tarkoittavan ”kaikkia viehättävää” (krish - karshana) ja ”henkistä autuutta” (na - ananda) tavujen juurimerkityksiä tulkiten. Bodhidharma
Bodhidharma (; tai vain "Dámó"; ; vietnamiksi "Bồ-đề-đạt-ma"), tunnetaan myös nimellä Tripitaka Dharma-mestari, oli 28. Intian buddhalaisuuden patriarkka ja ensimmäinen patriarkka Kiinassa. Bodhidharmaa pidetään perinteisesti Shaolin-mytologiassa buddahalaisen chán-koulukunnan perustajana (tunnetaan Japanissa ja länsimaissa nimellä zen). Lisäksi häntä pidetään kiinalaisten itsepuolustuslajien Shaolin-koulukunnan perustajana. Áiligas
Áiligas on saamelaisessa muinaisuskossa termi, jolla on viitattu eräänlaiseen pyhään. "Áiligas" on ilmeisesti myöhäinen germaaninen lainasana. Se on todennäköisesti luonteeltaankin varsin myöhään syntynyt saamelaiseen kulttuuriperinteeseen. Se lieneekin varsin abstraktia pyhyyttä ja lähempänä länsimaista pyhää kuin toinen saamelainen pyhän käsite, "bassi". "Áiligas" näyttää liittyvän korkeiden paikkojen topografiaan, sillä esimerkiksi Suomen Lapissa Utsjoen alueella on kolme Ailigas-nimistä tunturia pyhän maamerkkeihinä. Kaleva (kansanperinne)
Kaleva tai Kalevi on myyttinen hahmo itämerensuomalaisten kansojen mytologiassa. Kaleva tunnettiin usein muinaisena jättiläisenä, mutta myös kuninkaana. Kalevala-eepoksen nimi tulee sanasta Kaleva. Kalevaa useammin suomalainen ja itämerensuomalainen tarusto tuntevat kuitenkin kalevanpojat, jotka olivat jättiläisiä tai kuninkaan poikia. Tenedos (saari)
Saaren vanha kreikkalainen nimi on Tenedos (Τένεδος), turkkilainen nimi Bozcaada, joka sekin on ollut käytössä jo satoja vuosia. Antiikin aikana siitä tiedetään käytetyn myös nimiä Calydna, Phoenice ja Lyrnessus. Saaren virallinen turkkilainen nimi on Bozcaada, joka johtuu turkin sanoista "boz", joka merkitsee sekä hedelmätöntä maata että ruskeanharmaata väriä, ja ”aza”, joka merkitsee saarta. Apollodoros Ateenalainen selitti Tenedos-nimen johtuvan kreikka­laisesta sankari Teneestä, joka hallitsi saarta Troijan sodan aikana ja jonka Akhilleus surmasi. Apollodoroksen mukaan saaren nimi oli alkujaan ollut Leukofrys, kunnes Tenes nousi siellä maihin ja tuli saaren hallitsijaksi. Nimi Bozcaada tuli käyttöön, kun osmanit olivat valloittaneet saaren. Nimi Tenedos pysyi sen ohella yleisesti käytössä vielä sen jälkeenkin; useimmiten saaren kreikkalaiset käyttivät siitä eri nimeä kuin turkkilaiset. Kadotus
Uudessa testamentissa kadotus on käännetty kreikan kielen sanoista 'apoleia' tai 'olethros', joiden kummankin kantasana on verbi 'ollymi' = tappaa, tuhota. Sana 'apoleia' koostuu vahvistavasta alkuliitteestä 'apo' ja verbistä 'ollymi', joten se olisi parhaiten käännettävissä: (perinpohjainen) tuho. Kadotus on Raamatussa Jeesuksen julistuksen keskeinen käsite hänen opetuksessaan viimeisestä tuomiosta (Matt. 25). Sana esiintyy myös Ilmestyskirjan tuhonenkelin nimessä, joka on kreikaksi Apollyon. Kaiadas
Kaiadas on tulkittu samaksi kuin niin kutsuttu Trýpin luola Trýpin kylän lähellä, noin kymmenen kilometriä nykyisestä Spártista länteen Kalamátaan johtavan tien varrella. Luola on noin 50 metriä pitkä kallionhalkeama ja vastaa monin tavoin antiikin aikaisia kuvauksia Kaiadaksesta. Sieltä on löydetty muun muassa ihmisten luita. Luut ovat kuitenkin enimmäkseen aikuisten luita, ja ainoastaan yksi luuranko kuuluu noin 10-vuotiaalle lapselle. Tämän perusteella on kyseenalaistettu, heitettiinkö Kaiadakseen todella myös lapsia. Ilkka (runo)
Ilkka on Kaarlo Kramsun kirjoittama runo, joka kertoo nuijasodan kapinapäälliköstä Jaakko Ilkasta. Runon tunnetuimmat säkeet ovat sananparreksi muodostuneet ”"Ken vaivojansa vaikertaa, / On vaivojensa vanki. / Ei oikeutta maassa saa, / Ken itse sit' ei hanki."” Runossa Kramsu esittää nuijasodan kansallisena sekä yhteiskunnallisena vapaustaisteluna ja Ilkan Suomen kansan aatteellisena herättäjänä. Tekstin on katsottu muovanneen suomalaista identiteettiä. Haades
Muinaiset kreikkalaiset pitivät Haadesta oikeudenmukaisena ja arvostivat häntä suuresti, mutta he eivät uskaltaneet lausua hänen nimeään, koska sen kuviteltiin saattavan aiheuttaa huonoa onnea. Niinpä hänestä käytettiin erilaisia kiertoilmaisuja, kuten "Klymenos" ’maineikas’, "Polydegmon" ’vieraanvarainen’ ja "Pluton" ’rikas’. Kreikkalaiset palvoivat Haadesta uhraamalla hänelle eläimiä, ja hänen palvontamenoihinsa on myös väitetty kuuluneen ihmisuhreja. Buddha
Sanalla "buddha" tarkoitetaan usein Siddhārtha Gautamaa eli buddhalaisuuden historiallista perustajaa. Varsinkin mahāyāna- ja vajrayāna-buddhalaisissa kirjoituksissa ja traditioissa tunnetaan suuri joukko buddhia. Esimerkiksi "Bhadrakalpika-sutran" mukaan tämän maailmankauden ("kalpan") aikana nimittäin ilmestyy peräti tuhat buddhaa. 
Kanonisessa buddhalaisessa kirjallisuudessa on paljon listoja buddhista. Varsin laajasti jaetun perinteen (theravāda, mahāyāna ja vajrayāna) mukaan tämän kalpan aikana on oleva viisi buddhaa:Luettelo on kuitenkin vain yksi monista. Esimerkiksi pālinkieliseen kaanoniin kuuluvassa "Mahāpadāna-suttassa" kerrotaan ennen Śākyamuni-buddhaa olleen kuusi buddhaa (Vipaśyin, Śikhin, Visvabhū, Krakucchanda, Kanakamuni ja Kāśyapa) ja "Buddhanāma-sūtra" nimeää peräti 11 093 buddhaa. Vasilítsa
Vasilítsa () on vuori Pohjoisessa Píndos-vuoristossa Luoteis-Kreikassa. Sen korkeus on 2 249 metriä.
Vasilítsa sijaitsee Epeirokseen kuuluvan Ioánninan alueyksikön ja Länsi-Makedoniaan kuuluvan Grevenán alueyksikön rajalla noin 42 kilometriä länteen Grevenán kaupungista. Nykyisin vuori tunnetaan ennen kaikkea hiihtokeskuksestaan. Se perustettiin vuonna 1975 ja sai kansallisen hiihtokeskuksen nimityksen vuonna 1991. Vuoren alue on osa Pohjoisen Píndoksen kansallispuistoa. Sampo (Kalevala)
Sampo eli kirjokansi on suomalaisessa mytologiassa ihmeellinen kone tai esine, kosintalahja ja sotasaalis, joka liittyy usein Pohjolaan. Sampo on tunnettu erityisesti suomalaisesta kansanrunoudesta kootusta Kalevala-eepoksesta, jossa sillä on tärkeä rooli. Eri taruissa sampo on erilainen, sillä on myös useita nimityksiä ja ilmiasuja. Kalevalassa käytetyissä sampotaruissa sampo on ihmeellinen, rikkauksia tekevä mylly. Kiirastorstai
Katolisen kirkon piirissä kiirastorstai on ollut erityinen ripittäytymispäivä, mihin viittaa sen suomalainen nimi, joka tulee ruotsin sanasta "skära", 'puhdistaa'. Kansanperinteen mukaan kiirastorstaina kannattaa ajaa kiira, pahansuopa henkiolento pois pihapiiristä. Amaliáda
Amaliádan kaupunki on nimetty Kreikan kuningatar Amalian mukaan 1830-luvulla. Amaliáda oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ilídan kunnaksi yhdessä Pineían kanssa. Parsifal (ooppera)
Parsifalin hahmoissa on paljon symboliikkaa: Parsifal henkilöityy kristinuskoon ja Klingsor pakanuuteen. Kundry on naispuolinen Ahasverus – vaeltava juutalainen tai julma Herodias. Kundryn rooli on kaksijakoinen: hän etsii anteeksiantoa palvelemalla Graalin ritareita, mutta toisaalta Klingsor pystyy kirouksen avulla palauttamaan hänet koska tahansa maagiseen puutarhaan viettelijättäreksi. Edda-saagassa esiintyy Gundryggja-niminen valkyria, jonka nimeen Kundryn nimi viittaa. Matjoi Plattonen
Budapestin kulttuurikongressissa Matjoi Plattosen useista esityksistä suurimman vaikutuksen kuulijoihin teki ”Kiitosvirsi Unkarille”, jonka "Kantelettaren" kääntänyt runoilija Aladár Bán selosti yleisölle unkariksi. Useat arvohenkilöt halusivat tavata suomalaisen ”kalevalalaulajan”, ja hän osallistui kunniavieraana niin pääministerin kuin kirjailijoiden kutsuihin käyttäytyen yhtä luontevan arvokkaasti ja välittömän sydämellisesti kuin aina muulloinkin. Budapestissä Matjoi Plattonen sai kunnianimensä "Karjalan äiti", jolla häntä ruvettiin myös Suomessa kutsumaan. Kollywood
Ensimmäinen tamilinkielinen mykkäelokuva oli "Keechaka Vadham", jonka teki R. Nataraja Mudaliar vuonna 1917 ja se esitettiin ensimmäisen kerran tammikuussa 1918. Ensimmäinen puhuttu elokuva oli tamilin- ja telugunkielinen "Kalidas", joka julkaistiin 31. lokakuuta 1931, vain seitsemän kuukautta Intian ensimmäisen puhutun elokuvan "Alam Aran" ilmestymisen jälkeen. Seuraavana vuonna ilmestynyt "Kalava" oli ensimmäinen kokonaan tamilinkielinen täyspitkä elokuva. Juudaksenpuu
Yleiskieliselle nimelle on esitetty ainakin kaksi selitystä. Ranskassa lajista käytettiin aikaisemmin nimitystä juudeanpuu, sillä se oli hyvin yleinen kasvi Juudean kukkuloilla (nykyisen Israelin ja Palestiinan alueella). Shakespearen aikoihin mennessä kasvin nimeksi oli kuitenkin jo vakiintunut juudaksenpuu. Nimitys on peräisin vanhasta uskomuksesta, jonka mukaan puulla oli alun perin valkoiset kukat, mutta ne muuttuivat häpeästä punaisiksi, kun Juudas hirttäytyi sen oksanhaaraan kavallettuaan Jeesuksen. Tämän vuoksi puuta pidettiin entisaikoina petoksen symbolina ja siihen suhtauduttiin pelolla ja epäluulolla. Lappalaiset suomalaisessa kansanperinteessä
Karjalassa pohjoisempana asuvia ihmisryhmiä on nimitetty lappalaisiksi aivan viime aikoinakin, vaikka nämä eivät saamelaisia olekaan. Esimerkiksi lyydiläiset kutsuvat pohjoispuolellaan asuvia eteläkarjalaisia lappalaisiksi. Vienalaiset erottivat kaksi eri Lappia. Nykyisin Lappina tunnettua aluetta he kutsuivat nimellä "Tulilappi", ja siellä asuvat saamelaiset tunnettiin "tulilappalaisina". Lapiksi he taas kutsuivat Vienassa ja jonkin verran Vienasta itään ja pohjoiseen sijaitsevia eränkäyntialueitaan. Suomessa saamelaiset on tunnettu myös "tuhkalappalaisina", erotuksena muista lappalaisiksi kutsutuista.
Suomalaisessa tarustossa lappalaiset ovat olleet monien alueiden aikaisempia asuttajia samaan tapaan kuin hiidet, jättiläiset ja jatulit. Lappalaisten ja taruolentojen on oletettu paenneen sisämaahan ja korpiin leviävän suomalaisasutuksen tieltä yhä syrjäisemmille alueille. Toisaalta pieniksi arveltuja lappalaisia on katsottu edeltäneen isokokoisten jatuleiden kansan. Kertomuksia jättikokoisista alkuasuttajista tiedetään myös saamelaisilta, skandinaaveilta ja muiltakin. Haades
Haades tai Hades ( tai ’näkymätön’) tarkoittaa kreikkalaisessa ja roomalaisessa jumaltarustossa esiintyvää vainajalaa eli tuonpuoleista. Kreikkalaisessa mytologiassa Haades on myös paikkaa hallitsevan jumalan nimi, jonka vastine roomalaisessa mytologiassa on Pluto. Kovddoskaisi
Vanhoista kartoista voi löytää lukuisia erilaisia muunnoksia tunturin nimestä: "Kuottuskaisi", "Kouttuskaisi", "Koukkuskaisi", "Kovddoskaisi", "Kuovdaskaisi" ja "Guovdesgaissa". Nimelle on esitetty useitakin selityksiä. Sen alkuosan on tulkittu tarkoittavan keskimmäistä ("guovdas"), sarasuota ("kuovda"), jopa karhuakin ("kuovdza"). Kun jokainen näistä selityksistä on jollakin tavalla sopiva, on sekaannus ymmärrettävissä. Saamen kielen ja saamelaiskulttuurin tutkijan, T. I. Itkosen, mukaan tunturin nimen oikea muoto on "Guovdaskaisi", eli keskushuippu. Koiláda
Koiláda (; myös "Kiláda") on Kreikan kylä sekä samanniminen Lárisan kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Κοιλάδας, "Dimotikí Enótita Koiládas") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 169 ja varsinaisen Koiládan kylän väkiluku 628 (vuonna 2011). Sirius
Nimi tulee kreikan sanasta σείριος "seirios", joka tarkoittaa kuumaa, polttavaa. Sirius tunnetaan myös Ison Koiran tähdistön nimestä johdetulla nimellä Koirantähti ja kansanperinteisellä nimellä Kalevan tähti. Muinaisessa Egyptissä Sirius, joka tunnettiin nimellä Sothis, toimi merkkinä maan maataloudelle elintärkeän Niilin tulvan alkamisesta. ”"Kun Sothis heinä-elokuun vaihteessa nähtiin Memfisissä ensi kerran aamutaivaalla (heliakkinen nousu), tiedettiin että Niili alkaisi pian tulvia."” Roomalaisen runoilijan Horatiuksen mukaan metsästäjä Orionin koira oli nimeltään Sirius. Nimitys Koirantähti juontunee tästä. Kabbala
Kabbala on esoteerinen oppi, jonka mukaan vihityillä on tieto siitä, mitä uskonnossa todellisuudessa opetetaan. Juutalaisen uskon keskeisin normatiivinen lähde on Toora, joka sisältää varsinaisen eli kirjallisen tooran (Mooseksen kirjat) sekä suullisen tradition eli oraalisen tooran, joka on kirjattu Talmudiin. Mutta kabbalistit kuitenkin korostavat, että "niitä (kirjoitettua ja oraalista tooraa) ei pidä lukea kirjaimellisesti, vaan ne pitää ymmärtää; pitää olla avain, joka avaa pyhien kirjojen salaisuudet. Silloin huomaa, ettei niissä ole turhia sanoja, vaan ne ovat kirjoitetut niin, että niillä on syvä, mystinen merkitys." Tooran selitysteos Zohar on tarkoitettu auttamaan tooran mystisessä tulkinnassa. Kalevalamitta
Siitä, millainen nykyrunous lasketaan kalevalamitaksi, on virinnyt erimielisyyttä. Suomessa toimii kaksi kalevalaiseen runomittaan erikoistunutta yhdistystä, Kalevalaisen Runokielen Seura ry (KaRuSe) ja Vienan karjalan ystävät ry. Näillä kahdella on erilainen käsitys kalevalamitasta. KaRuSe kannattaa klassista kalevalamittaa, ja pitää sen tiukoista säännöistä poikkeamista astumisena ulos kalevalamitasta. Vienan Karjalan Ystävät ry. hyväksyy vapaamman kalevalamitan ja kannustaa sen mukaan helppoon kalevalamitan omaksumiseen ja käyttöön. Basiliski
Basiliski on taruolento, lohikäärmemäinen kukon ja liskon sekoitus. Basiliskia pidettiin käärmeiden kuninkaana, ja sen nimitys tulee kreikan sanasta "basiliskos", joka tarkoittaa pientä kuninkaallista. Basiliskin esikuvana ovat saattaneet olla Intiassa elävä sarvikyy tai kobra. Plinius vanhempi kuvasi sen käärmeeksi, jolla oli kultainen kruunu. Keskiajan mytologiassa basiliski oli muuttunut käärmeeksi, jolla oli kukon tai joskus jopa ihmisen pää. Taiteessa basiliski oli paholaisen ja antikristuksen symboli. Protestanteille se puolestaan symboloi paaviutta. Heraldiikassa basiliski kuvataan eläimeksi, jolla on kukon pää, vartalo ja jalat, käärmeen kieli ja lepakon siivet. Käärmemäinen takapuoli päättyy nuolimaiseen häntään. Saamelainen muinaisusko
Saamelaisilla on ollut kaksi ”pyhään” viittaavaa käsitettä, "áiligas" ja "bassi". "Bassi" on kielentutkijoiden mukaan pronssikautinen kantagermaanista tullut lainasana. Se lienee merkinnyt yleistä ”pyhän” käsitettä, sillä sillä on voitu viitata tuntureissa ja järvissä asuviin "sáiva"-olentoihin tai seitoihin. "Áiligas" lienee sen sijaan melko myöhäinen germaaninen laina. Se on tarkoittanut todennäköisesti abstraktia pyhyyttä, joka olisi sisällöltään ollut lähempänä länsimaistyyppistä pyhää kuin "bassi". Kaamoksen jälkeen näyttäytyvillä auringonsäteillä uskottiin olevan parantavaa voimaa, koska niiden mukana tulleet "Áiligas"-miehet toivat siunauksia. "Áiligas"-miesten palvonta lienee saanut innoituksensa katolisesta pyhimyskultista. Kaleidoskooppi
Kaleidoskooppi on optinen leikkikalu, johon kurkistamalla voi nähdä aina uudenlaisia symmetrisiä kuvioita. Mikä tahansa mielivaltainen kuvio heijastuu kaleidoskoopin peileistä useita kertoja ja näyttäytyy siten symmetrisenä. Nimi tulee kreikan kielen sanoista "kalos" (kaunis), "eidos" (kuva, muoto) ja "skopein" (nähdä). Kālidāsa
"Śakuntalā" onkin sittemmin käännetty kaikille merkittäville eurooppalaisille kielille. Sen sovittaminen eurooppalaiselle näyttämölle osoittautui kuitenkin vaikeaksi, eikä se ole löytänyt vielä paikkaansa länsimaisessa teatterikaanonissa. Vasilisa Mikulišna
Myytille Vasilisa Mikulišnasta löytyy aihelmayhtäläisyyksiä irlantilaisesta mytologiasta, jossa tarinan mukaan sankarin kotiin tulee yliluonnollinen vaimo, jolla on kuolevaiselle naiselle saavuttamattomia ominaisuuksia, ja joiden paljastamisen muille hän omalta mieheltään ehdottomasti kieltää. Silti sankari paljastaa vaimonsa salaisuuden ja joutuu vankityrmään, josta vaimo hänet pelastaa. Samoin käy venäläisessä bylinassakin. Vaimo on naisbogatyr, polenitsa hyveineen, joita miehellä ei ole. Vasilisalla on poikkeuksellisen bogatyrin ominaisuudet: älykkyys, rohkeus ja ujous, joilla kehuskelemisen muille hän aviopuolisolta Stavr Godinovitšilta kieltää. Stavr Godinovitšin vieraillessa Kiovan ruhtinaan Vladimir Krasno(e) Solnyškon () juhlissa mies ei kuitenkaan hillinnyt itseään ja alkoi kehua nuorta vaimoaan. Kehun sävystä loukkaantunut suuriruhtinas määräsi Stavrin vankityrmään, syvälle kellariin, ja käski hakea Vasilisan palatsiin. Kuullessaan Stavrin kurjuudesta Vasilisa päätti matkustaa Kiovaan mieheksi pukeutuneena. Hän esiintyy joko ljahovetskilaisen kuninkaan poikana ja kertoo nimekseen Vasili Mikulitš tai bylinan toisen julkaisuversion mukaan, 12 vuoden aikana kertyneitä suojelurahoja vaativan tataarilaisen suurlähettilään poikana. Molemmissa bylinoissa suuriruhtinaan tytär (tai sisarentytär) Zabava Putjatišna ainoana tunnistaa vieraaksi saapuneen ulkomaalaisen bogatyrin valepukuiseksi naiseksi. Suuriruhtinas Vladimir koetteli vierastaan päästääkseen selville onko hän mies vai nainen. Vasilisa alkoi kuitenkin harhauttaa suuriruhtinasta vaatimalla Zabava Putjatitšnaa vaimokseen. Naimakauppojen päätteeksi pidetyissä hääjuhlissa suuriruhtinaan kutsumat kanteleensoittajat soittavat kuitenkin niin surkeasti, ettei nuori sulhanen tahdo riemastua, ja paikalle kutsutaan Stavr, joka tunnetaan erinomaisena kanteleensoittajana. Vasilisa onnistui viemään Stavrin mukanaan sen jälkeen, kun he ovat Vladimirille kertoneet tapahtuneesta, ja he matkustavat Tšernihiviin (toisen version mukaan Liettuaan). Tarina päättyy tähän.