Gibraltar
Gibraltarin alue on 6,5 neliökilometriä laaja. Se on kasvanut kahden viime vuosikymmenen aikana, kun mereltä on vallattu lisää maata.[1]
Gibraltar
Gibraltarin noin 33000 ihmistä asuvat 6,5 neliökilometrin alueella, ja asukastiheys on siten 4303 asukasta neliökilometrillä. Todellinen asukastiheys on vielä suurempi, sillä 40 prosenttia maa-alasta on luonnonsuojelualuetta. Gibraltarissa ei harjoiteta maanviljelystä: sillä ei ole pohjavesivaroja eikä omia energianlähteitä. Talouden kulmakivinä ovat matkailu, offshore-pankkitoiminta ja merenkulku. Väestöllä on tiiviit suhteet emämaahan Britanniaan ja ympäröivään Espanjaan, ja monet ovat kaksikielisiä. Vuosisatojen varrella maahanmuuttajia on tullut muualtakin Välimeren seudulta, ja kulttuuriin on sulautunut piirteitä näistä kaikista. Gibraltarin kansanäänestys suvereniteetista 2002
Espanjan ja Britannian aluekiista Gibraltarilla juontaa juurensa Gibraltarin valtaukseen vuonna 1704 ja Utrechtin sopimukseen vuonna 1713, jolla Espanja luovutti alueen Britannialle. Espanja on kuitenkin yrittänyt saada alueen myöhemmin takaisin niin sotilaallisesti kuin diplomaattisestikin. Espanjan ja Britannian välillä oltiin käyty keskusteluja alueen suvereniteetin jakamisesta maiden välillä ja tieto näistä keskusteluista vuoti lehdistölle tammikuussa 2002. Tieto johti Gibraltarilla suuriin mielenosoituksiin. Gibraltarin parlamentti alkoi valmistella kansanäänestystä ja pääministeri Peter Caruana antoi tiedon äänestyksen pitämisestä 3. syyskuuta. Britannian Peter Hain oli jo aiemmin samana vuonna todennut, että maa ei tunnustaisi mitään kansanäänestystä, jonka järjestämisessä Britannia ei ollut mukana. Saman toisti Jack Straw. Gibraltar
Gibraltarilla elää Euroopan ainoa apina, magotti. Kaikkiaan Gibraltarilla tavataan 11 maanisäkästä. Niihin kuuluvat isokotipäästäinen, kettu, kaniini, mustarotta, isorotta, kotihiiri ja neljä lepakkolajia. Gibraltarinlahdella tavataan lisäksi munkkihylkeitä sekä delfiinejä ja muita valaita.[13] Gibraltar
Gibraltarista tuli tärkeä kuninkaallisen laivaston tukikohta, ja sen osuus oli tärkeä lokakuun 1805 Trafalgarin taistelussa. Strateginen merkitys korostui Suezin kanavan avaamisen jälkeen, sillä Gibraltar oli Britannian ja sen siirtomaiden Intian ja Australian välisen tärkeän merireitin varrella. Toisen maailmansodan aikana asukkaat evakuoitiin ja Gibraltarin avulla liittoutuneet pystyivät kontrolloimaan liikennettä Välimerelle.[18] Sodan aikana italialaiset tekivät Gibraltariin useita vedenalaishyökkäyksiä. Natsi-Saksan suunnittelema operaatio Felix Gibraltarin valtaamiseksi kaatui Espanjan haluttomuuteen päästää Saksan joukkoja maaperälleen.[20] Gibraltarin historia
Espanja pyrki useasti 1700-luvulla valtaamaan Gibraltarin takaisin. Yrityksistä tunnetuin on vuosien 1779–1783 piiritys. Britannian asevoimat olivat heikentyneet Yhdysvaltain vapaussodan takia, joten Espanja käytti tilaisuuden hyväkseen ja julisti kesäkuussa 1779 sodan Britannialle. Gibraltarin kuvernööri oli tuolloin George Eliott, joka suunnitteli marraskuussa 1781 yllätyshyökkäyksen kannakselle olleita vihollisia vastaan. Eliott tiesi, että espanjalais-ranskalaiset joukot suunnittelivat hyökkäystä. Hän kuitenkin teki rynnäkön yöllä ja onnistui tunnissa tekemään merkittävää tuhoa vihollisjoukoissa. Britit menettivät rynnäkössä vain viisi sotilasta. Britannian ja Espanjan sota päättyi 17. joulukuuta 1783, eikä Gibraltaria ole tämän jälkeen yritetty vallata. Gibraltarin historia
Muslimien ja kristittyjen yhteenotot jatkuivat Pyreneillä, ja vuonna 1252 enää kaksi muslimikuningaskuntaa oli jäljellä. Vuonna 1309 Ferdinand IV oli piirittänyt Algecirasin ja havainnut Gibraltarin olevan haavoittuvainen. Hän lähetti Alonso Pérez de Guzmánin valtaamaan sen. Gibraltar antautui kuukauden piirityksen jälkeen. Gibraltar joutui jälleen muslimien haltuun vuonna 1333 neljän ja puolen kuukauden piirityksen jälkeen. Myöhemmin Gibraltaria hallitsivat ensin Merinidit ja sittemmin Nasridit. Heidän aikanaan rakennettiin niin sanottu Moorish Castle, eli maurilinnoitus. Gibraltar
Tuulivoiman, aaltovoiman ja jätteiden polton käyttöä energialähteinä tutkitaan, ja uusiutuvien energialähteiden on tarkoitus tyydyttää 12 prosenttia Gibraltarin sähköntarpeesta vuoteen 2032 mennessä.[46] Gibraltar
Gibraltarilla kasvaa yli 600 kasvilajia.[10] Niistä ristikukkainen Iberis gibraltarica on kotoperäinen, ja Gibraltar on ainoa paikka Euroopassa, jossa sitä kasvaa villinä.[11] Yleisimpiä kasvillisuustyyppejä ovat korkea macchia-pensaikko ja matalampi pensaikon ja varvikon välimuoto garigue. Kalliojyrkänteillä kasvaa monia harvinaisia kalkinsuosijakasveja, jotka kukoistavat etenkin keväällä ja alkukesästä. Myös merenrannalla, hietikolla ja Windmill Hillin aroalueella on omat kasvillisuustyyppinsä.[12] Yhdistynyt kuningaskunta
Yhdistyneen kuningaskunnan pinta-ala on 243610 neliökilometriä.[2] Maan asukasluku on noin 64,3 miljoonaa, joten se on väkiluvultaan Euroopan unionin kolmanneksi suurin jäsenvaltio.[3] Gibraltar
Gibraltarin rantaviiva on 12 kilometriä pitkä, ja Espanjan kanssa sillä on 1,2 kilometriä pitkä yhteinen maaraja.[3] Espanjan rajan toisella puolella sijaitsee Andalusian itsehallintoalueeseen ja Cádizin maakuntaan kuuluva runsaan 60000 asukkaan La Línea de la Concepciónin kunta.[4] Gibraltar
Luonnonpuiston alueella tavataan kahtatoista matelijalajia. Niistä kuusi on käärmeitä, viisi liskoja ja yksi matolisko. Myös selkärangattomien lajimäärät ovat suuria.[9] Gibraltarin historia
Gibraltarin tilanne ei heti toisen maailmansodan päättymisen jälkeen herättänyt suurtakaan mielenkiintoa, kun sekä Espanjan että Britannian intressit olivat muissa asioissa. Francisco Franco esitti kuitenkin jo vuonna 1950 espanjalaislehdessä vaatimuksen Gibraltarin palauttamiseksi Espanjalle. Samana vuonna Gibraltar sai ensimmäisen oman lakiasäätävän elimensä, kun sinne perustettiin lakiasäätävä neuvosto. Gibraltar
Gibraltarilla on 1900-luvun lopulla panostettu voimakkaasti kansallissymbolien luomiseen, ja tämän seurauksena maalle on kehittynyt lippu ja kansallislaulu.[65] Lippu on pitkänomainen versio vaakunasta, jossa on kolmitorninen linnoitus ja sen keskellä riippuva kultainen avain. Vaakunan alla lukee usein Montis Insignia Calpe, ”Gibraltarinvuoren tunnus”.[66] Gibraltarin historia
Gibraltarista kehittyi 1800-luvulla merkittävä sotilastukikohta ja kauppakeskus, ja sen merkitys kasvoi entisestään 1869, kun Suezin kanava avattiin. Maailmansotien aikana Gibraltar oli merkittävä liittoutuneiden satama, ja toisen maailmansodan aikana sen siviiliväestö evakuoitiin Saksan valloituksen pelossa. Sodan jälkeen Francisco Francon hallinto alkoi vaatia voimakkaammin Gibraltarin liittämistä takaisin Espanjaan. Vuoden 1967 kansanäänestyksessä gibraltarilaiset äänestivät ylivoimaisella enemmistöllä säilymisestään brittien alaisuudessa. Protestiksi Espanja sulki Gibraltarin-vastaisen rajansa. Raja avattiin lopulta 1985, kun Britannia oli uhannut estää Espanjan jäsenyyden Euroopan yhteisössä. Gibraltarin talous on monipuolistunut 1900-luvun lopulla, ja se ei ole enää niin riippuvainen Britannian armeijan läsnäolosta. Gibraltar
Ihmisasutuksesta Gibraltarilla on todisteita jo neandertalinihmisten ajoista asti.[17] Foinikialaiset kävivät paikalla noin 950 eaa.[18] ja karthagolaiset myöhemmin, mutta kummatkaan eivät luoneet alueelle pysyvää asutusta. Platon käytti Gibraltarista ja salmen toisella puolella olevasta Monte Hachosta nimitystä Herakleen pylväät.[19] Tarik ibn Zijad
Tarikin ensimmäinen voitto oli maihinnousu ja Gibraltarin valloitus 30. huhtikuuta 711. Paikka nimettiin hänen mukaansa (Jabal al-Tarik, Tarikin vuori), josta myöhemmin muotoutui nimi Gibraltar; samoin Gibraltarinsalmi sai nimensä tästä. Tästä päivästä alkaen arabit aloittivat niemimaan, eli nykyisten Espanjan ja Portugalin, valloituksen. Pian niemimaata hallitseva, mutta jo heikentynyt länsigoottien (visigootit) valtakunta nousi valloittaja-armeijaa vastaan.  Maurien valta-aika Gibraltarilla
Umaijadien sotapäällikkö Tarik ibn Zijad aloitti Espanjan valtauksen juuri Gibraltarilta. Espanjaa hallinneet visigootit olivat sekaannuksen tilassa, ja Ceutan visigoottikreivi Julian lupasi avustaa muslimeja Espanjan valloituksessa. Tangerin kuvernööri Tarik ibn Zijad lähti liikkelle Ceutasta ja rantautui Gibraltarille huhtikuussa 771. Gibraltarilla hän kokosi joukkonsa ja valtasi Pyreneiden niemimaan Roderikilta. Gibraltaria alettiin kutsua nimellä "Jebal Tarik", ”Tarikin vuori”, johon niemimaan nykyinenkin nimi pohjautuu.
Muslimivallan alkuvuosina Al-Andalusta eli muslimien hallitsemaa aluetta Iberian niemimaalla johdettiin Damaskoksesta käsin. Umaijadien dynastia jakaantui kuitenkin kilpaileviin osiin, ja Abd-al-Rahman pakeni Syyriasta Córdobaan vuonna 756. Hän perusti Córdoban emiraatin, josta tuli Córdoban kalifaatti. Vuoteen 1031 mennessä kalifaatti kuitenkin hajosi kilpaileviin pieniin kuningaskuntiin eli taifoihin. Suurimmat näistä olivat Sevillan, Granadan, Toledon ja Zaragozan taifat. Gibraltar kuului Sevillan taifaan. Algecirasin kuvernööri pelkäsi pohjoisafrikkalaisten muslimien hyökkäystä ja perusti Gibraltarille linnoituksen. Ensimmäisen kaupungin paikalle rakensi vasta almohadikalifi Abd al-Mu'min. Hän kutsui kaupunkia nimellä Medinat al-Fath, voiton kaupunki, ja sen rakennustyöt alkoivat 1160. Kaupungin suunnittelusta vastasivat Al-Andaluksen kuuluisimmat arkkitehdit. Kaupunkiin rakennettiin suuri moskeija, hallitsijan palatsi (joka ilmeisesti sijaitsi nykyisten kylpylän jäänteiden kohdalla), suojamuurit, tuulimylly, maanalainen vesisäiliö ja vesihuoltojärjestelmä sekä satama. Muurien suojaamasta kaupungista oli vain yksi kulkureitti mantereelle, Bab-al Fatuhiksi kutsuttu portti. Tuonaikaisen moskeijan paikalla on nykyisin Gibraltarin katedraali. Gibraltarin historia
Espanjan perimyssodan aikana amiraali George Rooken johtamat englantilais-hollantilaiset joukot tunkeutuivat maihin 21. heinäkuuta 1704 ja eristivät niemen muusta mantereesta. Gibraltarin kuvernööri ei kuitenkaan suostunut antautumaan, ja 23. päivänä englantilaisten laivasto tulitti kaupunkia usean tunnin ajan. Seuraavana päivänä Gibraltar antautui. Georg von Hessen-Darmstadt julisti tämän jälkeen niemimaan kuuluvan arkkiherttua Kaarlelle.
Gibraltarin valtauksen tarkoituksena oli saada Habsburg-sukuinen hallitsija Espanjaan. Englannilla oli kuitenkin muita suunnitelmia, ja maa halusi saada sotilastukikohdan Välimerelle turvatakseen kauppareittejä. Ensimmäinen englantilainen kuvernööri saapui syyskuussa 1705. Kuningatar Anna julisti 17. helmikuuta 1706 Gibraltarin vapaasatamaksi, ja se siirtyi 1713 virallisesti Englannille Utrechtin rauhassa. British Forces Gibraltar
British Forces Gibraltar on Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimien Gibraltarilla toimiva osa. Gibraltarin maaston katsotaan sopivan harjoitusalueeksi. Lisäksi siellä pysähtyy ilma- ja merivoimien joukkoja matkallaan maailman kriisipesäkkeisiin. Gibraltarin kasvitieteellinen puutarha
Gibraltarin kasvitieteellinen puutarha eli Alamedan puisto on noin kuuden hehtaarin laajuinen kasvitieteellinen puutarha Gibraltarin eteläosassa. Se perustettiin 1800-luvun alussa asukkaiden virkistäytymistä varten. Paikaksi valittiin Alamedaksi kutsuttu alue, josta oli kaivettu hiekkaa kaupungin rakentamiseen. Osa alueesta oli ollut kasvimaana jossa oli kasvatettu sotaväelle vihanneksia piiritysten aikana, osaa oli käytetty hautausmaana. Se ympäröi Grand Paraden harjoitusaluetta, jossa sotilaat suorittivat viikoittain vahdinvaihdon yli sadan vuoden ajan. Alameda tulee espanjankielen sanasta "alamo", joka tarkoittaa hopeapoppelia. Näitä kasvoi aikoinaan Grand Paraden varrella. Puisto pääsi melko huonoon kuntoon 1970-luvulla, mutta 1991 aloitettin sen kunnostamisprojekti, jonka yhteydessä puistosta tehtiin kasvitieteellinen puutarha. Sen tavoitteisiin kuuluu esitellä Gibraltarin alueen omien lajien lisäksi erilaisia mehikasveja ja kasveja välimerenilmastosta eri puolilta maailmaa, jakaa tietoa ja edistää kasvien ja niiden elinympäristön suojelua. Gibraltar
Gibraltarilla puhutaan monia muitakin Välimeren alueen kieliä, kuten marokonarabiaa, berberiä, hindiä, sindhiä ja maltaa. Gibraltarin kansanäänestys suvereniteetista 1967
Gibraltarin kansanäänestys suvereniteetista järjestettiin 10. syyskuuta 1967. Sen taustalla olivat Espanjan vaatimukset Gibraltarin liittämisestä itseensä. Britannia oli samaan aikaan purkamassa siirtomaahallintoaan ja antoi kansanäänestyksellä gibraltarilaisille mahdollisuuden päättää liittymisestä Espanjaan. Lähes kaikki äänestäjät halusivat pysyä Britannian hallinnossa. Gwalior
Gwaliorin linnoituksen rakensi Raja Man Singh Tomar (1486–1516). Se seisoo yksinäisellä kalliolla, jonka kylkiä on vielä jyrkennetty. Linnoitusta on kutsuttu Intian Gibraltariksi. Linnoituksen ulkomuuri on kolmisen kilometriä pitkä ja 35 metriä korkea. Gwaliorin vanha kaupunki sijaitsee linnoituksen juurella, sen itäpuolella.  Gibraltarin lentoasema
Uusi terminaali rakennettiin Gibraltarin lentoasemalle suurien matkustajamäärien vuoksi. Suunnittelu aloitettiin vuonna 2007, ja rakennustyöt pääsivät alkamaan 2009 ja valmistuivat 2011. Uuden terminaalin ensimmäinen osa avautui 26. marraskuuta 2011 saapuville lennoille. Toinen osa avautui 26. syyskuuta 2012, kun lähtevät lennot siirtyivät uuteen terminaaliin. Uuden terminaalin ensimmäisen osan ensimmäinen lento oli Easyjetin EZY7295 Liverpooliin, ja toisen osan ensimmäinen lento British Airwaysn BA491 Lontoon Heathrow'lle.  Gibraltar
Yleisradioyhtiö Gibraltar Broadcasting Corporation aloitti toimintansa 1963, ja se lähettää ohjelmaa televisio- ja radiokanavillaan ympäri vuorokauden.[72] Asevoimien British Forces Broadcasting Service ylläpitää kahta radiokanavaa ja yksityistä kaapelitelevisioverkkoa. Vanhin ja merkittävin sanomalehti on vuodesta 1801 lähtien yhtäjaksoisesti ilmestynyt Gibraltar Chronicle. Toinen merkittävä sanomalehti on Panorama, joka aloitti ensimmäisenä gibraltarilaislehtenä verkkolehden julkaisun.[73] Bretagne
Pinta-alaltaan Bretagne on 27 209 km². Alueen kallioperä on pääasiassa graniittia ja liuskekiveä, ja maaperä on myös hyvin hapanta. Bretagnella on yli 2 000 kilometriä vaihtelevaa rannikkoa: paikasta riippuen rannikolla on dyynejä tai kallioita. Vuoroveden vaikutus rannikolla on huomattava, ja erityisen huomattavaa se on St-Brieucin ja St-Michelin lahdilla, joissa laskuveden aikaan paljastuu kilometreittäin meren hiekkapohjaa. Etelärannikko on maanmuodostukseltaan matalaa ja tasaista, kun taas lännessä ja pohjoisessa rannikolla tyypillisiä ovat korkeat kalliot. Sisämaassa on suurehkoja metsäalueita ja maaperän peittämiä graniittisia tasankoja. Aikoinaan sisämaalle oli tyypillinen myös pensasaitojen muodostama maisema, mutta se on paljolti kadonnut maatalouden kehittymisen myötä. Lännessä on "Monts d´Arrée" nimellä tunnetut mäet, jotka muodostavat Bretagnen korkeimmat kohdat. Gibraltarin genovalaiset
Italialaisia ja erityisesti genovalaisia on asunut Cádizin provinssissa jo 1500-luvulta lähtien, jolloin heillä oli merkittäviä taloudellisia etuoikeuksia muuhun väestöön nähden. Ensimmäiset Gibraltarille muuttaneet genovalaiset olivat kalastajia ja heidän perheitään. Heitä seurasivat viini- ja ruokakauppiaat. Halpatyövoimaa tuli muualta Italiasta. Ensimmäinen väestönlaskenta Gibraltarin valloituksen ja Britanniaan liittämisen jälkeen tehtiin vuonna 1721, jolloin laskettiin alueen asekuntoinen väestö. Tuolloin 310 lasketusta oli genovalaisia 169. Vuonna 1753 tehdyssä ensimmäisessä täydessä väestönlaskennassa Gibraltarin 1 816 asukkaasta oli genovalaisia 597. Myöhemmin väestönlaskennoissa alettiin laskea etnisen taustan sijasta asukkaiden uskontoa. John Mackintoshin aukio
John Mackintoshin aukio ( tai epävirallisemmin Piazza) on Gibraltarin keskeinen aukio, jonka varrella ovat sekä Parlamenttitalo että Kaupungintalo. Se sijaitsee vilkkaan pääkadun varrella. Gibraltar
Gibraltarin jätehuolto on haasteellista, sillä se on vain 6,5 neliökilometrin laajuinen eikä siellä ole tilaa omalle jäteasemille. Lisäksi koska Gibraltarilla ei ole juurikaan teollisuutta, kaikki normaalit käyttötavarat on tuotava muualta, mikä lisää kuljetusjätteen määrää. Toisaalta siellä ei tuoteta teollisuuden vähyyden takia juurikaan ongelmajätettä. Kunnallisjäte kerätään kuudesti viikossa ja se viedään Espanjan Los Barriosiin. Ongelmajäte kuljetetaan myös Espanjan puolella sijaitseviin käsittelylaitoksiin.[51] Gibraltarilla oli oma jätteenpolttolaitos, mutta se lakkautettiin vuonna 2000.[52] Gibraltarissa ei ole pohjavesivaroja, vaan käyttövesi saadaan keräämällä sadevettä tai nykyisin yhä enemmän poistamalla suolaa merivedestä.[2] Gibraltar
Koulutus on ilmaista ja pakollista 5–15-vuotiaille.[22] Gibraltarin koulujärjestelmä noudattaa pitkälti brittiläistä mallia ja opetussuunnitelmaa, mutta koulujärjestelmästä vastaa kuitenkin Gibraltarin hallinto. Normaalien peruskoulujen lisäksi Gibraltarilla toimii heprealainen peruskoulu. Lisäksi siellä on kaksi toisen asteen oppilaitosta ja Gibraltar College of Further Education, jossa annetaan ammatti- ja uudelleenkoulutusta.[59] Peruskoulu on jaettu kahteen asteeseen; alaluokkiin 5–8-vuotiaille ja keskiluokkiin 8–12-vuotiaille. Toisen asteen koulutus on 12–15-vuotiaille. Englanti on opetuskieli,[60] mutta espanjaakin opetetaan neljännestä luokasta alkaen. Korkeakouluopintoja varten opiskelijoiden täytyy lähteä ulkomaille. Hallitus tarjoaa stipendejä Britannian yliopistoihin.[61] Guadeloupe
Guadeloupe (virallisesti Guadeloupen departementti) on saaristo Karibianmerellä. Sen pinta-ala on 1704 neliökilometriä. Hallinnollisesti Guadeloupe on Ranskan merentakainen departementti ja hallintoalue (département d'outre-mer ja myös région). Osana Ranskaa se on myös osa Euroopan unionia ja euroaluetta. Asukkaita on 403355 (vuonna 2010)[1]. Gibraltarin valtaus
Englantilaisten ja alankomaalaisten muodostama laivasto osasto lähti läntiselle Välimerelle toukokuussa 1704 amiraali George Rooken johdolla. Rooke neuvotteli 17. heinäkuuta upseeriensa kanssa siitä, mitä laivaston tulisi tehdä ja neuvotteluissa päädyttiin hyökkäykseen Gibraltaria vastaan. Laivasto saapui Gibraltarinlahdelle 21. heinäkuuta ja 1800 miehen vahvuinen hollantilais-englantilaiset joukko Hesse-Darmstadin ruhtinas Georg von Hessen-Darmstadtin johdolla valtasi kannaksen mantereen ja Gibraltarinvuoren välissä. Näin Gibraltar eristettiin muusta Espanjasta. Espanjalaisilla ei ollut riittävästi joukkoja tai laivoja brittien ja hollantilaisten häätämiseksi. Tästä huolimatta espanjalaisten komentaja Marquis de Salines kieltäytyi Rooken vaatimasta antautumisesta.[2] Gibraltarin katedraali
Kirkon piha oli aikanaan neljä kertaa nykyisen kokoinen, ja siihen kuului appelsiinipuutarha ja munkkien asuintiloja.
1700-luvun lopulla, kun espanjalaiset ja ranskalaiset piirittivät Gibraltaria, kirkko vaurioitui tykkitulessa pahasti. Vuonna 1790 kuvernööri tarjosi rahoitusta kirkon korjaamiseen, mutta halusi vastineeksi osan sen tontista. Tontista lohkaistun osan yli vedettiin nykyinen Gibraltarin pääkatu. Gibraltar
Muista Britannian erillisalueista poiketen Gibraltarilla on käytössä oikeanpuoleinen liikenne, koska sillä on yhteinen maaraja Espanjan kanssa. Yleisin kulkuväline on henkilöauto, mutta aluetta palvelevat myös lähiliikenteen linja-autot.[47] Gibraltarilla on noin 29 kilometriä teitä,[3], ja ne ovat pääosin kapeita.[48] Gibraltarin tieverkkoon kuuluu myös Gibraltarinvuoren alittavia tunneleita. Vuorelle puolestaan pääsee köysiradalla.[22] Gibraltarinlahti
Gibraltarinlahtea on käytetty kauppaliikenteessä jo ainakin 3 000 vuoden ajan. Foinikialaisilla oli todennäköisesti asutuskeskus Gibraltarin lähellä, ja roomalaiset perustivat Portus Alban kaupungin nykyisen Algecirasin paikalle. Myöhemmin maurit ja espanjalaiset perustivat lahden rannoille asutuskeskuksia, kuten vahvasti linnoitetun Gibraltarin, joka siirtyi 1704 Englannille. Lahdella on käyty sen historian aikana monia meritaisteluita, joista merkittävimmät ovat olleet vuoden 1607 Gibraltarin taistelu ja vuoden 1801 Algecirasin taistelu. Toisen maailmansodan aikana italialaiset pyrkivät upottamaan Algecirasilta ammutuilla sukellustorpedoilla brittiläisiä sotalaivoja, jotka olivat ankkuroituneena Gibraltarin satamaan. Gibraltarinvuori
Vuodesta 1966 alkaen vuoren rinnettä on päässyt ylös köysirataa pitkin. Vaunu vie matkustajansa 412 metrin korkeuteen. Aivan huipulle ei pääse muilla ajoneuvoilla kuin virallisilla turistitoimiston takseilla. Gibraltarin kansanäänestys suvereniteetista 1967
Toisen maailmansodan jälkeen Francisco Francon johtama Espanja alkoi jälleen vaatia Gibraltaria itselleen. Espanja rajoitti muun muassa pääsyä Gibraltariin, mutta Britannia ja Espanja kävivät silti vuosien 1954–1963 aikana useita keskusteluita niemimaan kohtalosta. Espanja vei syyskuussa 1963 asian YK:n kolonisaation purkamista käsittelevään komissioon, joka oli jo vaatinut Britannialta raporttia viimeisistä siirtomaistaan. Britannian siirtomaapolitiikasta oli tässä vaiheessa muodostunut melko liberaali, ja se oli jo antanut useiden vanhojen siirtomaidensa itsenäistyä. La Línea de la Concepción
La Línea de la Concepción (yleensä vain La Línea) on kaupunki Campo de Gibraltarin comarcassa Cádizin maakunnassa Andalusian itsehallintoalueella Espanjassa. Kaupungin pinta-ala on 19,27 neliökilometriä ja asukkaita siellä on 63 278 (2016). Väestötiheys on noin 3300 asukasta neliökilometrillä. Gibraltar
Gibraltarilla on pelattu krikettia 1800-luvun alkupuolelta asti. Sen maajoukkue on voittanut Euroopan mestaruuskilpailujen kakkosdivisioonan vuosina 2000 ja 2002.[80] Gibraltar
Osana kahdeksankymmenvuotista sotaa käytiin 25. huhtikuuta 1607 Gibraltarin taistelu, jossa alankomaalaislaivasto yllätti ja tuhosi täysin Gibraltarinlahdelle ankkuroituneen espanjalaislaivaston. Espanjan perimyssodassa 4. elokuuta 1704 George Rooken johtamat brittiläis-alankomaiset joukot valtasivat Gibraltarin. Alue siirtyi lopullisesti Britannian haltuun vuoden 1713 Utrechtin rauhan myötä. Vaikka Espanja yritti aluksi palauttaa Gibraltarin haltuunsa, muun muassa vuosien 1779–1783 piirityksessä, alue on säilynyt Britannian hallinnassa.[6] Gibraltar Anthem
Gibraltar Anthem on Gibraltarin epävirallinen kansallislaulu. Virallisissa yhteyksissä tämä Britannian merentakainen alue käyttää Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulua "God Save the Queen". Gibraltar
Gibraltar on tunnettu petolintujen muuttoreitti. Se muodostaa pullonkaulan Euroopan ja Afrikan välille, jonka kautta muuttaa arviolta 250000 petolintua kaudessa. Gibraltar on myös levähdyspaikka muuttaville varpuslinnuille. Alueen hedelmäpensaat mahdollistavat suuren määrän talvehtivia ja läpimuuttavia varpuslintuja.[14] Gibraltar on Manner-Euroopan ainoa paikka, jossa esiintyy kalliopyitä.[15] Gibraltarilla on kaksi kansainvälisesti tärkeätä lintualuetta (IBA). Vuonna 2000 arvioitu Rock of Gibraltar -IBA-alue käsittää lähes koko Gibraltarin maa-alueen eli 600 hehtaaria.[14] Toinen IBA-alueista, vuonna 2007 arvioitu Strait of Gibraltar, sijaitsee kokonaan merellä käsittäen koko Gibraltarinsalmen Gibraltarin, Espanjan ja Marokon aluevesillä.[16] Gibraltarin kansanäänestys suvereniteetista 1967
Kansanäänestys pidettiin 10. syyskuuta 1967. Äänestyksessä oli kaksi vaihtoehtoa. Gibraltarilaisilla oli joko mahdollisuus hyväksyä Espanjan 18. toukokuuta 1966 tekemä ehdotus ja siirtyä Espanjan hallintaan tai säilyttää nykyinen yhteys Britanniaan ja saada paikallinen hallintokoneisto. Äänestys päättyi brittihallinnon kannattajien ylivoimaiseen voittoon, sillä 12 762 rekisteröityneestä äänestäjästä 12 138 äänesti Espanjaan liittymistä vastaan ja vain 44 sen puolesta. Äänestysprosentti oli ollut 95,46. Campo de Gibraltar
Campo de Gibraltar on "comarca" Cádizin maakunnassa, Espanjassa. Se sijaitsee Andalusian lounaisosassa, ja siihen kuuluu Euroopan mantereen eteläisimmät osat. Britanniaan kuuluva Gibraltar rajoittuu "comarcaan". Gibraltarinvuori
Gibraltarinvuori on kalkkikiveä, joka muodostui jurakaudella noin 200 miljoonaa vuotta sitten. Silloin Afrikan mannerlaatta oli tiiviisti kiinni Euroopassa, ja Välimeri oli makeavetinen, hiljalleen kuivuva järvi. Kalkkikivikerros on kaikkiaan noin 600 metriä paksu. Sen päällimmäinen, noin 400 metriä paksu kerros on varsinaista kalkkikiveä eli kalsiumkarbonaattia, sen alla on dolomiittia eli kalsium-magnesiumkarbonaattia. Kalkkikivikerroksessa on runsaasti fossiileita, joista voidaan päätellä sen muodostuneen merenpohjassa. Runsaat levien jäänteet kertovat lisäksi sen muodostuneen varsin matalassa vedessä. Fossiileista voidaan tunnistaa kotiloita ja lonkerojalkaisia sekä simpukoita. Gibraltar
Alueen hallitseva maamerkki on Atlasvuoriin kuuluva Gibraltarinvuori, jonka korkeus on 426 metriä. Vuori on kalkkikiveä, ja sen sisällä on lukuisia sotilaskäyttöön rakennettuja luolia ja tunneleita.[6] Maurien valta-aika Gibraltarilla
Muslimien ja kristittyjen yhteenotot jatkuivat Pyreneillä, ja vuonna 1252 enää kaksi muslimikuningaskuntaa oli jäljellä. Vuonna 1309 Ferdinand IV oli piirittänyt Algecirasin ja havainnut Gibraltarin olevan haavoittuvainen. Hän lähetti Alonso Pérez de Guzmánin valtaamaan sen. Gibraltar antautui kuukauden piirityksen jälkeen. Se ei kuitenkaan pysynyt kristittyjen käsissä kuin muutaman vuosikymmenen ajan. Euroopassa oli ollut nälänhätiä ja kulkutauteja, ja muslimeilta vallatuille alueille oli vaikea löytää asukkaita. Kuningas Ferdinand IV:n vuonna 1310 laatima Gibraltarin peruskirja kuvastaa epätoivoa, sillä siinä sanotaan että kaupunkiin huolitaan kansalaisiksi kaikenlaista väkeä, jopa rosvoja, varkaita, murhaajia ja avionrikkojia. Turvapaikka evättiin vain maanpetokseen syyllistyneiltä. Gibraltar
Francisco Francon diktatuurin aikana Espanja uusi vaatimuksensa Gibraltarin palauttamisesta hallintaansa. Vastavetona vuonna 1969 hyväksytylle perustuslaille, jolla Gibraltar sai itsehallinnon, Espanja sulki Gibraltarin-rajansa. Raja avattiin uudelleen vuonna 1985 ennen Espanjan liittymistä Euroopan yhteisöön.[18] Gibraltarin katedraali
Katedraali sijaitsee entisen moskeijan paikalla. Vuonna 1462 kun kristityt valtasivat alueen, sitä alettiin käyttää kirkkona. Katolinen kuningaspari Ferdinand ja Isabella Katolilainen määräsi kirkon islamilaiset koristelut poistettaviksi ja lahjoitti kellot yli 30 m korkeaa tornia varten. Kellotorni ja kuningasparin vaakuna ovat edelleen jäljellä. Gibraltarin satama
Sataman pohjoisosa muodostaa kauppasataman jossa on kaikkiaan 2300 m laituritilaa risteily- ja rahtialusten käytössä. Keskiosa on huvivenesatama, ja eteläosassa on telakka ja laivaston tukikohta. L:n muotoisen pohjoisen aallonmurtajan länsisiivessä on noin 400 metriä tilaa risteilyaluksille, meren puolella syväys voi olla 9,6 metriä ja rannan puolella 8,3 metriä. Välimeri
Välimeri on sisämeri, joka leviää Atlantista itään. Sen pituus lännestä itään Gibraltarinsalmesta, Turkin rannikolle İskenderuninlahteen on noin 4000 kilometriä, ja sen keskimääräinen leveys Kroatian etelärannikolta Libyaan on noin 800 kilometriä. Koko Välimeren pinta-ala on Marmaranmeri mukaan luettuna noin 2510000 neliökilometriä. Välimeren erottaa Atlantista kapeimmasta kohtaa noin 13 kilometriä leveä Gibraltarinsalmi. Atlantin ja Välimeren läntisimman altaan Alboráninmeren erottava kynnys on noin 320 metrin syvyydessä. Välimerestä on lisäksi yhteys Mustaanmereen, Dardanellien, Marmaranmeren ja Bosporinsalmen kautta sekä Punaiseenmereen Suezin kanavan kautta.[1] Gibraltar
* Luokka:Kiistanalaiset alueet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:41.5 Etelä-Eurooppa Gibraltarin valtaus
Vaikka Gibraltar ei vielä vuonna 1704 ollut läheskään yhtä hyvin linnoitettu kuin se myöhemmin tulisi olemaan, sillä oli melko vahvat puolustukset, joihin kuului muun muassa 100 tykkiä. Rooke määräsi 23. heinäkuuta 15 brittiläistä ja hollantilaista sota alusta tulittamaan Gibraltarin puolustuksia. Seuraavien viiden tai kuuden tunnin aikana espanjalaisia kohti ammuttiin noin 15000 laukausta lähietäisyydeltä. Espanjalaiset joutuivat ankaran tulituksen takia vetäytymään puolustusasemistaan, jolloin alkoi hyökkäyksen toinen vaihe. Englantilaiset ja hollantilaiset rantautuivat Old Molen päähän veneillä ja he kohtasivat vain vähäistä vastarintaa kaupunkia kohti vetäytyviltä espanjalaisilta.[2] Espanjalaisilla oli hyvä syy vetäytyä, sillä he olivat asettaneet paikalle suuren miinan. Sen räjähtäessä noin 40 rantautujaa kuoli ja 60 haavoittui. Räjähdyksestä selviytyneet eivät kuitenkaan joutuneet paniikkiin, vaan pitivät asemansa samalla kun maihin tuli yhä lisää joukkoja.[3] Miss Gibraltar
Miss Gibraltar on vuosittain Gibraltarissa järjestettävä kauneuskilpailu. Ensimmäisen kerran kilpailun järjesti vuonna 1959 Vox Newspaper. Tuolloin voittajaksi selviytyi Viola Abudarham. Seuraavan kerran kilpailu järjestettiin vuonna 1964, ja siitä lähtien se on järjestetty joka vuosi. Musa ibn Nusair
Heinäkuussa 710 Musa ibn Nusairin lähettämänä johti Tarif ibn Malik pienen retkikunnan onnistuneelle ryöstöretkelle nykyisen Espanjan eteläkärkeen. Niinpä Musa lähettämänä nousi 711 Tangerin kuvernööri Tarik ibn Zijad joukkoineen maihin länsigoottien valtakunnassa ylitettyään siihen aikaan vielä Herakleen pylväinä tunnetun salmen ja valloittaen sen pohjoisrannalla hänen mukaansa nimetyn Gibraltarin (Džebel al-Tarik, Tarikin vuori). Tästä sai nimensä Gibraltarinsalmi; toinen Herakleen pylväistä salmen etelärannalla sai nimensä Musan mukaan (Džebel Musa). Gibraltar
Gibraltarin ainoa virallinen kieli on englanti, jota hallinto ja koulut käyttävät. Espanjan läheisyyden takia useat gibraltarilaiset osaavat myös espanjaa. Pääpuhekieltä kutsutaan nimellä llanito, joka on ainoastaan Gibraltarilla puhuttava andalusianespanjan muoto, jossa on paljon lainasanoja muun muassa englannista.[58] Grönlannin maantiede
Grönlanti on suureksi osaksi mannerjään peitossa. Saaren pinta-ala on 2 175 600 neliökilometriä, josta jäätöntä aluetta on 375 600 neliökilometriä. Toisen lähteen mukaan pinta-ala on 2 166 086 neliökilometriä ja jäätön ala 410 449 neliökilometriä. Jään peitossa on 1,7 miljoonaa neliökilometriä eli noin 80 prosenttia pinta-alasta. Rannikolla on runsaasti saaria. Grönlannin alue sijaitsee noin leveysasteilla 59–84° N, joten saaren eteläosa on samoilla leveysasteilla kuin Suomi. Grönlannin pohjoisin kohta on Kap Morris Jesup (83°20' N) ja eteläisin Cape Farewell (59°45' N). Grönlannin korkein kohta on Gunnbjørn 3 700 metriä merenpinnasta. Gibraltarin väestö
Gibraltarin kansanterveys on hyvällä länsimaisella tasolla. Naisten elinajanodote vuoden 2001 väestöraportin mukaan oli 83,3 vuotta, miesten 78,5 vuotta. Sydäntaudit ja syöpä ovat syynä kumpikin neljännekseen kuolemista. Vuosittain syntyy 350-400 lasta. Teiniäitejä on vuosittain noin 22. Gibraltarin kasvitieteellinen puutarha
Wellingtonin herttuan rintakuva paljastettiin vuonna 1819. Puistossa on myös ulkoilmateatteri, matkamuistomyymälä ja entinen puutarhurin asuintalo, 1600-luvun kivirakennus, jossa on nykyisin Gibraltarin luonnosta kertova näyttely.  Main Street (Gibraltar)
Suurin osa Gibraltarin kaupoista sijaitsee Main Streetillä. Main Street alkaa paikallisten asukkaiden mukaan keskusaukiolta, Grand Casemates Squarelta, joka sijaitsee kadun pohjoispäässä. Siellä on monia ulkoilmabaareja ja -ruokapaikkoja. John Mackintoshin aukio sijaitsee Main Streetin varrella, parlamenttitalon takana. Siellä on muun muassa Gibraltarin kaupungintalo. Gibraltarin parlamentti
Gibraltarin parlamentti on Gibraltarin yksikamarinen parlamentti. Siihen kuuluu 17 jäsentä ja puhemies. Gibraltar
Gibraltarin puolustuksesta vastaa joukko-osasto nimeltään British Forces Gibraltar. Sen rungon muodostaa jalkaväkirykmentti (Royal Gibraltar Regiment), joka koostuu Gibraltarilta värvätyistä osa-aikaisista sekä Britannian maavoimien vakinaisesta väestä. Kuninkaallinen laivasto ylläpitää laivuetta (Gibraltar Squadron), jonka tehtävänä on Gibraltarin aluevesien turvallisuudesta ja koskemattomuudesta huolehtiminen. Siihen kuuluu Scimitar-luokan partioveneet HMS Scimitar ja HMS Sabre sekä kolme 6,5-metristä Arctic-kumivenettä.[27] Kolmannen osan joukoista muodostaa Britannian Kuninkaallisten ilmavoimien asema, jolla ei kuitenkaan enää ole yhtään konetta vakinaisella komennuksella, ja se on lähinnä siviilikäytössä (katso liikenne).[28] Portugalin maantiede
Portugalin pinta-ala on 92090 neliökilometriä, josta vesialueita on 620 neliökilometriä. Portugalilla on yhteistä maarajaa Espanjan kanssa 1224 kilometriä. Rantaviivaa Atlanttiin on 1793.kilometriä.[4] Gibraltarin laivue
Gibraltarin laivue ( ) on Gibraltarille sijoitettu brittilaivaston laivue. Sen tehtävänä on Gibraltarin aluevesien turvallisuudesta ja koskemattomuudesta huolehtiminen. Siihen kuuluu Scimitar-luokan partioveneet "HMS Scimitar" ja "HMS Sabre" sekä kolme 6,5-metristä Arctic-kumivenettä. Laivue muutti uusiin tiloihin Old Boathouseen vuonna 2011. Gibraltarinvuori
Gibraltarinvuori on 426 metriä korkea kalkkikivivuori, joka on Gibraltarin näkyvin maamerkki. Se on kuulunut Britannialle vuodesta 1713. Grenadan maantiede
Grenadan saaret ovat Pieniin Antilleihin kuuluvien Windwardsaarten eteläisimpiä saaria. Grenadan pinta-ala on 344 neliökilometriä. Valtion pääsaari on Grenada, jonka koko on noin 310 neliökilometriä. Sen lisäksi valtioon kuuluu Grenadiinien saarijonon saaret Martiniquen kanaalin eteläpuolelta. Kanaalin pohjoispuolen saaret kuuluvat Saint Vincentiin.[1] Grenadan länsipuolella on Karibianmeri ja itäpuolella Atlantti.[2] Gibraltarin historia
Gibraltar on ollut viimeisiä paikkoja, joissa neandertalinihminen on asunut. Gorhamin luolasta on löytynyt neandertalinihmisen jäänteitä, jotka ovat vain 24 000 vuotta vanhoja. Merenpinta oli tuolloin huomattavasti matalammalla, ja Gibraltarinvuorta ympäröi rannikkotasanko. Neandertalinihmisen katoamisen jälkeisellä kivikaudella Gibraltaria asuttivat muun muassa Solutrén– ja Madeleinen kulttuurien nykyihmiset. Main Street (Gibraltar)
Main Street () on Gibraltarin keskuskatu. Se on kävelykatu, ja sen varrella sijaitsee useita kauppoja. Pituutta kadulla on noin 800 metriä. Se kulkee pohjoisesta etelään vanhan kaupungin ohi. Se on ainut suuri katu Gibraltarissa. Gibraltar
Vuonna 2000 Britannian, paikallisten ja Espanjan välejä kiristivät Välimerellä reaktorivaurion kärsineen ydinsukellusvene HMS Tirelessin pitkään kestäneet korjaustyöt Gibraltarilla.[32] Gibraltar
Gibraltarin eri museoissa käy vuosittain 15000–20000 vierasta, kun taas luonnonsuojelualueella käy vuosittain noin 800000 vierailijaa, joista suurin osa elo- ja syyskuussa.[41][42] Gibraltarin juutalaiset
Juutalaisia on ollut Gibraltarilla ainakin jo vuodesta 1356 lähtien. Tuolta ajalta säilynyt lähde mainitsee juutalaisten pyytäneen apua merirosvojen vangeiksi ottamille juutalaisille. Kun juutalaiset karkotettiin Espanjasta vuonna 1492, monet heistä pakenivat Marokkoon Gibraltarin kautta. Vuonna 1713 Espanja allekirjoitti Utrechtin sopimuksen, jolla Gibraltar annettiin briteille. Sopimus kielsi "maureja" ja juutalaisia asettumasta alueelle, mutta vuonna 1729 britit kuitenkin solmivat sopimuksen Marokon sulttaanin kanssa, jolla juutalaisten kauppiaiden sallittiin asettua Gibraltarille. Nykyisin monella alueen juutalaisella onkin marokkolaiset juuret. Gibraltar
Gibraltarin talouden merkittävimmät haarat ovat matkailu, offshore-pankkitoiminta ja merenkulku. Vuonna 2014 Gibraltarin bruttokansantuote oli alustavien arvioiden mukaan 45203 puntaa asukasta kohden.[34] Bruttokansansuotteesta vuonna 2010 vähittäiskauppa ja matkailu muodostivat 25, finanssipalvelut 22 ja merenkulku 20 prosenttia.[35] Vielä vuonna 1984 Britannian asevoimien edustus tuotti Gibraltarin bruttokansantuotteesta peräti 60 prosenttia, mutta nykyään sen osuus on alle kymmenen prosenttia.[3] Maanviljelyä Gibraltarilla ei ole mahdollista harjoittaa ollenkaan, ja kevyttä teollisuutta siellä on vain vähän.[22] Gibraltarin piiritys (1779–1783)
Gibraltarin piiritys oli Ranskan ja Espanjan epäonnistunut yritys vallata Gibraltar Britannialta vuosina 1779–1783. Piirityksen alkaessa Gibraltarilla oli 5382 brittisotilasta. Ranskan ja Espanjan laivastot saartoivat sitä mereltä, ja mantereen puolella vastassa oli suuri armeija.  Gibraltarin marokkolaiset
Alkuperäinen Utrechtin sopimus, jolla Yhdistynyt kuningaskunta sai Gibraltarin itselleen, kielsi juutalaisia ja muslimeja asettumasta Gibraltarille, mutta kielto kumottiin jo vuonna 1729 Marokon sulttaanin kanssa tehdyllä sopimuksella, joka mahdollisti juutalais- ja muslimikauppiaiden paluun. Espanjan ollessa diktaattori Francisco Francon alaisuudessa espanjalaiset eivät voineet tulla töihin Gibraltarin alueelle, kun raja suljettiin vuonna 1969. Heidän tilalleen töitä tekemään tuotiin noin 5 000 marokkolaista. He toimivat muun muassa rakennusalalla, teollisuudessa, palvelualalla ja sotilaskohteissa. Nykyisin heitä on noin 1 200. Ibrahim-al-Ibrahim-moskeija rakennettiin alun perin juuri marokkolaisia siirtotyöläisiä varten. Gibraltarin historia
Gibraltarin sotilaallinen merkitys alkoi 1970-luvulla pienentyä, ja maan talous alkoi monipuolistua. Aiemmin Gibraltar oli ollut lähes täysin riippuvainen sotilasvaroista, mutta pankkitoiminta, kansainvälinen kauppa, turismi ja vedonvälitystoimistot ovat korvanneet aiemmat rahatulot. Vielä 1984 yli 60 prosenttia tuloista tuli brittiarmeijalta, mutta nykyään se tuottaa vain noin seitsemän prosenttia maan tuloista. Vuonna 1981 gibraltarilaiset saivat Britannian täyden kansalaisuuden. Vedonvälittäjät alkoivat tulla Gibraltarille 1990-luvun lopulla maan kevyen verotuksen ansiosta. Monet puhelimen ja Internetin kautta toimivat vedonvälitysfirmat karkasivat Britannian korkeita veroja Gibraltarille. Gibraltarin historia
Gibraltarista kehittyi 1800-luvulla merkittävä sotilastukikohta ja kaupankäynnin keskus. Napoleonin sotien aikana 1803–1815 Välimeren laivasto sai sen kautta tarvikkeita. Sotien aikana Britannia oli sijoittanut huomattavasti rahaa ja miesvoimia Gibraltarin linnoitusten vahvistamiseen. Britanniassa tajuttiin pian niemimaan merkitys Välimeren suulla, ja Gibraltarista tuli 1830 Britannian kruununsiirtomaa. Gibraltar
Gibraltarin perustuslaki vuodelta 1969 takaa sille huomattavan sisäisen itsemääräämisoikeuden. Edelleen tärkeä osa Gibraltarin politiikkaa on kysymys alueen hallinnasta. Paikalliset puolueet vastustavat hallinnan siirtämistä Espanjalle, joka edelleen vaatii aluetta itselleen. Asiasta on järjestetty Gibraltarissa kansanäänestykset vuosina 1967 ja 2002; molemmilla kerroilla yli 95 prosenttia äänesti Espanjaan liittymistä vastaan. Vuonna 2006 hyväksyttiin uusi nykyaikaistettu perustuslaki.[3] Gibraltar
Alueet ja niiden asukasluvut (2012):[33] Gibraltar
Gibraltarin ilmasto on välimerellinen, jolle ovat tyypillisiä leudot talvet ja kuumat kesät. Alueella vallitsee kaksi tuulta: Saharasta puhaltava itätuuli levante tuo mukanaan lämmintä kosteaa ilmaa,[2] ja länsituuli poniente raikkaampaa ilmaa.[7] Gibraltar
Gibraltarin länsipuolella on noin 75 neliökilometrin kokoinen Gibraltarinlahti, jonka vastarannalla sijaitsee muun muassa runsaan 100000 asukkaan Algecirasin kunta. Lahtea ja Gibraltaria ympäröivä alue tunnetaan yhteisnimityksellä Campo de Gibraltar. Gibraltarilla on kaksi rannikkoa: East Side, jossa sijaitsevat Sandy Bayn ja Catalan Bayn asutuskeskukset, ja West Side, jossa suurin osa väestöstä asuu.[2] Gibraltarin eteläisin osa on nimeltään Europa Point.[5] Gibraltarin historia
Gibraltarilla järjestettiin 2002 uusi kansanäänestys maan asemasta. Brittihallinto oli ehdottanut, että Gibraltar voisi olla Britannian ja Espanjan yhteisalue. Lähes kaikki äänestäjät vastustivat ehdotusta, ja Britannia ilmoitti, ettei se tulisi muuttamaan alueen hallintoa, jos ei saisi tukea alueen asukkailta. Gibraltarin historia
Gibraltar kuului 1000-luvulla muslimien Sevillan kuningaskuntaan. Algecirasin kuvernööri pelkäsi pohjoisafrikkalaisten muslimien hyökkäystä ja perusti Gibraltarille linnoituksen. Ensimmäisen kaupungin paikalle rakensi vasta almohadikalifi Abd al-Mu'min. Hän kutsui kaupunkia nimellä Medinat al-Fath, voiton kaupunki, ja sen rakennustyöt alkoivat 1160. Gibraltarin väestö
Koulutus on ilmaista ja pakollista 5–15-vuotiaille. Gibraltarin koulujärjestelmä noudattaa pitkälti brittiläistä mallia ja opetussuunnitelmaa, mutta koulujärjestelmästä vastaa kuitenkin Gibraltarin hallinto. Opetus poikkeaa brittiläisestä järjestelmästä espanjankielen ja uskonnon opetuksen osalta. Grenadan maantiede
Grenada on maantieteellisesti monimuotoinen, vaikka sen kokonaispinta-ala on vain 344 neliökilometriä. Grenadaan kuuluu useita saaria, joista suurin on samanniminen pääsaari, pinta-alaltaan 310 neliökilometriä. Seuraavaksi suurimmat saaret ovat Carriacou ja Petite Martinique, jotka kuuluvat Grenadiinien saariryhmään. Grenada on vuoristoinen ja Carriacou kukkulainen. Petite Martinique on muodostunut yhdestä tulivuoresta. Saaret ovat vulkaanisia, mutta niiden tulivuoret ovat jo sammuneet. Grenadan pääsaaren vuoristoja halkovat monet pienet joet, jotka ovat uurtaneet vuoristoon jyrkkäreunaisia ja syviä laaksoja. Gibraltarin kansallispäivä
Gibraltarin kansallispäivää (Gibraltar National Day) juhlitaan vuosittain Gibraltarilla 10. syyskuuta. Kansallispäivä järjestettiin ensimmäisen kerran 1992 ja sillä juhlistetaan vuoden 1967 suvereniteettikansanäänestystä. Gibraltarin väestö
Vuoden 2001 väestönlaskennassa väestö jaettiin kuuteen kansallisuusryhmään. Gibraltarilaisia ilmoitti olevansa 83,2 prosenttia asukkaista, muita brittejä 9,6 prosenttia, marokkolaisia 3,5 prosenttia, espanjalaisia 1,2 prosenttia, muita EU-kansalaisia 1 prosentti ja muita 1,5 prosenttia. Muihin ryhmiin kuuluvat Gibraltarin genovalaiset, Gibraltarin maltalaiset ja Gibraltarin juutalaiset. Gibraltarin valtaus
Gibraltarin valtaus oli englantilaisten ja alankomaalaisten joukkojen 21.–23. heinäkuuta 1704 suorittama sotatoimi, jossa he valtasivat Gibraltarin Espanjalta Espanjan perimyssodan aikana. Englantilaiset valtasivat alueen alun perin Kaarle VI:n nimissä, mutta tämän hävittyä perimyssodan alue jäi kuitenkin briteille vuonna 1713 solmitulla Utrechtin sopimuksella. Gibraltarin väestö
Gibraltarilla on ollut kauan maine salakuljetuspaikkana, ja 2000-luvulla salakuljetus kohdistuu huumeisiin. Yhteystyö paikallisen ja espanjalaisen poliisin välillä ei ole aina saumatonta. Keväällä 2012 poliisi takavarikoi yhdeltä alukselta yli seitsemän miljoonan punnan edestä kannabista. Gibraltarin kansallispäivä
Ensimmäisen kansallispäivän järjesti Self Determination for Gibraltar Group, joka pyrki ajamaan Gibraltarin itsemääräämisoikeutta. Se järjesti sen 10. syyskuuta 1992, jolloin ensimmäisestä kansanäänestyksestä suvereniteetista tuli kuluneeksi 25 vuotta. Tapahtuma oli alkujaan myös poliittinen, mutta vuonna 2008 Gibraltarin hallitus ilmoitti, että se ei tue enää kansallispäivän aikana kilpailevia poliittisia kokouksia. Pääministeri Peter Caruana sanoi, että poliitikoilla on 364 päivää aikaa tehdä politiikkaa, mutta kansallispäivänä kaikki voisi juhlia gibraltarilaisen kulttuurin muita osa-alueita. Gibraltarin hautausmaa
Gibraltarin hautausmaa eli North Front Cemetery, joskus myös Garrison Cemetery, on Gibraltarin ainoa nykyisin käytössä oleva hautausmaa. Se sijaitsee Gibraltarinvuoren pohjoispuolella noin sadan metrin päässä lentokentältä ja 300 metriä satamasta. Siellä on sankarihautoja sekä ensimmäisen että toisen maailmansodan vuosilta. Tunnistettuja kaatuneita on kaikkiaan 651. Ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneiden haudat ovat hajallaan hautausmaan eri osissa, mutta heillä on yhteinen muistomerkki hautausmaan länsipuolella lähellä merta. Toisessa maailmansodassa kaatuneista useimmat on haudattu alueen pohjoisosaan. Gibraltarin historia
Suezin kanavan aukaisemisen jälkeen 1869 Gibraltarin merkitys kasvoi entisestään, sillä Välimerta pitkin kulki suurin osa laivoista, jotka menivät Britannian siirtomaihin Itä-Afrikkaan ja eteläiseen Aasiaan. Gibraltarinvuoreen tehtiin 1900-luvun alussa tunneleita, jotka helpottivat liikkumista niemimaan länsi- ja itäosien välillä. Kaivettu maa käytettiin alueen laajentamiseen, ja Gibraltar laajeni noin 26 hehtaarilla.
Gibraltar oli maailmansotien aikana liittoutuneiden merkittävä merisatama. Toisen maailmansodan alussa Gibraltarin siviiliväestö evakuoitiin Britanniaan, Jamaikaan ja Madeiralle, jotta niemimaa voitaisiin linnoittaa mahdollisen Saksan hyökkäyksen varalta. Gibraltarilla oli 1942 yli 30 000 brittisotilasta. Asukkaiden palauttaminen alkoi 1944. Pääosa asukkaista oli palannut 1946, vaikkakin viimeiset palasi vasta 1950. Sodan aikana italialaiset tekivät Gibraltariin useita vedenalaishyökkäyksiä. Natsi-Saksan suunnittelema operaatio Felix Gibraltarin valtaamiseksi kaatui Espanjan haluttomuuteen päästää Saksan joukkoja maaperälleen. Gibraltarin historia
Gibraltarin historian varhaisiin vaiheisiin liittyvät neandertalinihmiset, joiden viimeisiin asuinpaikkoihin Gibraltar kuului. Antiikin aikana Gibraltarinvuorta pidettiin tunnetun maailman rajana, ja se oli toinen niin kutsutuista Herakleen pylväistä. Gibraltarista lähti 711 umaijadien Espanjan valloitus. Niemen nykyinen nimikin on johdettu nimestä "Jebal Tarik", jonka se sai sotapäällikkö Tarik ibn Zijadin mukaan. Gibraltarin historia
Gibraltarilla kirjoitettiin 1969 uusi perustuslaki, joka liitti maan Britanniaan ja antoi sille laajan sisäisen itsehallinto-oikeuden. Samalla perustettiin myös Gibraltarin parlamentti. Espanja vastasi perustuslakiin sulkemalla Gibraltarin vastaisen rajansa ja esti näin Espanjan ja Gibraltarin välisen kaupan. Espanja katkaisi jopa viestintälinjat Gibraltariin. Espanjan Gibraltar-politiikkaa kutsuttiin Castiellan politiikaksi Francon sisäministeri Fernando María Castiellan mukaan. Gibraltarin historia
Francon kuoleman jälkeen Espanja palautui demokraattisen hallintoon, mutta Gibraltarin asema pysyi kiistojen aiheena. Espanja ja Britannia jatkoivat keskusteluja aiheesta, ja lopulta joulukuussa 1982 Espanja avasi rajan osittain jalankulkijoille. Lopullisesti rajan avautumisesta sovittiin marraskuussa 1984. Espanja oli pyrkinyt Euroopan yhteisöön, johon Gibraltar oli liittynyt osana Britanniaa 1973. Britannia uhkasi estää Espanjan jäsenyyden, jos raja ei olisi täysin auki. Gibraltarin historia
Isabella Katolilainen määräsi 1501 Gibraltarin kuuluvaksi Espanjan kruunulle. Seuraavana vuonna hän myönsi Gibraltarille vaakunan, joka sillä on edelleen käytössä. Brittiläinen Antarktiksen alue
Brittiläinen Antarktiksen alue () on Yhdistyneen kuningaskunnan vaatima, Antarktiksella sijaitseva merentakainen alue. Se käsittää 1 709 400 neliökilometrin kokoisen alueen, jonka rajoina ovat 60. eteläinen leveyspiiri ja 20. sekä 80. läntinen pituuspiiri. Yhdistynyt kuningaskunta esitti ensimmäisen Antarktista koskevan aluevaatimuksensa vuonna 1908 ja siitä tuli virallisesti merentakainen alue 3. maaliskuuta 1962. Brittiläinen Antarktiksen alue on suurelta osaltaan päällekkäinen Chilen ja Argentiinan vaatimien alueiden kanssa. Alueella ei ole pysyvää asutusta, mutta Iso-Britannia ylläpitää alueella useiden muiden valtioiden tavoin tutkimusasemia, joista suurin osa sijaitsee Eteläisillä Shetlandsaarilla. Gibraltarin lentoasema
Lentoaseman vanha terminaali oli rakennettu vuonna 1959, ja kunnostettu 1990-luvun lopulla. Useiden vuosien ajan se oli ollut liian pieni suurehkolle matkustajamäärälle. Terminaali oli pinta-alaltaan 20 000 m, ja siellä oli kymmenen lähtöselvitystiskiä, yksi matkalaukkukaruselli, yksi turvatarkastuspiste ja kaksi lähtöporttia. Lähtöporttien kautta matkustajat siirtyivät linja-autoihin, jotka kuljettivat matkustajat seisontapaikoilla oleviin koneisiin. 26. marraskuuta 2011 saapuvat lennot siirrettiin uuteen terminaaliin, kun sen ensimmäinen osa valmistui. 25. syyskuuta vanha terminaali sulki ovensa kun myös lähtevät lennot siirrettiin uuteen terminaaliin 26. syyskuuta 2012. Viimeinen vanhasta terminaalista lähtenyt lento oli EasyJetin lento EZY8904 Lontoon Gatwickiin. Vanha terminaalirakennus purettiin helmikuussa 2014 ja sen tilalle tulee uusi linja-autojen pysäköintialue. Marinetek Group
Helmikuussa 2014 Marinetek ilmoitti tehneensä sopimuksen Gibraltarin hallituksen kanssa jättikokoisesta kelluvasta liikuntapuistosta. Kaupan arvo on noin 4,4 miljoonaa euroa. Valtavan kokoinen liikuntapuisto tulee suunnitelmien mukaan sisältämään muun muassa uima-altaita, hyppytorneja, kiipeilyseinän, leikkipuiston, parkour-puiston sekä ulkoliikuntapaikkoja. Sopimukseen sisältyy lisäksi kävelykatu, huoltorakennus, baari, kahvila sekä rannan auringonottoalueet ja puistot läheiseen rantaan. Ugarit
Ugarit on nykyisessä Syyriassa, Latakian kaupungista pohjoiseen. Ugarit oli ajalle tyypillinen pieni kaupunkivaltio. Kaupungiksi Ugarit oli tuon ajan mittojen mukaan keskikokoinen. Ugaristissa asui huipussaan 1200-luvulla eaa. noin 8000 ihmistä. Lisäksi 150-190 pikkukaupungissa ja kylässä sekä muualla valtakunnassa asui 25 000 asukasta.[2]. Toisten tietojen mukaan asukkaita olisi ollut itse kaupungissa 5 000-10 000 ja maaseudulla 50 000[1]. Ugaritin pinta-ala on noin 15-30 ha. Ugaritin valtio kattoi 60 km2. Valtion pohjoisraja oli Mons Casius, ja eteläraja Orontes-joki[2] Suurimmillaan Ugarit valvoi 2 000 km2 kokoista aluetta[3]. Maurien valta-aika Gibraltarilla
Maurien valta-aika Gibraltarilla kesti 727 vuotta, kauemmin kuin sitä seuranneet espanjalaisten ja brittien valta-ajat tähän mennessä. He perustivat monet kaupungin nykyisistä rakenteista, mutta useimmat rakennukset ovat tuhoutuneet tai vaurioituneet sotien ja piiritysten aikana, niiden päälle on rakennettu uusia tai niitä on muokattu niin että alkuperäistä rakennetta on vaikea tunnistaa.