Srbija-Kosovo: Gde komšije ne piju kafu zajedno
Nacionalna pripadnost određuje gde ćete popiti kafu u srpskom gradu Bujanovcu, na granici s Kosovom.
Razdvojenost je činjenično stanje u ovom siromašnom gradu na jugu Srbije „Albanci i Srbi ne sede u istim kafićima", kaže Albanac Valon Arifi. Većina stanovnika u gradu su Srbi, ali u okolinim mestima Albanci čine većinu. Preševska dolina je sad predmet spekulacija - da li će razmena teritorija okončati neprijateljstvo između Srbije i Kosova? „(Ljudi ovde) piju kafu zajedno ako pregovaraju o poslu", kaže Valon. „A kao prijatelji? To se ne dešava." Etnička podeljenost je vidljiva u gradskim kafićima, kaže Valon Arifi Ako naručite espreso u „pogrešnom" kafiću u Bujanovcu, uskoro ćete dobiti poruku. „Možda je šifra za vaj-faj nešto poput 'Albanci nisu ovde dobrodošli'. A u albanskim lokalima, slične ćete stvari pročitati protiv Srbije", rekao je. Gde živite, u koju školu idu vaša deca, kojim jezikom govorite i da li idete u crkvu ili džamiju govori ko ste vi. Kosovo bez članstva u Interpolu Srbija i Kosovo u mesec dana Zašto se predlaže promena teritorije? Od završetka krvavog sukoba između Srbije i Kosova 1999. godine, odnosi su ispunjeni tenzijama. Srbija nije priznala nezavisnost Kosova, koja je proglašena 2008. godine. Međutim, Evropska unija želi da Srbija postigne dogovor sa susedima pre nego što pristupi ovoj zajednici. S druge strane, Kosovo želi da bude zvanično priznato u Ujedinjenim nacijama, što blokira srpska saveznica Rusija. Dramatično, za mnoge i nezamislimo rešenje ovog sukoba je razmena teritorija po etničkom principu. Kosovo bi time dobilo Preševsku dolinu, a severni deo Kosova koji naseljavaju Srbi pripao bi Srbiji. Ali za sada ništa nije odlučeno, niti se zna gde bi bile povučene nove granice. I dok su pregovori u Briselu zaustavljeni, vlada Kosova je odlučila da uvede takse od 100 odsto na srpske proizvode. Pritisak stiže iz Vašingtona. Predsednik Donald Tramp se direktno obratio liderima Srbije i Kosova u pokušaju da ih ubedi da dođu do zajedničkog rešenja. Na severozapadu od Bujanovca, na granici s Kosovom, nalazi se selo Trnovac u kome samo žive Albanci. Predlog da se Preševska dolina priključi Kosovu nije nov. Posle rata, Trnovac je postao središte paravojnih jedinica koje su se sukobile s srpskim snagama 2001. godine, a cilj im je bio upravo to. Aridona Šabani, koji je stigla kući na raspust iz Tirane gde studira medicinu, takođe to želi. Tokom odrastanja nikada se nije družila sa Srbima i slabo govori srpski jezik. Dževahire Šabani i njena kćerka Aridona žive blizu granice s Kosovom „Ne sviđa mi se jezik", kaže ona. „Nije interesantan kao što su engleski ili francuski." Njena majka, Dževahire možda ne pije kafu sa Srbima koje poznaje, ali govori njihov jezik. „Mi smo živeli u bivšoj Jugoslaviji gde je promovisano jedinstvo između između Srba i Albanaca", priseća se. „Ova generacija je odrasla tokom rata kada je mržnja dominirala. Takva strašna iskustva su učinila da mladi ljudi okrenu leđa jedini drugima." Nekoliko kilometara dalje na istok, pored puta ovičenog poljima kupusa nalazi se Rakovac. „Rakovac je veoma staro srpsko selo. Mi ne želimo da budemo deo Kosova", kaže Vukašin, koji se nalazi u svojim dvadesetim i ne želi da se spominje njegovo prezime. Ako se bude postavila nova granica i Rakovac postane deo Kosova, da li postoji rizik od nasilja? „Moguće je da bude nasilja" kaže Dragoslav, koji je poput većine nezaposlen i uspeva da preživi tako što seče i prodaje drvenu građu. Zasićen politikom, Stojko Janić žali što postoji jaz između dve zajednice. „Radio sam sa Albancima 17 godina", seća se. „Među njima sam imao i bolje prijatelje od Srba koje poznajem. Oni i dalje žele da budu prijatelji, ali ih plaši da ako ih neko vidi sa mnom, biće proglašeni izdajnicima svoje zajednice." Ipak u jednoj oblasti, veze se i dalje stvaraju među ljudima koji žive u Preševskoj dolini. Na košarkaškom terenu Plej 071, mladi Srbi, Albanci i Romi zajedno treniraju. Prijatelji Hevzi i Danilo su izuzetak u podeljenom Bujanovcu „Kada sam odrastao zajedno smo igrali košarku, ali rat je promenio stvari" kaže osnivač kluba Nenad Stajić. „Moja filozofija je: svuda u svetu deca plaču isto, nema nikakve razlike između njih. Mladi treba da nauče da žive i rade zajedno i da se druže." Hevzi Imeri i Danilo Dabetić su prijatelji koji žele da postanu profesionalni igrači. „Danilo je isti kao moji albanski prijatelji, samo što priča drugi jezik", kaže Hevzi, koji dobro priča srpski. Ovo prijateljstvo prevazilazi kafansku podelu u Bujanovcu. „Idemo zajedno na kafu, družimo se, idemo na rođendane", kaže Danilo. Ali to se sve može promeniti, ako se upostave nove granice u Preševskoj dolini.