Original i falsifikati: Da li biste kupili Plada ili Lju Viton torbicu
Globalni domet interneta dodatnk olakšao krađu intelektualne svojine robnih marki, a kompanije za posledicu imaju gubitke koji se mere u milijardama. Šta, stoga, one treba da urade da bi se zaštitile?
Već ste čuli za lažne torbice koje se prodaju kao luksuzna robna marka, ali za čitave radnje? Kad su se ovog leta otvorila dva nova butika luksuzne mode u kineskom gradu Renhuaiu, bilo je teško prepoznati da prodaju „lažnjake". U izlozima, koji su na prvi pogled pripadali luksuznim brendovima Luj Viton i Prada, nalazile su se ogromne fotografije modela koji poziraju sa proizvodima „normalnog" izgleda, dok su police bile pune luksuzih torbica i aksesoara. Ipak, „prljavu" igru otkrili su pogrešno ispisani nazivi robnih marki. Jedna radnja se nazvala Lju Viton, a druga Plada. Dobro došli u svet krađe intelektualne svojine, koja samo evropske kompanije svake godine košta oko 60 milijardi, prema podacima iz Kancelarije za intelektualnu svojinu Evropske unije. Luj ili Lju? Uočite razlike u lažnoj prodavnici Luj Viton u Renhuaiju Prema najskorijem istraživanju, sedam odsto građana EU priznalo je da je namerno kupilo lažne proizvode u poslednjih 12 meseci. Ali kritičari tvrde da ovo crno tržište guši razvoj inovativnih mladih kompanija i košta radnih mesta. „Postoje i snažne veze između falsifikovanja i organizovanog kriminala i prisilnog rada među decom", kaže Aleks Njumen, stručnjak za intelektualnu svojinu u advokatskoj firmi Irvin Mičel. Vlasti su za svega nekoliko dana zatvorile lažne radnje Luj Viton i Prada u Renhuaiju, ali drugi velike robne marke koje posluju u Kini nisu bili te sreće. Na primer, Epl je 2016. godine izgubio borbu za zaštitni znak protiv kineske firme koja je prodavala torbe i drugu kožnu robu pod imenom AJFON. Kina se nalazi u grupi zemalja koje se redovno izdvajaju kao izvor krađe intelektualne svojine, ali kompanije tvrde da je problem globalan. „Decenijama viđamo falsifikatore, počev od kraja 40-tih godina i to je problem sa kojim se suočavamo i dan-danas", kaže Roar Rude Trangbek, portparol kompanije Lego. „Jedina razlika je što današnja globalizacija znači da je problem koji je nekada bio zauzdan lokalno sada prisutan širom sveta." Aldijev jogurt pored Kolektivovog proizvoda Udruženje malih preduzeća kaže da je devet odsto malih britanskih firmi bilo žrtva kršenja prava intelektualne svojine više od jednog puta. I to često rade preduzeća koja posluju na britanskom tlu. Obično je to uključivalo aktivnosti kao što su krađa zaštitnog znaka ili patenta, iako je najčešća pritužba kopiranje proizvoda. Primeri se odnose na supermarkete koji proizvode robu identičnog izgleda kao brendirana i čak ima slična imena. U avgustu, na primer, porodična firma za proizvodnju kobasica Hek i proizvođač jogurta Kolektiv optužili su Aldi za kopiranje njihovih proizvoda. Ovaj nemački diskont kaže da se nijedna njihova mušterija nije žalila da je obmanuta i da se drži „strogih smernica o autorskim pravima", ali ove dve firme i dalje najavljuju tužbu. Amelija Harvi, suosnivačica Kolektiva, kaže za BBC: „Njihova strategija je jasna, imitiraju druge robne marke i prerađuju ih, varaju potrošača da kupi nešto što ono nije." „Za robnu marku u usponu sa malim timom to je više nego frustrirajuće." Da li je Aldijevo pakovanje suviše slično Hekovom? Njumen kaže da supermarketi često prolaze nekažnjeno praveći male „izmene" da proizvodi ne bi bili identični, „omogućujući im da tvrde da su razlike dovoljne da se izbegne kršenje zakona". Slični problemi zadesili su modnu industriju, gde su optužbe za kopiranje uobičajene. U novembru je britanski maloprodajni lanac Nekst postigao vansudsko poravnanje sa modnom robnom markom Scamp&Dude povodom optužbi da je kopirao dizajn manje firme. Nekst je optužen za „otvorenu krađu" dečjeg topa sa životinjskim printom, gde je naizgled iskopiran i prepoznatljiv. „Često kad nosilac prava dizajn stigne do toga da preduzme nešto, optužena kompanija rasproda spornu odeću", kaže Njumen. „Potom će odugovlačiti sve dok ne mogu da kažu: 'Više to ne prodajemo', zbog čega kompanija koja tvrdi da je došlo do krađe nije spremna da troši vreme i novac na odlazak na sud, jer verovatna odšteta često neće pokriti ni troškove." Da bi se zaštitile, firme moraju da budu sigurne da imaju registrovane zaštitne znake i druge oblike intelektualne svojine u svakoj zemlji u kojoj rade. Ali mnoge se i dalje ne trude oko toga, kaže Sonali Parek, šefica politike Federacije malih preduzeća. Ona za to okrivljuje nedostatak svesti i brige za troškove. „Potom je tu bojazan da ćete, ako registrujete neki patent, skrenuti pažnju ljudi na vaš dizajn, a oni će ga tada preraditi i iskopirati", kaže ona. „Ali ako ništa ne preduzmete, vaša kompanija postaje još ranjivija." Koliko god to izgledalo očigledno, firme bi trebalo da zatraže od optuženih falsifikatora da prestanu sa tim, iako oko trećina firmi čija su prava na intelektualnu svojinu narušena ne nameravaju ništa da preduzmu, kaže Udruženje malih preduzeća. Lepinovi paketi kockica veoma su slične kopije postojećih Legovih setova Njumen kaže da je to greška. Čak i ako ih na kraju ne tužite, pravno sročeno pismo koje zahteva da prekinu s takvim delovanjem često će rešiti problem bez odlaska na sud i čak može da dovede do finansijskog poravnanja, savetuje on. Za one koji rade na stranim tržištima, upoznavanje sa lokalnim zakonima o intelektualnoj svojini - koji bitno variraju od zemlje do zemlje - od vitalnog je značaja, mada su mesta kao što su Kina u međuvremenu postrožila primenu kazni. U novembru je, na primer, Lego dobio 4,5 miliona jena odštete od kineskih kompanija koje su prodavale imitacije njihovih kockica pod imenom „Lepin". U to vreme je danski proizvođač igračaka hvalio „konstantne napore kinskih vlasti da zaštite intelektualnu svojinu". „Ne smeta nam konkurencija, ali nefer konkurencija je loša iz prostog razloga što su potrošači obmanuti a naša prava oštećena", kaže Rude Trangbek, koji se nada da će takve pobede poslužiti kao upozorenje potencijalnim imitatorima. „Naš brend je poznat po tome da je visokog kvaliteta i potrošači moraju da znaju da je ono što kupuju pravi Lego."