Patrikova priča o godini provedenoj sa neonacistima
Antirasista Patrik Harmenson proveo je godinu dana sa neonacistima i alternativnim desničarima i naučio mnogo o ideologiji koja je motivisala napad u Šarlotsvilu.
Hitna pomoć sa povređenima nakon napada u Šarlotsvilu Patrik Hermenson je pomislio da je drama završena. Stigao je Šarlotsvil u Virdžiniji rano ujutru 12. avgusta 2017. godine. Na glavnom trgu se pridružio grupi ekstremnih i alternativnih desničara koji su počeli protest protiv uklanjanja statue konfederacijskog vođe Roberta Lija. Patrik je bio u centru mase kada je protest proglašen nelegalnim i kada je policija isterala desničare iz parka. Probio se kroz uskomešanu masu i nagutao suzavaca. Kada se dokopao centralnog dela grada, daleko od protesta, rešio je da se odmori. „Presvukao sam se i kupio ručak kada sam video ogromnu grupu demonstranata kako prolazi pored mene", kaže. Ovi ljudi su izašli na ulice kako bi se suprotstavili desničarima koji su se okupili u parku. Patrik ih je pažljivo posmatrao. U tom momentu je automobil uleteo u masu. „Auto se probio kroz masu i zaustavio nekih deset metara od mene. Onda je sve eksplodiralo", kaže Patrik. Heder Hejer je poginula, a još 35 ljudi je ranjeno. Jedan čovek je osuđen za njeno ubistvo. Nasilje koje se toga dana desilo u Šarlotsvilu privuklo je pažnju na jačenje alternativnih desničara. Ova grupa uključuje neonaciste, tradicionaliste, ljude opsednute religijom, Trampove vatrene pristalice i sve ostale koji su na internetu pronašli ljude slične sebi. Ovi ljudi su deo šireg desničarskog pokreta i sebe nazivaju novom političkom avangardom, iako ih kritičari smatraju fašistima koji umeju da koriste društvene medije. Patrik Hermenson je bio na pravom mestu u pravo vreme. Video je šta se zaista dogodilo i shvatio koliko širok upliv ovakvi događaji mogu da imaju. Patrik je prethodnih godinu dana proveo infiltriran u alternativne desničarske pokrete u Velikoj Britaniji, Evropi i Sjedinjenim Američkim Državama. Patrik Hermenson kaže da mu je švedsko poreklo pomoglo da pridobije poverenje neonacista Na internetu i u stvarnom svetu „Nije teško. Počneš tako što izgradiš potpuno novi identitet za koji misliš da će im se dopasti. Postaneš osoba kakva misliš da im je potrebna u organizaciji. Nakon toga ih kontaktiraš. Na internetu, naravno", kaže. Nedavna studija koju je sprovela antirasistička organizacija „Nada, ne mržnja", kaže da se smanjuje broj članova u desničarkim organizacijama, ali te ljude menjaju novi članovi koji se pridružuju na internetu. Nedavno penzionisani komandant kontraterorističke službe Velike Britanije upozorio je na rastuću pretnju desnog terorizma. U pokušaju da se dopadne desničarskim grupama, Patrik se predstavio kao student na razmeni u Londonu. „Želeo sam da se predstavim kao neko ko dolazi iz akademskog sveta jer sam znao da ih zanima taj profil ljudi", kaže. U tome mu je pomogla činjenica da je rođen u Švedskoj. Ranije je vreme provodio sa grupama neonacista koje su obožavale fašiste iz davnih tridesetih i četrdesetih godina prošlog veka. To su ljudi koji veruju da su Šveđani originalna, „nepokvarena" vrsta arijevaca. Patrik slika selfi na protestu sa desničarima u Velikoj Britaniji „Oni veruju da su ljudi iz Skandinavije čistija rase. To je nekada bio mit, a i dan danas je. U realnosti, ljudi su mi jasno šaputali 'ti si više rase'", kaže. Kontakt koji je započeo na internetu vrlo brzo je nastavio i u stvarnom svetu. Prvi put im se predružio na demonstracijama u znak podrške izlaska Velike Britanije iz Evropske unije u Londonu, u jesen 2016. godine. Izveštaji novinara i video snimci pokazali su da je događaj bio slabo posećen. Bilo je možda par stotina ljudi i većina prisutnih nije delovala kako zamišljamo ekstremiste. Ipak, bilo je par izuzetaka. Među njima se našao i organizator grupe „Londonski forum" koju je Patrik istraživao već neko vreme. To je organizacija koja, između ostalih, okuplja i protivnike holokausta i zaljubljenike u teorije zavere. „Mi okupljamo ljude koji brinu o svojoj zemlji i budućnosti stanovništva i žele da izraze zabrinutost zbog sveprisutnosti nametnute multikulturalnosti koja preti da nam trajno i nepovratno uništi identitet", piše u izjavi portparola organizacije. Nema indikacija da je organizacija na bilo koji način povezana sa terorizmom. Patrik je počeo da predaje engleski jednom od članova „Londonskog foruma" koji ga je vrlo brzo uveo u svet desnice. Razgovor sa desničarima „Ljudi misle da je strah najveći problem, ali retko kad si uplašen. Radi se o stresu sa kojim živiš sve vreme. Imaš dva telefona. Imaš dva života koja je nemoguće živeti u isto vreme", kaže. Patrik je stupio u kontakt sa ljudima koji su imali različite teorije. Od onih koji su otvoreno govorili o rekama krvi, genocidu i veličali Hitlera, do onih koje je Patrik nazvao „blažim verzijama". „U grupu blažih, spadaju ljudi koji nasilje smatraju neophodnim, ali ne i nečim što je nužno dobro", kaže Patrik. Susreo se sa ljudima koji nasilju pristupaju na različite načine. Dobio je poziv da upozna grupu iz Amerike. Ubrzo je spremao roštilj sa ekstremnim desničarima. Čak je pozvan i da održi govor. „Našao sam se u teškoj situaciji. Kako da održim govor pred stotinom desničara i osećam se dobro?", kaže. Obratio im se koristeći klišee o svemu o čemu je pričao. „Govorio sam o tome kako levica guši desnicu. Bilo je prilično ironično. Igrao sam se idejom da su desničari žrtve", kaže. Onda se dogodio Šarlotsvil. „Nikada nisam bio toliko ljut", kaže Patrik. „Godinama sam slušao o nasilnim idejama ovih ljudi. Slušao sam nasilne govore, pozive na linč, i poput mnogih, potcenio sam značaj svega toga". Patrik kaže da je, poput većine, mislio da ovi ljudi nikada neće sprovesti u delo nasilne ideje o kojima govore. „Onda shvatiš da ih ima toliko mnogo i da je većina spremna da uradi sve ono o čemu govori. Uvek će biti nekoliko ludaka i logični sled događaja je ono što se dogodilo u Šarlotsvilu", kaže. Protesti u Šarlotsvilu počeli su zbog uklanjanja statue konfederacijskog vođe Izveštaj koji je nedavno objavila organizacija koja se bavi praćenjem ekstremnih grupa, kaže da se u 2017. godini dogodio najveći broj napada. Ubijeno je 40, a više od 100 ljudi je povređeno u događajima u kojima su učestovali desničari. Patrik je završio sa infilitracijom mesec dana nakon nasilja u Šarlostvilu. U „Njujork tajmsu" je objavio svedočenje o svemu što je video. To je dovelo do očekivanih žustrih reakcija ljudi koji su mu nekada verovali. „Bio sam deo raznih grupa i ljudi su me poznavali po različitim imenima, zato su počeli da sumnjiče jedni druge. Počeli su da pišu pisma jedni drugima. Na internetu su objavljivali pisma u kojima su naširoko pisali o tome kako su pretposavljali da nisam svim srcem bio u tome i slične stvari koje se dese kao deo odbrambenog mehanizma u takvim situacijama", kaže Patrik. Održana su bdenja u čast Heder Hejer koja je poginula u Šarlotsvilu Dobijao je i pretnje. „Znali su da sam zapravo bio duboko u strukturi. Pisao sam na forumima i proveravao nove članove", kaže. Patrik i dalje radi za istu, antirasističku organizaciju i kaže da je lakše proučavati ljude sada, kada je na većoj distanci od njih, nego ranije, kada im je bio blizu. „Mnogo sam naučio. Imam više motivacije. Vreme koje sam proveo na zadatku me je naučilo mnogim stvarima koje su mi sada od koristi", kaže.