Fiksni telefon - nostalgični poziv za neka bezbrižna vremena
Narandžasti, beli, crni sa brojčanikom, kasnije modernijeg dizajna, bežični sa dugmićima, obično smešten na komodu u predsoblju - njegovo veličanstvo fiksni telefon.
Iako je i danas u upotrebi, sve se manje koristi. Mnogi uopšte ni nemaju priključak, jer sve razgovore obavljaju mobilnim telefonom. Bitne, a i one manje važne brojeve danas čuva pametni telefon, a nekada su zapisivani u imenik koji se obično nalazio na istoj onoj komodi gde i fiksni. One najbitnije brojeve smo držali u glavi. Nostalgija zbog fiksnog i na Fejsbuku Iako deluje skoro kao neki relikt davne prošlosti u eri pametnih telefona, još uvek ima onih kojima ne prija prezasićenost informacijama, te i dalje koriste fiksni. Jedna od njih je 35-godišnja Irena Klajić iz Beograda. Ona kaže da pokušava da ne bude stalno prisutna u „svetu tehnologije", jer joj se ne dopada „količina toksičnih informacija koja može do nje da stigne tim putem". Fiksnim telefonom obično zove drugarice na mobilni. „Napamet znam brojeve najboljih prijateljica, mamin broj telefona i pozivne brojeve gradova u Srbiji", kaže Irena. Irena se još seća i brojeva drugara s kojima se redovno čula dok je išla u osnovnu i srednju školu. Fiksni telefon je, kaže, podseća na neka lepa, bezbrižna vremena, kada je imala vremena da satima razgovara sa drugaricom ili opominjala mlađeg brata da spusti slušalicu i prestane da je prisluškuje dok razgovara sa simpatijom. Sličnih komentara ima i među odgovorima na ovaj post na Fejsbuku. Na pitanje: „Da li možete da se setite broja fiksnog telefona drugarice s kojima ste satima pričale, kada ste bile mlade? (ne sad). Ja ne mogu, a milion puta sam okrenula Sonju", stiglo je više stotina odgovora. Brojevi telefona koje su najviše pozivali podsetili su mnoge na neke situacije iz ne tako davnog doba kada su češće boravili u predsoblju držeći slušalicu u ruci. „Mogle smo i s prozora da razgovaramo, ali ne, satima pričamo telefonom, pa onda skontamo ko će kod koga da dođe", jedan je od komentara. Ili iznenađenje činjenicom koliko nas pamćenje služi. „Evo smejem se već 15 minuta, jer se setih odmah, a taj broj ne okrenuh... Pa, više od 25 godina". Ili ubeđivanje oko toga ko će prvi prekinuti vezu. „Hajde ti spusti prva! Dobro, evo ja ću! Ne, najbolje u isto vreme", piše među komentarima. Možda će vas zanimati i kako je izgledao prvi telefonski razgovor u Srbiji Pre 136 godina obavljen je prvi telefonski razgovor u Srbiji. Sve manje korisnika fiksnih telefona Direktor Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge (RATEL) Vladica Tintor je u ranijoj izjavi za BBC na srpskom rekao da se telefonski saobraćaj samo „premestio", ali ne i „uginuo". „Ono što se ranije komuniciralo preko fiksnog telefona, sada se komunicira preko drugih kanala. Celokupni obim saobraćaj se povećao", kaže Tintor. Tintor kaže da novih korisnika koji nikada nisu imali fiksni telefon, a sada ga žele, skoro i nema. Ima onih „koji već imaju fiksni telefon, a sada žele da zadrže broj a promene operatora, ili da dobiju paket koji sadrži i internet i televiziju", objašnjava. Prvi telefonski razgovor u Srbiji Prvi telefonski razgovor u Srbiji obavljen je pre 135 godina. Krajem 19. veka, telefon se koristio samo za zvanične, državne potrebe. Tek devet godina kasnije, u Beogradu je otvorena gradska telefonska centrala za javni saobraćaj. Interesovanje je tada bilo slično današnjem - jako slabo. Tada se javilo samo 13 pretplatnika. Posle akcije promovisanja telefonskih usluga, kada je nekoliko meseci kasnije centrala počela da radi, u Beogradu je bilo 28 pretplatnika. Početkom dvadesetog veka, kada se centrala preselila u Kosovsku ulicu, u Beogradu je već bilo hiljadu pretplatnika. Devedeset godina kasnije, 1994. godine, u Beogradu je obavljen prvi razgovor mobilnim telefonom. Pejdžeri su stigli godinu dana kasnije. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk