Kako svađe roditelja utiču na decu
Normalno je da se roditelji svađaju, ali se načini na koje svađe utiču na decu razlikuju. Kako roditelji i staratelji mogu da ublaže negatevne efekte svađa?
Stvari koje se dešavaju u domu zaista utiču na mentalno zdravlje dece i njihov razvoj. Međutim, nije važna samo veza između roditelja i dece. Međusobni odnos roditelja igra veliku ulogu u životu deteta i može da utiče na mentalno zdravlje, uspeh u školi i buduće veze. Svađe nisu uvek loše. „Pozitivne svađe" mogu imati pozitivne efekte na decu. U većini slučajeva, svađe ili ne utiču na decu ili utiču u vrlo maloj meri. Problemi se mogu pojaviti kada roditelji viču jedni na druge ili izbegavaju komunikaciju. Istraživanja sprovođena širom sveta u proteklih nekoliko decenija, pokazala su da deca stara svega šest meseci mogu imati povišen puls i pojačan hormon stresa ukoliko su izloženi svađama roditelja. Odojčad, deca i adolescenti mogu pokazivati znake poremećaja ranog razvoja mozga, problema sa spavanjem, anksioznosti, depresije i drugih ozbiljnih problema koji su rezultat hroničnih sukoba roditelja. Normalno je da se roditelji svađaju, ali se načini na koje svađe utiču na decu razlikuju. Kako ublažiti negativne efekte svađa? Uspeh u školi zavisi od atmosfere u porodici Slične simptome pokazuju i deca koja su izložena manje intenzivnim, ali čestim svađama roditelja. Urođeno ili naučeno? Uticaj koji odnos roditelja može imati na decu nije uvek isti. Nekada se smatralo da razvod i odluka roditelja da više ne žive zajedno imaju trajni uticaj na razvoj deteta. Međutim, u pojedinim slučajevima, smatra se da su zapravo svađe roditelja koje se dese pre, za vreme i nakon razvoda, štetne, a ne sam razvod. Slično tome, oduvek se smatralo da genetika igra važnu ulogu u tome kako će dete reagovati na konflikt roditelja. Istina je da je „priroda" deteta najznačajnija kada je detetovo mentalno zdravlje u pitanju. Najvažnije je prihvatiti da su svađe roditelja prirodna stvar. Međutim, atmosfera u kući u kojoj odrastaju i sve ono što tamo nauče može biti jako značajno. Smatra se da su genetske predispozicije samo baza i da se situacija sa mentalnim zdravljem deteta može popraviti ili pogoršati zavisno od atmosfere u porodičnom domu. Zato je odnos roditelja glavna stvar. Važan je sam odnos roditelja, a ne to da li oni žive zajedno ili ne, čak ni to da li su u pitanju biološki roditelji deteta. Svađe o deci Šta sve to znači roditeljima? Najvažnije je shvatiti da su svađe roditelja i staratelja normalna stvar. Međutim, ukoliko su svađe prečeste, intenzivne i agresivne, to će negativno uticati na razvoj deteta. Uticaj će biti negativniji ukoliko se roditelji svađaju zbog dece. Tada dete često krivi sebe zbog svađe. Deca koja pate zbog roditeljskih svađa mogu imati problema u ličnim vezama kada odrstu Decenijama je poznato da nasilje u porodici loše utiče na razvoj dece. Međutim, sada je poznato da roditelji ne moraju da bude nasilni ili agresivni jedno prema drugom da bi dete trpelo. Razvoj detete je izložen riziku i kada roditelji ne obraćaju dovoljno pažnje jedno na drugo ili ne pokazuju dovoljno topline. Problemi se tu ne završavaju. Ne samo da deca pate zvog takvog odnosa roditelja, istraživanja pokazuju da se loši odnosi prenose sa generacije na generaciju. To je vrzino kolo koje treba prekinuti što pre kako bi se generacijama koje dolaze obezbedilo nesmetano odrastanje. Svađanje „ u četiri zida" Postoje stvari koje mogu smanjiti loš uticaj. Istraživanja pokazuju da su deca već od druge godine, a možda i malo ranije, mudri posmatrači svojih roditelja. Deca već tada mogu da primete svađe, čak i kada roditelji misle da to nije slučaj. To se najčešće dešava kada roditelji misle da deca ne mogu da čuju šta se dešava iza zatvorenih vrata. Ono što je važno je kako deca razumeju svađu, šta je ono što izaziva konflikt i koje su posledice. Na osnovu dotadašnjeg iskustva, deca procenjuju da li svađe mogu da prerastu u jači konflikt, da li mogu da uključe i njih ili da čak postanu rizik za stabilnost porodice. Dečaci i devojčice drugačije reaguju na svađe rotidelja O ovoj priči: Ovu priču je napisao ekspert. Profesor Gordon Harold je profesor psihologije i direktor Rad centra za istraživanja usvajanja na Univerzitet Saseks. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk