Sneg i led na kraju sveta: Kako izgleda život u koloniji carskih pingvina na Antarktiku
Nemački fotograf i snimatelj Štefan Kristman proveo je dve zime u koloniji 10.000 carskih pingvina na zalivu Atka, na Antarktiku.
Kristman je bio pomoćnik snimatelja i fotograf na jednoj od ekspedicija za BBC seriju Dinastije čuvenog Dejvida Atenboroa. Sarađivao je i sa magazinom Nacionalna geografija, a dobitnik je i nagrade Prirodnjačkog muzeja za fotografije divljina za 2019. godinu. U novoj knjizi Pingvin: Priča opstanka (Penguin: A Story of Survival), objavio je i fotografije omiljenih pejzaža sa Antarktika. Prvi put je zimu tamo proveo 2012. godine, kada je radio kao geofizičar za institut Alfred Vegner. Kristman je skoro 15 meseci bez prekida proveo na Nojmajer stanici 3, u blizini zaliva Atka, gde se svake godine okuplja 10.000 carskih pingvina. „Kad odlučite da boravite zimi na Antarktiku, idete na sve ili ništa", rekao je Kristman za BBC. „Tokom zime je veoma rizično sletati ili poletati sa Antarktika", dodao je. „Šćućurenje je tajno oružje carskih pingvina protiv hladnoće, ali i vrhunska strategija za preživljavanje". „Ono funkcioniše kao džinovski inkubator, ptice su zbijene jedna uz drugu, a glave su im ispod krila jedinke ispred". „Grejući jedni druge ne rasipaju toplotu, a u sredini grupe temperatura dostigne i 37 stepeni Celzijusa". „Carski pingvini mogu mnogo toga, ali im tokom parenja ravnoteža nije jača strana" „Kad se mužjak popne ženki na leđa pre samog snošaja, bori se da ostane uspravan - kao kad ste na prvom času surfovanja". Fotograf ekspediciju na Antarktik opisuje kao „izuzetno uzbudljivu i dosadnu u isto vreme". „Sama baza je veoma prostrana i moderno opremljena, u njoj je sve što je potrebno za život. „Na početku je sve novo i uzbudljivo, ali kasnije počnu da vam nedostaju porodica i prijatelji i rutina koju imate kod kuće". „Najgore su oluje, koje mogu trajati nedeljama i tad se cela stanica trese toliko da se drmaju i tanjiri u trpezariji". „Tada se osećate pomalo kao zatvorenik, ale i to je deo života u stanici i možete da cenite lepe dane, tek onda kad osetite kakvi su loši". Tokom 2016, Kristman se vratio na Antarktik sa dvojicom kolega kao deo BBC tima da bi snimao carske pingvine u Nojmaru za serijal Dinastije. „Carski pingvini ne prave gnezda i zato moraju vrlo pažljivo da brinu o osetljivim jajima koje drže i čuvaju nogama. „Na kraju će staviti mladunce u neku vrstu torbe, kako bi ih grejali i štitili. „Svakim korakom, jaje se na nogama okreće i tako mu bude toplo sa svih strana". „Kad ženka izleže jaja i uspešno ih prosledi mužjaku, vreme joj je da napusti koloniju. „Očajnički joj je potrebno da nađe hranu i dopuni iscrpljene zalihe energije". „Dok su jaja još mala, mnoge ženke počinju dugu šetnju do okeana, sasvim same". Kristman i njegov tim nisu nosili maskirnu odeću, već su oblačili crvene kombinezone kako bi tokom snežne oluje mogli lakše da budu uočeni. „Carski pingvini su se navikli da viđaju `momke u crvenom` oko njihove kolonije. „Oni neće instinktivno krenuti da beže, zbog toga što ne znaju ni za jednog predatora na kopnu". „Njihovi jedini neprijatelji dolaze odozgo - pomornici i morske ptice grabljivice, i iz vode - orke i morski leopardi". „Čak i kad se pingvini grupišu i čuvaju energiju tokom zimskih dana na hladnom Antarktiku, uvek ima i onih posebnih kojima je već toplo. „U više navrata ovi individualci se odvoje od kolonije i dočekaju nas lepo ako im pažljivo priđemo izokola" „Uvek su nam ličili na neki odbor za doček". Kristman opisuje zvuk koji pravi 10.000 pingvina kao „potpuno čaroban". „Imaju specifičan zov koji liči na trubu, mnogi bi to opisali kao ružno ili kakofoniju, ali za mene je to sasvim drugačije. „To je poziv života na kraju sveta, na mestu gde nije lako živeti i zato je za mene to izvanredna simfonija" „Iako za nas ljude svaki zvuk ptica zvuči isto, svaka jedinka ima jedinstvenu melodiju i ritam koji im pomaže da se prepoznaju". „Carski pingvini pronaći će partnera među hiljadama sličnih jedinki zahvaljujući glasovima i pokretima koje prave" „Ponašanje carskih pingvina koje ne razumemo do kraja je `zabavište` za ptiće, koje organizuju roditelji. „Obično dvoje odraslih sa mladuncem na nogama stanu tačno naspram drugih i podižu ga uvis" „Ptići tad započinju komunikaciju između sebe i posežu za vršnjacima. „Roditelji stoje nekad toliko blizu da se grudima dodiruju i mogu da odmaraju naslonjeni jedni na druge". „Tako u najranijem detinjstvu pingvini nauče strategiju šćućurenja. „To je nešto najslađe što sam u životu video". „Uprkos tome što su njihovi roditelji izuzetno smireni i organizovani dok se grupišu, oni mlađi traže prečice do toplog centra. „Pre ili kasnije, ipak, nauče da svako priželjkuje topli centar". Iz ove lepote Kristman šalje i upozorenje. „Tokom proteklih decenija, postepeno zagrevanje morskih struja uticalo je da ledeni pokrivač bude nestabilniji. „Carski pingvini obično hrane mladunce na santama u moru, ali zbog klikmatskih promena često izgube perje. „Kad im je vreme da se vrate u okean moraju da rizikuju i skaču sa ledenih litica. „Iako deluje spektakularno, toga ne bi trebalo da bude. „Tužno je što se čovekovi postupci i naš uticaj na životnu sredinu oseća se i na udaljenim ekosistemima gde nema značajne ljudske populacije" . „Pingvin: Priča opstanka" Štefana Kristmana objavljena je u magazinu Tenojes (teNeues). Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk