Fejsbuk kao podrška za gubljenje kilograma
Vaga pokazuje različite brojeve kada na nju stanu Kristina, Ivan, Ana i Jelena. Svi četvoro imaju različite ciljeve, ali i zajedničkog saveznika u borbi - Fejsbuk grupu „Zajedno smo lakši" koja pruža podršku onima koji žele da oslabe.
„Grupa je nastala iz mog očaja", kaže pevačica Kristina Kovač. „Grupa je nastala iz mog očaja", kaže pevačica Kristina Kovač. Početkom godine, Kristina je napravila Fejsbuk grupu i pokušala da pronađe još nekoliko ljudi koji, poput nje, imaju želje da izgube kilograme, ali, nemaju volje. „Nisam bila srećna ni time kako izgledam, ni time kako se osećam. U tom začaranom krugu, shvatila sam da moram da preduzmem ekstremne mere". Kaže da je godinama „zavisna" od društvenih mreža, ali da se to sada, prvi put, ispostavilo korisnim. Ono što se dogodi na Fejsbuku... Društvene mreže stvaraju pritisak da se istraje, što motiviše članove Kada je Ana objavila fotografiju na kojoj piše koliko kilograma ima i koliko želi da izgubi, Kristina, Ivan, i Jelena dobili su isto obaveštenje u Fejsbuk grupi. Svako od njih je kliknuo na dugme „sviđa mi se" i pozdravio Anin početak. Njih troje je već prošlo ono što Anu tek čeka - dug put pun borbe sa viškom kilograma. Ivan Slović je imao više od 160 kilograma kada je na Fejsbuku video objavu u kojoj je Kristina pozvala ljude da joj se pridruže. „Celog života sam bio debeo. Nemam problem sa fizičkim izgledom, već sa brojevima i kontrolom. Ja sam inženjer po struci, sve brojim i volim da kontrolišem, a kilogrami su jedini deo koje nikada do sada nisam imao pod kontrolom", kaže Ivan. Mršavljenje uz pomoć prijatelja iz Fejsbuk grupe nije prvi put da se hvatao u koštac sa kilogramima i pobeđivao. „Kada izgubim određeni broj kilograma i vidim da mogu, opet se vratim starim navikama. Ajnštajnova definicija ludila glasi- ponavljati iste korake i očekivati drugačiji rezultat. Zato sam odlučio da ovoga puta probam nešto novo", kaže. Podrška i pritisak Ivan je, za sada, jedini muškarac u grupi Kristina Kovač kaže da je upravo to i želela - da iskoristi sveprisutnost društvenih mreža kako bi povezala ljude koji imaju isti cilj, ali im neodstaje nešto novo što bi ih pokrenulo. Društvene mreže nam pomažu u gubljenju kilograma tako što nam koriste kao alat koji koristimo da jedni drugima pružimo dve stvari - podršku i pritisak, objašnjava Kristina. „Fejsbuk je poput oglasne table, gde pokazujemo ko smo i šta želimo, hvalimo se rezultatima ili žalimo, a Vajber grupa je mesto gde uvek možemo da se obratimo jedni drugima kada smo u krizi i potrebna nam je podrška", kaže. Fejsbuk služi da nametne određenu dozu pritiska - ono što se obećalo treba i ispuniti. Pet stvari zbog kojih dodajemo kilograme Opasne pilule za lilule „To se pokazalo vrlo značajnim. Kada ljudi jednom kažu tom svom nekom mikriosvetu na društvenim mrežama da će nešto uraditi, teže je odustati", kaže Kristina. Ana Barbara najčešće objavljuje fotografije hrane koju pripremi i deli recepte sa ostalim članovima grupe. Kaže da se ne stidi sopstvenog tela. „Nisam objavila nijednu fotografiju sa treninga na kome sam onako crvena, znojava i rumena, ali počeću i to", kaže. Jedan od uslova ulaska u grupu bio je da budući članovi nemaju ništa protiv objavljivanja fotografija na kojima se beleže rezultati. „Svima govorim da ne treba da nas bude sramota zbog toga koliko imamo kilograma. Jedinu krivicu treba da osećamo sami pred sobom jer smo dozvolili da dođemo do trideset kilograma viška", kaže Kristina. Internet nije uvek koristan Zajedno smo lakši Okupljeni u Fejsbuk grupi se hrane po pravilima koja im je prpisao specijalista ishrane. Branko Jakovljević, specijalista ishrane, kaže da je najveći problem sa informacijama o mršavljenju na internetu što su - netačne. „Savete na internetu često daju nestručni ljudi i tako mi dobijamo pogrešne rezultate", kaže. Još jedan problem je što razni programi ishrane i dijete obećavaju gubljenje određenog broja kilograma za određeno vreme. „To ljudima daje lažnu nadu i na kraju dovodi do razočarenja. U ovoj grupi toga nije bilo, svi su shvatili da je ovo trka na duge staze". Doktor Jakovljević podseća da je gojaznost bolest koja ima svoju šifru u međunarodnoj klasifikaciji bolesti - E66 i da je uvek najbolje potražiti profesionalnu pomoć. Šta kada se kilogrami istope? „Kilogrami su jedina stvar koju nikada do sada nisam uspeo da kontrolišem", kaže Ivan. Iako je osnovala grupu, Kristina još uvek nije uspela da ostvari cilj - željeni broj kilograma. „Ja imam tu nesreću da sam dovoljno dugo imala trideset kilograma viška, a to je dovelo do toga da sam poremetila hormone. To je još jedan od razloga zbog koga se striktno držim saveta, jer želim da hormone i težinu vratim u normalnu", kaže. Stručnjaci smatraju da broj kilograma nije presudan kada je mršavljenje u pitanju. Trčanje za one koji ne vole trčanje Kancer: Kada je učenje na internetu korisno „Koje god dijete da se striktno pridržavate, izgubićete kilograme. Problem je šta posle, kako tu kilažu održati i prihvatiti promenu", kaže Nevena Lovrinčević, psiholog Centara za psihološku edukaciju. Lovrinčević se jednom nedeljno sastaje sa članovima grupe. Kaže da je podrška Fejsbuk grupi bila profesionalni izazov. Na grupnim seansama razgovaraju o stvarima koje prate mršavljenje. Razumeti zašto je došlo do povećanja broja kilograma je jako važan korak u mršavljenju, ali i kasnijem održavanju telesne težine. „Kada počnete da menjate način ishrane, otkrivate još mnoge stvari o sebi. Hrana je mnogo više od goriva za organizam. Broj kilograma može da se posmatra i kao autodestruktivno ponašanje", objašnjava Lovrinčević. Jelena Tomić Bisenić je izgubila oko 15 kilograma od kada se priključila grupi. I dalje se hrani kako program ishrane nalaže, kako bi došla do željenog broja kilograma. Ipak, postigla je jedan od najvažnijih ciljeva. Gojaznost je bolest i važno je dobiti savete stručnjaka na početku borbe sa kilogramima „Posle dve meseca, prekršila sam plan ishrane. To smo svi uradili kako bi pokazali sebi da smo naučili da kontrolišemo želju i potrebu za hranom", kaže Jelena. Odnos prema hrani se gradi još u najranijem detinjstvu i promena navika se ne dešava preko noći i bez rada na sebi, objašnjava Lovrinčević. „Nakon dva meseca psihološkog savetovanja, shvatila sam da sam se otarasila stega koji sam nosila oko vrata kada je hrana u pitanju", kaže Kristina. Ne očekuje da će borba biti laka, ali je zarad rezultata spreman da izdrži. „Očekujem da dođem do kilaže koja će prijati mojoj građi. Drugi cilj je promenim svoj stav tako da, kada budem skinula kilograme, moja svakodnevna ishrana treba da bude takva da mogu da pojedem ponekad i nešto što nije zdravo, a da to ne promeni moje zdravstveno stanje".