Odbojkašice Srbije na vrhu Evrope i sveta: „Nema zime za nas dok su one na terenu“
Ženska odbojkaška reprezentacija odbranila je titulu šampiona Evrope, a u kolekciji već ima zlato sa Svetskog prvenstva i već neko vreme gospodari planetom - kako?
Ovo je treće zlato koje su odbojkašice Srbije osvojile na EP u poslednjih osam godina Nije bilo lako odbojkašicama Srbije u finalu Evropskog prvenstva. U petom setu su gubile 9-6, sa druge strane mreže bile su odlične Turkinje, a oko terena 14.000 domaćih i veoma bučnih navijača. Da, mnogi bi u tom trenutku rekli da je kraj neminovan i blizu. Međutim, onda na servis izlazi Bjanka Buša i sve se menja - 11:9 za Srbiju. Gotovo? Pa, ne baš. Turkinje su se brzo vratile u meč i preokrenule na 12:11, što je bio samo još jedan u nizu blagih srčanih udara za ljubitelje sporta u Srbiji. Ipak, na kraju se sve završilo zlatom, himnom i pobedničkim postoljem, iako je meč pun preokreta u međuvremenu pokidao mnoge živce. „Preživeo sam nekako", kaže za BBC na srpskom bivši reprenzetativac u odbojci Vasa Mijić. „Bila je velika tenzija, videlo se da neće biti lako", dodaje on. Za to vreme su neki sve mirno gledali. „Nije mi utakmica bila toliko stresna", kaže za BBC na srpskom Ana Lazarević, odbojkašica Olimpijakosa i povremena reprezentativka. „Zašto? Jednostavno je - zato što znam ko igra za našu zemlju. Ove devojke su mi usadile poverenje i dok su one na terenu znam da za nas nema zime". Tijana Bošković je drugi put proglašena za najbolju igračicu Evropskog prvenstva, a ima samo 22 godine Tajne Pobedom nad Turskom odbojkašice Srbije odbranile su titulu i nastavile niz neverovatnih rezultata. Na Evropskim prvenstvima od 2011. godine imaju tri zlata, jednu bronzu, prošle godine su osvojile i Svetsko prvenstvo, a aktuelne su vicešampionke Olimpijskih igara. Koja je tajna uspeha? „Nema tajni, samo kvalitetan i predan rad", navodi Mijić. „Treniraju mnogo i kvalitetno, stručni štab odlično odrađuje posao i kada se na to doda kvalitet igračica, sve to dovede do uspeha", dodaje on. Nekadašnja reprezentativka Ivana Đerisilo kao važan sastojak uspeha nacionalnog tima ističe timski duh. „Naš selektor stalno potencira jednu rečenicu - ako prva pogreši, daj da ispravimo drugu loptu", kaže ona za BBC na srpskom. „Da, može da se desi loš prijem, ali će sledeća igračica to regulisati i stvoriti mogućnost za dobar napad. „Ključ je u poštovanju saigračice - ako je pala za loptu i izjurila nešto nemoguće, nemoj to da prospeš". Lazarević navodi da reprezentativke u najvažnijim trenucima uvek pokažu odgovornost i smirenost. „Ove devojke se znaju ceo život, svake godine provedu po šest meseci sa reprezentacijom", ističe ona. „Mislim da je napravljen odličan sistem u ekipi koja sad već štancuje medalje". Šampionski poen osvojen je pecanjem reprenzetativke Turske, za šta se čekala potvrda čelendža - ovo je trenutak u kojem je sve bilo gotovo Tim Svi ti aspekti viđeni su tokom finala sa Turskom. „Vrlo teška utakmica i za igranje i za gledanje", kaže Đerisilo. „Retko ko i u košarci može da se pohvali da je igrao pred 14.000 navijača... Stvarno je bilo pakleno, mogu da zamislim kako im je bilo", dodaje. Mijić kaže da se od početka videlo da neće biti lako. „Turkinje su nošene atmosferom igrale voema dobro. Nije lako igrati u takvim uslovima, oscilacije i greške su normalne... Nije bilo lako". Za najbolju igračicu turnira proglašena je Tijana Bošković, ali mnogi kao najveću heroinu ističu Bjanku Bušu, koja je servisima pred kraj napravila pravi dar-mar među Turkinjama. „Da, ali treba doći do petog seta, a posle tih servisa treba završiti utakmicu, što nimalo nije lako", kaže Đerisilo. Ženski fubal u Srbiji: Mesijeva plata i amaterske fudbalerke „Stefana Veljković i Silvija Popović su važne u bloku, Tijana Bošković i Brankica Mihajlović udarne igle u napadu i prava kaznena ekspedicija za protivnike, ali važan je i dobar prijem kao i Majino dizanje. „Zato ne treba nikoga da veličamo - sve je to timski uspeh. Isto navodi i Mijić. „Tijana i Brankica su među najboljim igračicama sveta, Maja odlično diriguje, ali one ne mogu same da igraju. „Na primer, trener i stručni štab su fantastično vodili utakmicu, Terzić je smirenim tonom davao savete, nije dizao tenziju... Prenosio je mirnoću na devojke. „Pored toga, neke igračice se možda nisu istakle u finalu, ali su dale dosta toga da bi ekipa uopšte stigla do toga... Cela ekipa je zaslužna". Sagovornici BBC-ja ističu timski duh i značaj svake igračice za velike uspehe odbojkašica u poslednje vreme Novo doba A do pre samo desetak godina nije sve bilo baš tako. „Prvi put smo otišle na Svetsko prvenstvo 2006. kao reprezentacija Srbije i Crne gore", priseća se Đerisilo, koja je tada bila u timu. „Da bismo došli do toga morali smo da prođemo pretkvalifikacije za kvalifikacije za kvalifikacije za grupu... „Bukvalno smo krenuli ni iz čega i uzeli medalju - tada počinje nove era naše odbojke i samo smo nastavili u tom ritmu". Važan deo uspeha je i selektor Zoran Terzić, koji je na toj funkciji već 17 godina. „Ja sam 1999. počela da igram u reprezentaciji i imali smo momenata 2008, 2009. i 2010. kada nije bilo uspeha", navodi Đerisilo. Prvak Srbije u ženskom fudbalu uspeo ono što muškarcima često ne uspeva. Međutim, kako kaže, Odbojkaški savez je tada istrpeo selektora i igračice koji su bili „u procesu rasta". „Terzić je veoma mlad, sa 30 godina, postao selektor... On se učio na nama i mi smo učili od njega, pa danas ubira plodove tog rada. „Pritom, nema smena generacije, jer on svake godine ubaci u sastav neku novu igračicu, čak iako nije potpuno spremna, jer misli na budućnost", navodi Đerisilo. Tokio Sledeće godine su Olimpijske igre u Tokiju. Ukoliko odbojkašice Srbije osvoje i to biće... Pa, šampionke svega. „Bilo bi nezahvalno reći da nam fali samo zlato", kaže Đerisilo. „Ne treba praviti pritisak i govoriti 'sada moramo na zlato'... Znaju one to sigurno. Da, svi ga priželjkujemo, ali mnogi nisu uopšte svesni šta je potrebno da bi se došlo do njega". Ipak, kako kaže, često je lakše doći do finala na Olimpijskim igrama nego na Evropskom prvenstvu, jer će u Tokiju biti i reprezentacija koje igraju „školsku odbojku". „Želja i volja postoje, sigurno će dati sve od sebe, ali čak i da ne urade ništa do sada su uradile toliko toga da nema šta da im se zameri", smatra ona. I Brankica Mihajlović i Tijana Bošković su rođene u Republici Srpskoj - jedna u Brčkom, druga u Trebinju Mijić kaže da bi objedinjavanje titula Evrope, sveta i Olimpijskih igara bilo lepo, kao i da bi to malo ko uspeo da ponovi. „I ovo sada će se teško ponoviti - dve evropske titule u nizu i jedna svetska. „Ipak, rano je o tome... Priča se o zlatu, a posle prvog izgubljenog seta svi će biti selektori i pričati 'kako to igraju, šta rade'. „Kao košarkaši koji su unapred bili šampioni, a kada su izgubili od Španije onda su odjednom postali najgori". Kako navodi, odbojkašice samo treba bodriti i pustiti da sve teče svojim tokom - pre svega da prođu pripreme, da ne bude povreda i da sve budu na okupu. I Ana Lazarević upozorava da ne treba pričati unapred, ali veruje u njene saigračice. „Naravno da sada svi gledaju ka zlatu kad su nas navikle na to", kaže uz osmeh. „One su te koje najviše žele to zlato, a sigurna sam da će i tako biti - treba biti realan, jednostavno su najbolje na svetu". Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk