Indija, Srbija i spiritualnost: Kako izgleda biti sledbenik gurua i zašto ga prate i pravoslavci
Dok grupa mlađih ljudi u beogradskom stanu meditira, sa police ih posmatra fotografija sa Mohanđinim likom.
Zatvorenih očiju naglas izgovaraju mantru: „Ooooommmm". Ubrzo potom im se preko zvučnika obraća Mohanđi lično. „Pravo bogatstvo dolazi iz onoga što dajemo zemlji, a ne iz onoga što od nje uzimamo", govori on. Udruženje građana „Mohanđi Srbija" deo je mreže ove fondacije koja je aktivna u 25 zemalja. Osnovano je 2016. godine i četrdesetak volontera organizuje predavanja i radionice, i sarađuje sa drugim grupama koje se bave humanitarnim radom. Mohanđijeva organizacija, prema rečima Barbare Dizdarević, jedne od članica, ima oko pet hiljada sledbenika u Srbiji. Njegovi sledbenici žive u 80 zemalja. „To je organizacija u kojoj imate pristalice gurua poreklom iz Indije sa određenim međunarodnim i korporativnim iskustvom", kaže za BBC na srpskom sociolog religije Milan Vukomanović. „Koliko sam mogao da vidim, sve upućuje na to da filantropski motiv stoji iza pokreta, da tu postoji jedna vrsta ljubavi prema čovečanstvu i onda na osnovu ta dva elementa možete procenjivati autentičnost jednog pokreta, ili jednog duhovnog lidera." Ko je Mohanđi Ovaj netipični guru, bivši biznismen u industriji nafte, često se, čak i kada drži meditacije, oblači u majice i džins. Ima dugu prosedu bradu, duboke crne oči i likom, kažu, podseća na nemačkog filozofa Karla Marksa, tvorca Komunističkog manifesta. Propoveda nenasilan život i kaže da mu je životna svrha da ujedini svet ljubavlju i dobrotom. Uveren je da je najbolja ljudska religija Ahimsa - nenasilje u mislima, rečima i delima. Pre spirutualnog života P. K. Mohan je bio uspešan biznismen, koji je radio za velike kompanije na Bliskom istoku. Tragedija koja se dogodila kada je imao 35 godina potpuno je okrenula je njegov život. „Moja ćerka je poginula u saobraćajnoj nesreći. Imala je četiri godine", rekao je Mohanđi u intervjuu za BBC na srpskom. „To je bio prelomni trenutak za mene. Ona je bila tako mala. „Pitao sam se zašto je ona otišla? Zašto nisam ja otišao? Već sam iskusio život. Uradio sam sve što sam želeo na zemlji. „A ona je otišla na tako dramatičan način. To je bilo vreme kada sam se zapitao šta je to život". U činjenici da je Mohanđi doživeo tragediju, a onda se iz nje izdigao, Milan Vukomanović vidi segment mitologizacije koja se vezuje za njega i ono odakle on crpi duhovni autoritet i snagu. „On je kao savremeni Jov. On je prošao kroz nedaće, a onda kod njega dolazi do podizanja i reafirmacije kao duhovnog lidera nakon vremena koji je proveo u asketskoj kontemplaciji. „To je tradicionalni put indijskog učitelja, blizak hinduizmu", mišljenja je Vukomanović. Pogledajte video: Crkva u kojoj se duša leči alkoholom Mnogo različitih crkava postoji na svetu, ali samo se u jednoj pije alkohol tokom službe. Ko je pravi guru Ali, kaže, ne treba biti sklon mistifikacijma. „Svi gurui su, ipak, obični ljudi. Kao Rajneš, o kome je Netfliks napravio dokumentarac. „On jeste bio ozbiljan, duhovni učitelj, ali bio je sklon luksuzu i to je bacalo senku na ono što je radio", dodaje Vukomanović. Pravi guru je, prema njegovim rečima, onaj koji ne naplaćuje tu vrstu usluga. „Mislim da je to slučaj sa Mohanđijem. „Takvi učitelji su oduvek postojali u Indiji samo što su sad, u internacionalnom kontekstu, reflektori upereni u njih. „Odatle i povećano interesovanje ljudi, a otud i porast broja sledbenika", kaže Vukomanović. Mohanđijeva organizacija je postavljena na volonterskim principima. Seanse i meditacije se ne naplaćuju, nego polaznici, ukoliko žele, mogu da ostave novac kojim se kasnije plaća prostor u kojem se sastanci održavaju. Spiritualni put i žena iz Srbije „Da bi u potpunosti razumeo Mohanđija čovek mora da razgovara sa njim, posle seanse", kaže za BBC na srpskom 26-godišnja Barbara Dizdarević. „To je jedini način da razume snagu njegovog uma", kaže ona. Barbara je već sedam godina uz Mohanđija i dugo ga je pratila svuda po svetu. „Tri godine sam bila njegov asistent. Bilo smo zajedno u Peruu, obišli smo sve balkanske zemlje, Indiju, Šri Lanku, Tibet, Nepal, Vijetnam…". Seanse meditacije i joge se održavaju po svim većim gradovima, a indijski guru dva puta godišnje dolazi i održava seminare. Mohanđijeva supruga je iz Srbije i to je jedna od veza sa ovom zemljom. Barbara, koja je bila omladinski šahovski prvak Srbije, kaže da se sa učenjem istočnjačkog gurua koji često dolazi u Srbiju upoznala sasvim slučajno. „Nisam znala ništa o njemu. Igrala sam šah i to je za mene bio ceo svet. „Mama je pročitala članak u kome je pisalo da dolazi duhovni učitelj iz Indije koji je oženjen Srpkinjom, i rekla je: 'U redu, ako kreneš sa mnom, ne moraš da ideš u školu danas. „To je za mene bilo dovoljno", dodaje ona. Kada ga je upoznala njen život se, kaže, promenio. „To je za mene bilo otkrovenje. Kad sam ga videla osetila sam neverovatnu količinu ljubavi i svetlosti." I dodaje da je te godine postala omladinska prvakinja Srbije u šahu i učestvovala na Svetskom prvenstvu. „Svi su videli promene", tvrdi ona. Pogledajte video: Kako se neki sveštenici bore protiv korona virusa „Korona virus je delo đavola": Sveštenici koji se egzorcizmom bore protiv zaraze „Čoveče, ono što ti pričaš - ja to osećam" Kada je njegova četvorogodišnja ćerka nastradala u saobraćajnoj nesreći, Mohanđi je živeo u Dubaiju. Njegov prijatelj je imao mali studio iz kog je emitovao radijski program. Jednom prilikom ga je zamolio da mu bude gost u emisiji. „Otišao sam u emisiju bez ikakvog koncepta, bez plana. Samo sam sedeo tamo i pričao šta god mi je padalo na pamet. Ljudi su to počeli da slušaju. „To je bilo briljantno, zato što zapravo, nisam očekivao da će iko slušati. Mislio sam da živimo u vremenima kada svi pričaju, a niko ne sluša", kaže on. Ljudi su ubrzo počeli da se javljaju, da se pridružuju. „Naročito mlađi ljudi su počeli da mi prilaze", kaže on. „Govorili su - čoveče, ono što ti pričaš ja to osećam". Za razliku od većine bilo duhovnih, bilo političkih lidera, Mohanđi ne želi da ga sledbenici slepo prate i doživljavaju kao božanstvo. „Iskreno ne verujem da neko treba da prati nekoga, ja sam samo podsetnik ljudima da ja pratim sebe, i verujem da ljudi to treba da rade - da slušaju i prate sebe. „Mislim da je to najvažnije učenje, da je to moja najvažnija poruka ljudima", kaže Mohanđi za BBC na srpskom. Opasnosti i zamke Nedavno objavljeni dokumetarac Netfliksa o hinduističkom pokretu Bhagvana Rajneša koji iz duhovne organizacije evoluira u radikalni, ekstremni i militarisitički kult, poziva na oprez od idolopoklonstva - praćenja bez bilo kakve kritičke distance. „Iskreno rečeno, veći je problem sa tradicionalnim religijskim vođama, kao što je, na primer, bio Homeini u Iranu, ili inkvizicja u Srednjem veku, ili danas učešće sveštenika u međuetničkim sukobima, gde postoji jedna vrsta duhovnog liderstva i blagoslova onima koji učestvuju u sukobima", kaže sociolog Vukomanović. U Srbiji, smatra on, prema malim verskim zajednicama postoji zazor već dugo, tačnije od 1990-tih godina, kada se pričalo da su to sekte, kultovi nekakve destruktivne organizacije. „Mala konzervativna društva imaju tendenciju da isključuju manjine, ne samo verske nego i etničke i seksualne", kaže Vukomanović. Dodaje da je uočljiv medijski pristup koji ima nameru da izaziva moralnu paniku, uglavnom bez osnova. „Naročito je to vidljivo u tabloidnoj štampi. „Ako biste proverili koliko je takvih insinuacija procesuirano, koliko zaista tu ima destruktivnog potencijala, da li je došlo do nekog pravnog ishoda, onda biste videli da tu nema ničega - inače bi to bilo praćeno bombastičnim naslovima i tekstovima", ocenjuje on. Mogu li pravoslavni vernici da slede indijskog gurua Zanimljivo je da su polaznici Mohanđijevog pokreta u Srbiji većinom vernici i pripadaju Srpskoj pravoslavnoj crkvi. „Iz moje perspektive to se ne kosi, ne potire jedno drugo. Za mene ovo nema veze sa religijom. „Ovo je duhovnost, prihvatamo sve, ne osuđujemo nikog i mislim da nismo u konfrontaciji sa SPC", kaže Barbara Dizdarević. Vukomanović primećuje da SPC ne gleda blagonaklono na vernike koji praktikuju jogu i meditacije - kao i Grčka pravoslavna crkva, čije je vladajuće telo u junu godine ocenilo da su sve vežbe joge „apsolutno nespojive sa hrišćanstvom". „Srpska pravoslavna crkva kao dominantna crkva dosledno je oduvek bila isključiva, naročito prema netradicionalnim religijama koje dolaze u Srbiju. „Nikada se nije libila da pokazuje otklon i zazor od netradicionalnih verskih pokreta. „Možemo reći da se SPC trudi da održi primat na religijskom tržištu. I ja bih rekao da se SPC ponaša ekskluzivistički", kaže Vukomanović. „Očinska figura" Seansama u Beogradu, čini se, većinom prisustvuju žene. Dok Vukomanović kaže da je to tipično za hinduističke pokrete, Barbara smatra da u Mohanđiju svako nađe ono što mu nedostaje. „U mom životu on je ispunio figuru oca kojeg nisam imala", kaže ona. „Posle toliko vremena provedenim sa njim mogu da kažem da svaka osoba koja ga je upoznala u njemu pronalazi ono što mu nedostaje". Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk