Zemlja meda i Oskar 2020: „Pobedili su u mom srcu“
Nije se spavalo u Skoplju u noći dodele Oskara - do jutra su mnogi pratili prenos dodele nagrada čekajući da vide da li će u njihovu zemlju stići zlatna statua.
Atanas Georgiev, Ljuba Stefanov, Tamara Kotevska, Atidže Muratova, Samir Ljuma U punoj sali Kulturnog centra za mlade (MKC) u nedelju uveče organizovan je uživo prenos dodele. Na društvenim mrežama su se nizale poruke podrške autorima filma Zemlja meda, kao Atidže, „kraljici pčela" čiji život je prikazan u ovom dokumentarcu nominovanom u dve kategorije. „Čekam Atidže sa Oskarom, kao da ne radim od sedam ujutru", napisala je jedna osoba na Tviteru. Film nije osvojio nagradu, ali je već ušao u istoriju Oskara - to je prvi film nominovan i za najbolji dokumentarac i za najbolji strani dugometražni film. Nema nagrade, ali ponos ostaje Mnogi su na Tviteru pokazali ponos i sreću, jer se imena reditelja iz njihove zemlje čitala uz jednog Toma Henksa, Džoa Pešija, Paćina. „Ponosna sam na makedonske reditelje i sve one koji su radili na dokumentarcu, koji je imao dve nominacije. Oni nisu osvojili Oskara, ali ako pogledate ovako, nisu ni Henks, Peši ni Paćino. Neka budu ponosni." „Film je pobedio u mom srcu, a nadam se da i u svesti mnogih", napisala je ova korisnica Tvitera. Mnogi su komentarisali uzbuđenje koje je vladalo tokom noći, jer niko nije mogao da spava. „Svi smo se okupili budni, kao da je zemljotres bio". Bilo je i onih koji su upoređivali koliko je koštalo da se napravi ovaj film, a koliko neki koji su osvojili nagradu. „25.000 evra od evropskog fonda, plus 50.000 evra od vlade. Sa ukupno 75.000 evra napravili su delo koje je rame uz rame sa onim facama koje su imale stotine miliona evra budžeta za film. Poklon do zemlje! Da im se podigne spomenik!". Od sela Bekirlije do Holivuda Makedonska pčelarka ili „Kraljica pčela" - kako su nazvali Atidže - pridružila se autorskoj ekipi na crvenom tepihu ispred Dolbi teatra u Los Anđelesu u novoj haljini koja podseća na tradicionalne nošnje i sa novom frizurom u njenoj omiljenoj „kesten boji". Po završetku filma, Atidže se preselila iz malog sela Bekirilije blizu Velesa u novu kuću kojoj joj je kupila filmska ekipa. Ona se posle dodele nagrada, zajedno s autorskom ekipom zahvalila svima i rekla da se njen život „drastično promenio". „Imam novu kuću i sve je bolje i bolje. Želim da publika iz filma nauči samo ovo: kao što ja delim s mojim pčelama, želim da ljudi dele jedni s drugima", piše na zvaničnoj Fejsbuk stranici filma Zemlja meda. Da njena poruka stiže do svesti ljudi govore i ovi tvitovi. „Za mene će Zemlja meda zauvek ostati maestralno parče umetnosti koje je izašlo iz Makedonije. Iskrenost, požrtvovanost, svest, empatija nasuprot cele holivudske pompeznosti." „Ostajemo uspešna Medena zemlja i bez Oskara. Poruku ovog dokumentarca da počnemo da primenjujemo da bi sačuvali prirodu, poboljšali uslove za život i međuljudske odnose. Laku noć". O čemu je film? Dokumentarac o odnosu savremenog čoveka prema prirodi prati život Atidže, skromne pčelarke iz Severne Makedonije. Ona živi s majkom, spašava pčele i vraća prirodu u ravnotežu. „Glavna ideja filma je da prikaže pripadnost čoveka prirodi, ali i kako se narušava ravnoteža u prirodi zbog načina na koji se koriste prirodni potencijali", rekao je ranije za BBC na srpskom producent i montažer Atanas Georgiev. Atidže živi kao jedno s prirodom i pokazaje moć i veličinu čoveka. „Ovo je vreme u kome se iskrenost, jednostavnost i humanost bore da preživi bitku s materijalnim. „Skromnost je nešto što zaboravljamo zbog prestiža i lakomosti. Na tom putu možemo stići do ambisa, kako bi lekciju naučili", rekao je Georgiev. On kaže da upravo o tome govori i glavna Atidžina poruka „pola uzmi - pola ostavi" - ove reči oslikavaju njen odnos prema medu, pčelama i prirodi. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk