Kako je kuvanje i čišćenje domaćinstva preobrazilo jednog nasilnika
Jedan lokalni interventni program u Ruandi pokušava da umanji nivo nasilja u porodici tako što uči muškarce da obavljaju kućne poslove i nedavna studija je pokazala da su posledice po zajednicu pozitivne.
Žan Pjer, 32, živi u Mvuliru, u istočnoj provinciji Ruande Muhoza Žan Pjer je tukao svoju ženu. Posmatrao ju je kao nekoga koga je oženio kako bi mu podarila decu i brinula se o njoj. „Sledio sam primer svog oca. Moj otac u kući ništa nije radio. Kad bih se vratio kući i video da nešto nije urađeno, maltretirao bih je", rekao je on.. „Govorio bih joj da je lenja, da je beskorisna i da treba da se vrati u kuću svojih roditelja." Ali onda se nešto promenilo - naučio je da kuva i sprema po kući. Bilo je to deo lokalnog interventnog programa u njegovom selu u Mvuliru, u istočnoj provinciji Ruande. Taj program je ohrabrivao muškarce da se prihvate poslova u domaćinstvu i nege o deci. Žan Pjer tvrdi da mu je taj program, poznat kao „Bandebereho", odnosno uzor na jeziku kinjaruanda, pomogao da promeni ponašanje. Išao je na časove koji su pokrivali sve, od kuvanja i čišćenja kuće do razgovora o tome kako razbiti tradicionalnu rodnu podelu. „Pitali bi nas da li muškarac ume da čisti kuću i mi bismo odgovorili da ume", rekao je on. „A onda bi nas pitali: 'Ko od vas to radi?' I niko se ne bi javio." „Pravi muškarac ne treba da kuva" Aktivisti iz „Bandebereha" pokazali su Žan Pjeru kako da obavlja poslove za koje je ranije mislio da su zaduženja njegove žene. „Otišli bismo kućama", dodao je, „i primenili to znanje". „A onda bismo se vratili na obuku sa svedocima koji bi potvrdili da su primetili neke promene u nama. „Znam da kuvam. Perem veš svoje dece. Znam da ogulim bananu, da sameljem suvu manioku i prosejem brašno." Žan Pjer i supruga su u braku 10 godina Međutim, nije bilo lako promeniti se, pošto su prijatelji odvraćali Žan Pjera od toga da obavlja kućne poslove, govoreći mu da „pravi muškarac ne treba da kuva". „Moja porodica i prijatelji počeli su da govore kako mi je žena sigurno dala neku drogu... Rekli bi da pravi muškarac ne treba da nosi snop pruća za potpalu ulicom - to je za papučare", rekao je. Ali, Žan Pjer je nastavio kada je video koliko to koristi njegovoj porodici. On kaže da su mu deca postala bliža i da žena sad vodi posao sa bananama pomoću kojeg su sredili svoj dom. „Moja žena se sada prema meni odnosi drugačije nego pre", kaže on. „Ranije se odnosila loše zato što sam ja prema njoj bio loš, ali sada pričamo i zajedno odlučujemo kako ćemo šta raditi." „Oslobodio sam je, sada ona radi i ja radim; ranije sam bio ubeđen da ona mora da bude kod kuće, dostupna kad god ja to poželim." Strah i sloboda Žan Pjerova žena Musabjimana Delfina, kaže da je ranije imala vrlo malo slobode i da je živela u strahu. „Ponekad bih se osećala kao obična radnica", kaže ona, „ali onda bih se setila da radnici dobijaju platu". „Nikad nisam pomišljala da bi žene mogle da zarađuju, zato što nikad nisam imala vremena da smislim neku aktivnost koja bi donela novac." „Sada imam dovoljno slobode u kući, izlazim i zarađujem kao svi drugi." Projekat „Bandebareho" naučio je Žan Pjera da obavlja poslove za koje je ranije verovao da su zaduženja njegove žene Delfina odlazi iz kuće u pet ujutro kako bi prodavala banane na pijaci, dok Žan Pjer ostaje kako bi se brinuo o njihovo četvoro male dece. „Kad se vratim, kod kuće me sačeka skuvan obrok", kaže ona. Kurikulum projekta isprva je u Latinskoj Americi razvila kampanja za očinstvo organizacije Menker, koja veruje da će istinska jednakost ostvariti tek kada muškarci budu preuzeli 50% brige o deci i domaćinstvu u celom svetu. Studija o parovima koji učestvuju u projektu pokazala je da su u Ruandi muškarci koji su tokom dve godine pohađali nastavu o brizi o deci manje nasilni prema ženskim partnerima od onih koji nisu išli na te časove. Ali studija je takođe pokazala da oko jedne trećine žena čiji su partneri učestvovali u programu i dalje doživljava intimno partnersko nasilje. Prema podacima Nacionalnog instituta za statistiku u Ruandi, objavljenim 2015, oko 52% muškaraca u toj zemlji tvrdi da nisu nikad bili nasilni prema partnerki. Centar za mušku statistiku u Ruandi, koji je doneo ovaj program u zemlju, sada želi da zajednice i vlast u većoj meri prihvate „Bandebereho". Na Beoviziji se bira predstavnik Srbije na Eurosongu, a jedna pesma ima drugačiju poruku. Fidele Rutajisir, načelnik centra, rekao je: „Još uvek imamo negativne društvene norme, negativne muške nazore, kulturne barijere - to su osnovni faktori za visok nivo nasilja prema ženama u Ruandi. „Muškarci tradicionalno ne učestvuju u negovanju dece. Muškarci još uvek polažu pravo na seks, materijalna sredstva, donošenje odluka. „Kada se muškarci više posvete negovanju dece, pogled na rodne razlike im se pozitivno menja, počinju da razumevaju vrednost rodne ravnopravnosti." U slučaju Delfine i Žan Pjera program nije samo koristio njihovoj porodici, već i celoj zajednici. „Sada smo na medenom mesecu, deset meseci pošto smo se uzeli", kaže Žan Pjer. „Kad postoji neki konflikt ili neko pitanje bezbednosti u našem kraju, naše mišljenje se veoma ceni, zato što ostali vide da nemamo nikakve probleme u našem domaćinstvu." Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk