Korona virus, praznici i pisma: Ko danas šalje čestitke za Novu godinu - ima nas još
Poslednji put sam dobila čestitku pred Novu godinu bilo je otprilike 1995. godine.
Tada sam imala sedam godina, a moj vršnjak Dalibor je tog leta u Igalu prodavao krofne. Nosio je plastične kutije i uzvikivao danas teško zamislivu marketinšku poruku duž cele betonske plaže: „Sveže krofne samo dinaaar". Upoznali smo se, igrali i na kraju razmenili adrese. Nekoliko meseci kasnije, u Valjevo je stigla čestitka sa starinskim crtežom devojčice u snegu, još je vidim pred očima. Četvrt veka kasnije, pre nekoliko dana zbog izolacije sam dobila dva pisma - čestitke. Ima nečeg u tom iščekivanju i gledanju u sanduče, a onda u pažljivom cepanju koverte. Nešto što nijedna notifikacija na društvenim mrežama nema. A koristim ih, nažalost, sve. Praznični duh i toplina I Beograđanka Nataša Vucelja ih koristi, ali čuva i porodičnu tradiciju da nekoliko puta godišnje - za rođendane i Novu godinu najbližima pošalje čestitku. „Živimo udaljeni jedni od drugih i ove čestitke ispod jelke su kao neki praznični duh, koji doprinosi širenju topline i stvara delić osećaja da smo zajedno za praznike. „Šaljem čestitke koje sama pravim i još da ugođaj bude kompletan, nalepim i filatelističke markice, na primer, dedi ove godine stiže sa markicom Partizana", kaže ona za BBC. Ova godina korona virusa je vratila poštama pune ruke posla, jer je značajno porasla i kupovina preko interneta. I ovih decembarskih dana više posla imaju kuriri, nego poštari. „Poslednjih desetak godina, u ovom prazničnom periodu godine, veliki deo čestitanja prešao je sa pisma i čestitki na slanje paketa sa poklonima, pa su naši ekspres kuriri više angažovani od poštara u vreme slava i novogodišnjih i božićnih praznika. „Pisma, čestitke i razglednice su svakako ostala prisutna kao vid komunikacije, ali je primetno da se sa pojavom i razvojem interneta i društvenih mreža njihov broj smanjuje", kažu u pisanom odgovoru iz Pošta Srbije za BBC. Sve su ređi i đubretari koji vam krajem decembra pozvone na vrata da prodaju čestitke, a čuvenih Unicefovih humanitarnih čestitki nema već dve godine. Iako Nataša Vucelja izbegava da čestita praznike preko društvenih mreža, rođendanske želje poznanicima, kao i mnogi, ipak pošalje preko Fejsbuka. Voli i da kupi ručno pravljene čestitke, koje, kaže, nije teško naći. Deda Mrazovo odelo - ručni rad Nataše i dece „One mogu da se kupe svuda - kod uličnih prodavaca, na bazarima, izložbama ručnih radova i uvek ću se odlučiti za njih jer se neko potrudio i utkao malo duše u to", dodaje Nataša Vucelja. „Sami smo ih napravili i dizajnirali" Da bi ovako mogao da se razonodi, pomislio je i Čedomir Jovanović. „Poslao sam oko 40 čestitki za novogodišnje praznike. „Verenica je došla na ideju da pošaljemo i onda smo krenuli u akciju", kaže dizajner iz Beograda. „Sami smo ih napravili i dizajnirali", dodaje Ivona Vikalo. Šalju ih poslovnim partnerima u regionu i inostranstvu. „Ne sećam se kada sam poslednji put slao, ali moja majka ih redovno šalje decenijama unazad", priznaje Čedomir. Pisma Deda Mrazu u vreme korone Kako bi podsticali kulturu pisanja i pismenosti Pošte Srbije već 18 godina organizuju konkurs „Piši Deda Mrazu", na kom je ove godine učestvovalo više od 7.000 dece. Čestitka može biti i ukras, kao kod Vucelje Najlepša pisma za Severni pol stigla su od osmogodišnje devojčice iz Vlasotinca Une Gligorijević koja je nacrtala devojčicu u prazničnoj atmosferi, kao i od njenog vršnjaka Stefana Dimića iz Ugljara sa Kosova. On je pesmicom zamolio Deda Mraza - da razveseli svu decu: ,,Godina je bila teškaali nije naša greška, mi smo stvarno dobri bilii poklone zaslužili." Gde danas kupiti čestitke? One klasične čestitke sa Deda Mrazom, irvasima i saonicama mogu se kupiti u knjižarama, a u Pančevu ih ima i na jednoj specijalizovanoj tezgi. Pančevac Neša sa suprugom već 25 godina zakupljuje tezgu u centru grada i prodaje iz ug ukrase za jelku. Kako je za lokalni portal 013 rekao, kako decembar odmiče tako se i prodaja lagano popravlja „iako to nije ni blizu kao nekad". Jelka koja nastaje tek kad se čestitka otvori „ Ljudi još kupuju novogodišnje čestitke, verovali ili ne! „Ali, dok je do pre najmanje deceniju jedna osoba znala da uzme i po pedesetak komada u cugu, sada to bude maksimalno dve do tri", rekao je pančevački prodavac. Tek poneko ih šalje poštom, kaže, a veći deo kupaca ih stavlja u paketiće. „Prodaja (razglednica i čestitki) ne beleži pad, ali je manja nego pre jednu deceniju", navode iz Pošte. Kako je bilo pre? Dopisivanje je bilo intenzivno između dva svetska rata, pokazuju arhive - sedamdesetih godina 20. veka je, čini se, bilo na vrhuncu. Tad je bilo uobičajeno da svaka porodica pred praznike pošalje i dobije desetine pisama, čestitki i skoro zaboravljenih dopisnica. Ovo vreme pandemije je možda trenutak da starijima koji su sami napišemo nekoliko redaka. „Uvidom u arhive našeg PTT muzeja, u PTT vesniku, zabeleženo je da su 1977. godine, za novogodišnje praznike „poštari pali s nogu", pišu iz Pošte. Tada je ,,kroz saobraćajnu poštu Beograd 2 dnevnoprolazilo i do tri miliona pošiljaka (u danima pred praznike), ali je čestitki bilo manje nego obično, uz povećan broj paketa." Spoj Fejsbuka i pisama Da postoje mali vredni ljudi u internet vezama, tek bi oni bili zauzeti tokom korone, a posebno tokom praznika. Pre tri godine, kad pandemije nije bilo ni u najavi, samo u novogodišnjoj noći sa mreža VIP i „Telenor" poslato je gotovo 19 miliona poruka, preneo je RTS. Umetničke duše među nama mogu sami oslikati čestitke Spoj tradicionalnog i modernog napravila je Nataša Šerbula iz Zrenjanina. Ona tokom cele godine, a posebno u vreme praznika, pravi čestitike po porudžbini - sa odštampanim fotografijama ili standardno ukrašene. A mušterije joj se javljaju preko Fejsbuk stranice „Iznenadi se - čestitke". Ni ova godina pandemije nije sprečila mnoge u želji da obraduju drage osobe, kaže ona za BBC. „Čestitke su sada traženije da se prave u elektronskoj formi, ali i dalje ljudi poručuju i da se fotografije izrade. „U poređenju sa ostalim godinama, možda je splasla euforija, malčice, ali i dalje se ljudi raduju da ih poručuju", ističe. Šerbula dodaje da se stikeri koje i sama šalje preko društvenih mreža, ne mogu „porediti sa pisanom rečju, koja u neku ruku postaje opipljiva na papiru". „Pisma koja sam ja slala izazvala su toliko emocija, svaka čestitka… (tad) vidite šta zapravo budi u ljudima pisana reč", ističe ona. Višestruka je privlačnost slanja i primanja takvih čestitki, rekla je Em Beš, garfološkinja i autorka priručnika Čitanje između redova (Reading Between the Lines). Kako je pisanje čestitki značajno sporije, to je daleko intimnije i obazrivije, kaže Ema Beš, grafološkinja. „Taj čin prislanjanja olovke na papir je vrlo ličan", rekla je za BBC Njuz. „Pokazuje da je taj pojedinac uložio i pažnju i misli. Kako je pisanje čestitki značajno sporije, to je i daleko intimnije i obazrivije. „To donosi radost onom ko prima. Većina onog što danas vidimo u pošti su računi i neželjena pisma reklame. U čestitke se unese i malo karaktera i malo ljubavi, posebno sada", dodala je Beš. Nataša Vucelja je tradiciju pisanja čestitki prenela i na decu, koji učestvuju u tome „koliko ih drži pažnja". „Nekada ih ukrašavaju, a ponekad samo nešto iscrtaju ili se potpišu. „Stariji sin koji je četvrti razred nedavno je umesto sastava iz srpskog, samoinicijativno napravio čestitku svojoj učiteljici koju jako voli i pošto se ove godine rastaju, želeo je da i ona ima neku uspomenu", kaže ponosna mama. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk