I dalje nedovoljno programera, društvenjaci u višku
Iako je nezaposlenost jedan od najvećih problema u Srbiji, postoje mnogi poslovi za koje je teško pronaći odgovarajućeg kandidata, kao i oni koje ljudi ne prosto žele da rade.
Da li znate da pišete kod? U Srbiji najlakše nalaze poslove diplomirani inženjeri informacionih tehnologija, elektrotehnike i računarstva, kao i građevinski i mašinski inženjeri sa odgovarajućim licencama. U IT sektoru gotovo da nema nezaposlenih ljudi, kaže Aleksandar Baldžijev iz kompanije Mindspeople, koja se bavi pronalaženjem odgovarajućih kandidata za pozicije u ovoj industriji. Najviše su traženi programeri u oblasti Java i PHP programskih jezika, koji imaju dovoljno iskustva za srednje i više pozicije u IT kompanijama. On smatra da i pored postojanja kvalitetnog kadra, Srbiji nedostaje škola koja će se specijalizovati za informacione tehnologije. „U ovoj oblasti već deset godina potražnja je veća od ponude", tvrdi Ivan Minić, internet konsultant i urednik portala Moja firma. Po njemu, najbolje prolaze ljudi koji su se pored fakulteta samoinicijativno bavili programiranjem, jer obrazovanje u ovoj oblasti na akademskim studijama nije odgovarajuće. Mnogi koji su voleli da igraju igrice na kraju ih prave Fedor Jurić ima 24 godine i završio je Fakultet informacionih tehnologija na Univerzitetu Metropoliten. Oduvek su ga zanimali računari, a majka ga je naučila da čita i računa na interaktivnim sajtovima za decu, što mu je bilo zabavnije od načina na koji su te veštine predstavljene u školi. „Nakon toga sam otkrio igrice i ubrzo sam prisvojio kućni računar, što je u retrospektivi zapečatilo moj izbor karijere desetak godina kasnije", kaže Fedor. Tokom fakulteta kontaktirao je kompaniju Finbet radi obavezne prakse. Nakon četiri meseca prakse u ovoj firmi ponuđen mu je stalni posao. Očekuje da će se i za deset godina baviti ovim poslom. Ko diktira uslove? Zaposleni u IT industriji, pogotovu oni na višim pozicijama, u boljoj su situaciji u odnosu na one u drugim oblastima. Ljudi s iskustvom „mogu da biraju posao, a ne da poslodavac vrši odabir", smatra Minić. U ovoj oblasti postoje poslovi za koje je izuzetno teško pronaći kandidata, poput stručnjaka za sajber bezbednost u velikim multinacionalnim kompanijama, kaže Maja Manojlović iz kompanije Stenton Čejs, koja se bavi traženjem kandidata za najviši menadžerski nivo. Sajber bezbednost obuhvata tehnologije i procese čiji je cilj zaštita sistema, mreža i podataka od napada na internetu. Većina sajber napada su automatizovani i nisu upućeni ka specifičnoj organizaciji, već pokušavaju da iskoriste slabosti sistema. Posao osobe koja se bavi sajber bezbednošću je da predvidi mogućnost napada na hardver i softver te kompanije. Oglasi za poslove u IT industriji na nižim i srednjim pozicijama često navode da je kandidat treba sjajno da poznaje više programskih jezika, što mnoge obeshrabri, kaže Minić. „To nisu uslovi, nego spisak lepih želja", tvrdi on. „Traži se mnogo, a u stvarnosti se pristaje na mnogo manje." Takođe je teško pronaći odgovarajuće kandidate za usko specijalizovane pozicije u različitim proizvodnim industrijama, koji istovremeno imaju i menadžerski potencijal, kaže Manojlović. Za koga ima posla? Među traženijim poslovima na tržištu rada u Srbiji su i profesori matematike, fizike i stranih jezika, lekari s odgovarajućim specijalizacijama (anesteziolozi, kardiolozi, pedijatri, oftalmolozi, ginekolozi...), farmaceuti, biohemičari, računovođe. Kada su u pitanju profili nižeg nivoa obrazovanja, najlakše dolaze do posla operateri na CNC mašinama, zavarivači i autotroničari/mehatroničari. Knjigovođe i računovođe se uvek traže, kao i poslovi u oblasti nege starih. Zdravstvene negovateljice, medicinske sestre (specijalista instrumentiranja) i kozmetičari, kuvari, elektrotehničari su takođe među traženijim zanimanjima, kaže Đurđica Sučević iz Nacionalne službe za zapošljavanje. Kozmetičarke lako nalaze posao Međutim, istoričari umetnosti, etnolozi, ali i inženjeri metalurgije, rudarski tehnolozi i tehnolozi obrade metala jako teško dolaze do posla. Za svršene srednjoškolce statističare, pravnike i one koji se bave zaštitom na radu i obradom metala takođe nema puno radnih mesta. Najnepoželjniji poslovi Iako je zvanična stopa nezaposlenosti u poslednjim mesecima 2017. godine bila 14,7 odsto, postoje poslovi koje skoro niko ne želi da obavlja. Sučević kaže da je najmanje interesovanja za poslove u oblasti poljoprivrede, građevinarstva i rudarstva, bez obzira na visinu zarade. Na primer, iako su zavarivači traženi i solidno plaćeni, ovaj posao slabo ko želi da radi. Teški fizički poslovi se izbegavaju Pored težih fizičkih poslova, ljudi su Srbiji ne žele da rade kao terenski komercijalisti, pošto se u ovoj oblasti plata često zarađuje na procenat. Nezaposleni se takođe ređe opredeljuju za poslove „bez radnog vremena", kada nije tačno utvrđeno koliko se vremena provodi na radnom mestu, bez slobodne subote, nedelje, praznika. Nisu omiljeni ni poslodavci koji očekuju da zaposleni obavlja obavlja više različitih poslova, na primer, da računovođa bude i sekretarica, kafe kuvarica i čistačica i, povrh toga, vodi administraciju. Programiranje nije rešenje svih problema Ljudima koji ostanu bez posla ili ne mogu da ga pronađu posle završene škole često se nude različiti kursevi prekvalifikacije u oblasti programiranja. Neke privatne škole se reklamiraju da će obučiti polaznike „za poslove od 1.000 evra". I pored velike potražnje, mnogi koji završe ove obuke ne nađu posao u IT struci. „To je lepa ideja, ali najčešće ne funkcioniše u praksi", kaže Ivan Minić. On tvrdi da se polaznici ovih kurseva dobijaju široku sliku, ali nedovoljno specijalizacije za poslove u IT sektoru. Baldžijev smatra da učenje i usavršavanje u ovoj oblasti rađa kvalitet, a to prati odgovarajući novac, kao i da sami sertifikati i diplome ne znače mnogo. „Ne mogu svi da programiraju i ne treba svi da programiraju", zaključuje Minić.