Izraelski fotograf za BBC na srpskom: „Kako sam rastao u mržnji i naučio da je se oslobodim"
Gilad Sade, fotograf iz Izraela, ima dva života.
Mnoga deca žive u ratnim zonama U prvom životu on je bio jevrejski ekstremista i član grupe Kah, koja ne voli Palestince. Zbog radikalnih izjava javno je hapšen stotinu puta. U drugom životu, onom koji je započeo pre devet godina, Gilad je postao - humanista. Otvorio je hostel čiji su gosti i muslimani iz Palestine, Irana i Malezije, ljudi koje do skoro nije podnosio. Danas je Gilad fotograf koji putuje po opasnim zemljama, među kojima je i Kosovo, u želji da pokaže da „ljudi koji žive u konfliktnim zonama, poput Srba i Albanaca, kao i Hazara, Izraelaca i Palestinaca samo žele isto - sigurnost za svoju decu". O tome zašto fotografiše ratne zone i vodi turiste u njih, gde su sličnosti i razlike između Kosova i Gaze, ali i kako „burek spaja ljude na Balkanu", govori za BBC na srpskom. Izabrao je Srbiju kao prvu destinaciju u Evropi za svoju izložbu fotografija „Putovanje u opasne zemlje", koja može da se vidi u Ostavinskoj galeriji u Beogradu i traje do 18. juna. Kako izgleda odrastati kao ekstremista Gilad je kao tinejdžer preživeo teroristički napad, kada su pripadnici palestinskih militantnih grupa bacili molotovljev koktel na školski autobus u kojem je bio. Nakon toga je postao član jevrejske ekstremističke grupe Kah, a kaže da je tamo učio o „čistoj mržnji": „Bio sam opijen idejom da su Arapi loši, opasni i da ne može da im se veruje. „Grupa u kojoj sam bio ubedila me je da su mene i majku spasili od oca Palestinca. „Ali, istina je da su priču izmislili i iskoristili situaciju u kojoj je moja majka bila. Iskoristili su slabost nejake mlade žene." Fotograf je odrastao u konfliktnoj zoni i kaže da neke trenutke nikada neće zaboraviti: „U mislima će mi uvek biti i teroristički napad na Jerusalim u kom je ubijen jedan od mojih najboljih prijatelja, kao i trenuci kada su me kasnije hapsili zbog nacionalističkih izjava i akcija." „Sve što sam tada radio i sva mržnja koju sam širio uticali su na mene da postanem ono što jesam." Paravojne jedinice u Nagorno Karabahu - konflikt je zamrznut pre skoro 25 godina, ali smrtonosni incidenti dođaju se godinama nakon rata „Zašto sam napustio nasilje" Kada je otkrio da su ga pripadnici grupe lagali, odlučio je da ode, ali je onda ostao - sam. „Kada sam napustio sve, imao sam vremena da osluškujem svoje srce i da smognem hrabrost da uopšte shvatim ko sam. „Tada sam počeo da putujem izvan Izraela i da upoznajem ljude koje sam do tada video kao svoje neprijatelje. Kako su mi postajali prijatelji i kada sam čuo njihove priče, mnogo sam više razumeo svoje detinjstvo i postale su mi jasne okolonosti u kojima sam odrastao." Tek tada je, kaže, shvatio „koliko su ljudi u ratu slični". „Svi mi koji smo živeli svaki dan u ratu ili konfliktu širom sveta smo slični. Poželeo sam to da podelim sa ljudima." Gilad je umeđuvremenu postao i režiser i fotograf, a proputovao je 70 zemalja sveta. U nekim od tih zemalja rat ili neka vrsta konflikta - još je trajala. Počeo je da fotografiše te ljude. „Kao i svuda u svetu, gledanje u oči ljudi sa velikim osmehom i otvorenim srcem olakšava komunikaciju." Kao i u Beogradu, i na ostalim izbložbama prikazuje upravo fotografije 'običnih ljudi' koji svakodnevno žive pored ili uz oružje. „Važno je da ljudi širom sveta vide lica tih ljudi na fotografijama. „Tek tada će im postati jasno da svi oni, koje god da su nacionalnosti, imaju iste brige - da budu bezbedni, da im deca idu u dobru školu, da imaju novac za hranu i sklonište od sunca ili hladnoće." Religija je često povod za sukobe „Srbi i Albanci su kao i Izraelci i Palestinci" Ovo je Giladova prva izložba u Evropi. Kaže da je odabrao baš Balkan zbog sličnosti između podneblja bivše Jugoslavije i teritorije na kojoj je on odrastao, a da je njegov naredni projekat - fotografisanje na Kosovu. „Kosovo me podseća na situaciju na Zapadnoj obali između Izraelaca i Palestinaca. „Mitrovica na Kosovu je podeljeni grad, a isto je i u Hebronu, gradu u Izraelu u kom sam odrastao. Glavno pitanje koje sebi postavljam kada pogledam Izraelce i Palestince u Hebronu i Srbe i Albance u Mitrovici je - kako možemo da nateramo ljude da shvate da moramo da živimo zajedno." Dok se pripremao za odlazak na Kosovo, Gilad kaže da je shvatio koliko su narodi na Balkanu međusobno slični, koliko dele kulturu, ali i zajednički konflikt. Kaže da se nada da će njegova izložba to i probuditi u ljudima na ovim područjima. „Upoznavao sam ljude sa Balkana i shvatio da mi se svi dopadaju bez obzira na nacionalnost, religiju ili način na koji prave burek." Dodaje, ipak, da se iznenadio koliko su ratni zločini u Srbiji povezani sa trenutnom politikom. Metak uvek ostaje, čak i kada promaši Ko je Gilad Sade Gilad Sade na jednom od svojim putovanja Šta vuče ljude u opasne zemlje Gilad radi i kao turistički vodič, a specijalizovao se za ture po opasnim zemljama. Na pitanje zašto ljudi žele da putuju u predele u kojima i dalje traje konflikt, kaže da postoje tri vrste putnika: „Ljudi koji putuju u zone sukoba su podeljeni u tri grupe. „Adrenalinski zavisnici uglavnom žele da kažu 'da, bio sam u ovoj opasnoj zoni, bilo je nebezbedno, ali sam preživeo, ja sam jaka i hrabra osoba'. Ovi ljudi samo pogoršavaju situaciju i šire laži. Oni ne posećuju ova mesta da bi ih razumeli i istražili, već samo da bi se reklo da su bili. „Drugi su oni koji žele da razumeju, oni ne veruju u ono što kažu političari i mediji, ali veruju u svoje iskustvo i ono što vide svojim očima. Ovi ljudi su istraživači, a ne turisti, razgovaraju sa ljudima, posećuju ih koliko mogu i trude se da saznaju više. „U trećoj grupi su oni koji žele da naprave promenu. Oni ne ostaju na barikadama i ne šale se sa situacijom, oni čine najbolje što mogu. Oni potencijalno pišu istoriju." Pitanje koje uvek postavljaju je - koliko je sve to bezbedno: „London, Berlin, Pariz ili Beograd su nekad opasniji za turiste nego Abhazija, Nagorno Karabah ili izraelska i palestinska teritorija." Poruka mladima Gilad odavno više nije ekstremista. Ipak, ne voli ni izraz pacifista pa sebe vidi kao - humanistu. „Volim sve ljude i sve kulture, sa dobrim i lošim stranama." Putovanja mu, kaže, pomažu i da svoje iskustvo podeli sa drugim mladim ljudima: „Nadam se da će mladi, koji su deo nasilja i ekstremističkih grupa širom sveta, imati sreće da otvore oči i srca. „Pre nego što naprave preteške zločine da bi uništili njihove živote." Sve fotografije su zaštićene autorskim pravima. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk