Nauka i fizika: Čovek koji je zaslužan što je svet saznao za Alberta Ajnštajna
Teško je zamisliti vreme kada ime Alberta Ajnštajna nije bilo poznato u čitavom svetu.
Ajnptajn (levo) i Edington (desno) sreli su se prvi put tek godinama po okončanju Prvog svetskog rata Ali čak i kad je završio teoriju relativnosti 1915. godine, on je bio gotovo potpuno nepoznat van granica Nemačke - sve dok u pomoć nije pristigao britanski astronom Artur Stenli Edington. Ajnštajnove ideje bile su zatočene iza blokada Velikog rata, a još i više surovim nacionalizmom usled kog „neprijateljska" nauka nije bila dobrodošla u Velikoj Britaniji. Ali i Ajnštajn, socijalista, i Edington, kveker, verovali su da nauka treba da nadraste ratne podele. Njihovo partnerstvo omogućilo je da relativnost preskoči rovove i učini Ajnštajna jednim od najslavnijih ljudi na planeti. Ajnštajn i Edington se nisu sreli tokom rata, čak nisu slali jedan drugom ni direktne poruke. Umesto toga, zajednički prijatelj u neutralnoj Holandiji odlučio je da raširi novu teoriju relativnosti u Britaniji. Ajnštajn je imao velike, velike sreće što je Edington, Plumovski profesor sa Kembridža i član Kraljevskog astronomskog društva, bio taj koji je primio to pismo. On ne samo da je razumeo komplikovanu matematiku teorije, već je kao pacifista bio jedan od malobrojnih britanskih naučnika uopšte voljnih da uzme u razmatranje nemačku nauku. On se posvetio veličanju Ajnštajna da bi istovremeno doveo revoluciju u temelje nauke i povratio internacionalizam među same naučnike. Ajnštajn je bio savršeni simbol za to - briljantan, miroljubivi Nemac koji je opovrgao svaki ratni stereotip, istovremeno dovevši u pitanje najveće istine samog Njutna. Očajnička borba da se testira Ajnštajnova teorija Dok je Ajnštajn bio zatočen u Berlinu, gledujući iza blokada i živeći pod vladinim nadzorom zbog političkih stavova, Edington je pokušao da ubedi ratoborno raspoloženo englesko govorno područje da je neprijateljski naučnik vredan njihove pažnje. Napisao je prvu knjigu o relativnosti, držao popularna predavanja o Ajnštajnu i postao jedan od velikih naučnih komunikatora Dvadesetog veka. Njegove knjige ostajale su decenijama na bestseler listama, bio je stalni gost na BBC radiju i na kraju dobio titulu viteza za rad. Edington je fotografisao pomračenje Sunca 29. maja 1919, godine Bilo je teško navesti Veliku Britaniju da se zainteresuje za vreme-prostor i gravitaciju dok su podmornice potapale transporte hrane, a hiljade mladih života je izgubljeno za jedva primetan napredak u Flandriji, u Belgiji. Same Ajnštajnove ideje nisu bile dovoljne. Relativnost je neobična, sa blizancima koji stare drugačije i planetama zatočenim u izvitoperenom prostoru. Pogledajte video: Da li razumete Ajnštajnovu teoriju? Nazad u školske klupe: Da li razumete Ajnštajnovu opštu teoriju relativnosti Edingtonu je bila potrebna definitivna demonstracija da je relativnost istinita i da je Ajnštajn u pravu. I da samo njegov internacionalni pristup može da dovede do revolucije u nauci. Njegova najveća šansa bila je da se testira bizarno predviđanje iz Ajnštajnove teorije opšte relativnosti. Kad svetlost prođe pored masivnog tela kao što je Sunce, tvrdio je Ajnštajn, gravitacija blago savije njegove zrake. To znači da bi slika daleke zvezde bila blago pomerena - izgledalo bi kao da je zvezda na pogrešnom mestu. Ajnštajn je predvideo konkretan broj za tu promenu (1,7 šezdesetog dela minuta ugla, iliti oko 1/60 milimetra na fotografiji). Za astronoma bi predstavljalo izazov da to izmeri, ali je bilo moguće uraditi. Nažalost, obično je skoro nemoguće videti zvezde tokom dana, tako da bi čovek morao da sačeka potpuno pomračenje da bi bio u prilici da ih posmatra. Potpuna pomračenja su retka, kratka i često locirana na neodgovarajućim mestima koja zahtevaju duga putovanja za evropske astronome. Ajnštajn je godinama pokušavao da testira to predviđanje, ali bez uspeha. Edington je, međutim, mislio da to može da se postigne na predstojećem pomračenju u maju 1919. godine, vidljivom na južnoj polulopti. Čak i uz pretnju od podmornica, nijedna zemlja nije bila u boljem položaju od Velike Britanije da pođe u ekspediciju kako bi testirala Ajnštajnovo predviđanje. Frenk V. Dajnson (levo) obezbedio je sredstva za Edingtonovo ekspediciju Edingtonu je bila potrebna ogromna pomoć za to. Srećom, bio je blizak prijatelj sa Frenkom V. Dajsonom, kraljevskim astronomom. Dajson je obezbedio sredstva, mada je čak i sa novcem zbog rata bilo teško doći do neophodne opreme. Da sve bude gore, postojala je mogućnost da Edington uopšte ne pođe na ekspediciju - zato što je mogao da završi u zatvoru. Kao kveker, Edington je uložio prigovor savesti na rat i odbio da učestvuje u regrutaciji. Mnogi drugi kvekeri su za to isto završili iza rešetaka ili na teškoj robiji. Nakon brojnih neuspelih žalbi, činilo se da će Edington biti uhapšen, ali je u poslednji čas dobio izuzeće (nesumnjivo uz pomoć njegovog politički dobro povezanog prijatelja kraljevskog astronoma). Fantastično, ali na kraju ga je dobio pod uslovom da povede ekspediciju koja će testirati Ajnštajnovu teoriju. Pogledajte video: Leonardo da Vinči - genije koji je promenio svet Leonardo da Vinči: Kako je genije promenio svet „Najznačajniji trenutak u životu" Primirje iz novembra 1918. godine značilo je da ekspedicija može da pođe na put. Edington je želeo da bude siguran da će rezultati ekspedicije, kakvi god bili, skrenuti pažnju sveta na Ajnštajna. I tako su on i Dajson započeli javnu kampanju koja će uzbuditi i naučnu zajednicu i obične ljude. Britanski dnevni listovi su bili zagrejani i spremni da izveštavaju o onome što je Edington predstavio kao epsku borbu između domaćeg Njutna i novajlije Ajnštajna. Ajnštajn, ozbiljno bolestan od ratnog gladovanja i pokušaja da će se snađe u Berlinu zahvaćenog revolucijom, nije znao skoro ništa o ovome. Umesto toga, Edington i njegove kolege morale su da testiraju Ajnštajnovo predviđanje potpuno prepušteni sami sebi. Dva tima su poslata da posmatraju pomračenje: jedan u Brazil, a drugi - koji je predvodio Edington - na ostrvo Prinsipe u Zapadnoj Africi. Edingtonov „upoređivač" merio je promene u položaju zvezda, praćenih na teleskopskim staklenim pločama postavljenim ispod pokretnih mikroskopa Pre više od 100 godina - 29. maja 1919. godine - ti astronomi su posmatrali pomračeno nebo šest minuta da bi uhvatili najmanju promenu u zvezdama i otkrili najveću novinu u našem razumevanju univerzuma. Skoro upropašćene vremenskim uslovima, kvarenjem opreme i štrajkovima parobroda, ekspedicije su se vratile sa fotografijama u nadi da su na njima zvezde pomerene sunčevom gravitacijom. Posle više meseci intenzivnih merenja i proračuna, Edingon je imao pozitivan rezultat. On je to nazvao najznačajnijim trenutkom u svom životu. „Znao sam da je Ajnštajnova teorija prošla test i da mora da preovlada nova perspektiva naučne misli." Predstavio je rezultate u Kraljevskom društvu, u prostoriji punoj naučnika i novinara željnih da čuju ko je trijumfovao, Ajnštajn ili Njutn (dok ih je Njutnov portret posmatrao sa zida). Saopštenje je izazvalo ogromnu pometnju. Predsednik Kraljevskog društva je to nazvao „jednim od najvećih dostignuća ljudske misli". Naslov na prvoj strani Tajmsa narednog dana glasio je: „Revolucija u nauci". Edington je savršeno isplanirao događaj. Ajnštajn je, bukvalno preko noći, od opskurnog akademika postao mudrac o kom su svi želeli da znaju nešto više. A Edigton je uspeo da podari javnosti to što je želela. Kao glavni apostol relativnosti u anglofonom svetu, on je bio taj kom su se obraćale sve novine i časopisi. Na njegovim predavanjima je stotine ljudi moralo da ostane pred vratima. Oni koji su uspeli da uđu ne samo da su naučili nešto o neobičnoj fizici relativnosti, već i o Ajnštajnu kao simbolu međunarodne nauke, koji je uspeo da se izdigne iznad mržnje i haosa rata. Sam Ajnštajn je jedva uspevao da ustane iz bolesničke postelje. Saznao je za rezultate iz telegrama koji je stigao preko Holandije. Bio je oduševljen što je njegova teorija potvrđena, ali i zbunjen medijskom pompom koja je odjednom zaokupila njegov život. Nikad više neće moći da izađe na vrata a da ga ne zaskoče novinari. Bez Edingtona, relativnost bi prošla nedokazana, a Ajnštajn nikad ne bi postao legendarni genije. Edington je bio Ajnštajnov najvažniji saveznik, iako se njih dvojica nisu srela još godinama posle okončanja rata. Njihova saradnja bila je ključna ne samo za rođenje savremene fizike, već i za opstanak nauke kao međunarodne zajednice u najmračnijim danima Prvog svetskog rata. Metju Stenli je autor knjige Ajnštajnov rat: Kako je relativnost pobedila nacionalizam i uzdrmala svet Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk