Mućke: Bojsi u Beogradu - Od Pekama do Srbije i Balkana
„Hajde, Marlin, uzmi jaknu i torbu... Odlazimo", odjeknulo je u utorak uveče rezidencijom Velike Britanije u Beogradu.
Te 1981. godine svet je upoznao Bojsija - skorojevića koji prodaje polovne automobile. I svima se svideo A onda je taj glas počeo da se smeje. Znate već kako - ovako. Britanski glumac Džon Čalis je Beogradu zbog snimanja dokumentarnog filma, pa su novinari dobili priliku da malo sa njim popričaju o pekamskim dogodovštinama. A njih ima koliko hoćete... Na primer, o tome kako je nastao njegov čuveni smeh. „Potpuno slučajno", ističe Čalis. „Bojsi se na početku serije nije tako smejao. Zapravo sam taj smeh pokupio od jedne osobe u pabu. I to ženske. Žena se tako smejala", dodao je. Kako navodi, ona bi sedela sama u „pabu punom žena sa prošlošću i muškaraca bez budućnosti", pila i smejala se. A to je zvučalo... Pa, bojsijevski. „Bila je poznata po tom smehu, ljudi su dolazili u pab da je čuju. Uradio sam to jednom na snimanju, kada se Bojsi nasmeje na sopstvenu šalu i rekli su mi da ga zadržim". Ipak, u šali ponekad poželi da se to nikada nije dogodilo. „Sad me ljudi stalno prate i smeju se tako iza mojih leđa. Kao najgore krdo ovaca ikada", kaže Bojsi uz osmeh. Beograd I šta je poznati prodavac polovnih automobila radio u Beogradu? Išao da vidi šta ima u ponudi na auto-pijaci u Bubanj potoku? „Razne stvari sam radio. Danas sam pričao sa mladim ljudima koji uče engleski. Učio sam ih kokni sleng... To je ključno za njihovo dalje obrazovanje", smeje se Čalis. Dan ranije obišao je Hram Svetog Save. Inače, ovo mu nije prva poseta Srbiji - bio je ovde i 2013. godine, kada je gostovao u emisiji kod Ivana Ivanovića. Kako je uopšte počela njegova priča sa Srbijom i Balkanom? „Jednog dana su mi prišli na snimanju i rekli mi da je tu televizijska ekipa iz Beograda, da žele da me intervjuišu. Mislio sam da me zezaju", navodi Čalis uz osmeh. „Uradio sam to i posle nekog vremena su me zvali u Beograd, da gostujem u televizijskoj emisiji kod Ivana (Ivanovića). Mislio sam da me opet zezaju", dodao je. Čalis se priseća da Ivanoviću tokom snimanja nije bilo dobro i da je morao da napustio studio. „Ostao sam sam sa publikom. I tu sam mislio da me neko zeza. Pričao sam im nešto i siguran sam da me niko nije ništa razumeo. Zato sam se dogovorio sa bendom da sviraju muziku iz uvodne špice Mućki", priseća se Čalis načina na koji se izvukao. Britanski glumac Džon Čalis u ponedeljak je obišao i Hram Svetog Save U međuvremenu je shvatio koliko su Mućke popularne na ovim prostorima. „To je zbog likova sa kojima možeš da se povežeš. To su likovi kakvih ima širom sveta. Mućke nisu samo obična komedija", ističe. Jedan od tih ljudi je upravo Bojsi - čovek koji se obogatio i koji je uspeo u životu, ali i dalje redovno ide u Raginu glavu, tamo gde ga znaju. „Morao je da bude među tim ljudima da bi se među njima osećao superiorno", kaže Čalis. Težak početak Prva epizoda Mućki emitovana je 1981, a poslednja 2003. godine. Za tih nekoliko decenija Mućke su stekle kultni status na Balkanu, gde svi znaju kako se završava rečenica „sledeće godine u ovo vreme..." Međutim, malo je falilo da Mućki uopšte ne bude. „Prva sezona nije prošla tako dobro", priseća se Čalis. „Mislim da je imala oko 6,5 miliona gledalaca. To je mnogo za danas, ali si tada morao da imaš barem osam ili devet miliona da bi te poštovali - bila su samo tri kanala". Zbog toga uopšte nije bilo plana za drugu sezonu. Ipak, univerzum je to nekako sredio i to uz pomoć štrajka tehničara BBC-ja. „Zbog toga su morali da repriziraju Mućke i ljudima se vremenom svidela. Pre toga niko nije znao da će se naši likovi zaista vratiti", kaže Čalis. „Mislim, svi smo znali da je smešno, ali nismo znali da će serija toliko trajati". Džon Čalis potpisuje knjigu o Mućkama Bojsi sa onoga sveta Čalis je pričao i o omiljenoj sceni iz Mućki. „To je ona kada smo saznali kako se Bojsi zaista zove. Kada je u Raginoj glavi bila žena koja je medijum, pa je Del Boj pokušao da priča sa pokojnom majkom. Rekao je..." Njegovu rečenicu prekinuo je smeh. „Pa ja ne moram uopšte da prepričavam ovo. Svi znate šta se desilo", naveo je Čalis, ali ipak nastavio. „Imam poruku za nekoga ko se zove Oubri", rekao je, imitiravši glas medijuma. „Svi su bili zbunjeni, kao ko je sad pa to? Onda se kamera okrene ka Bojsiju i on kaže 'da, tu sam'". „Način na koji je ta scena snimana, sa sedenjem u krugu i prstima koji nam se dodiruju... Apsolutno sjajno". Jedna od najpoznatijih scena je i ona kada Del Boj i Bojsi igraju poker, pa Del izvuče dva para - jedan par kečeva i još jedan par kečeva. „To uopšte nije bilo lako. Došli smo na snimanje i neko nam je rekao 'ok, ko od vas zna da igra poker?' Da li je fleš bolji od kente? Niko nije znao, svi smo ćutali. „Onda su nekako našli jednog tehničara koji je znao kako se igra poker. Ali dobro je prošlo, niko nije ništa primetio". Bezbednost Inače, ako niste znali, Mućke nisu snimane u Pekamu - već u Bristolu. Zašto? Pa zbog... Bezbednosnih razloga. Mućke nisu popularne samo u Srbiji, a dokaz toga je tetovaža Derena Vilijamsa iz Bristola Ipak, problema je bilo i kada je obezbeđenje bilo tu. Otud i ova anegdota: Jednog dana, kad smo snimali na plaži, došao je asistent i rekao 'izvinite ljudi, imamo tehničke probleme čije će rešavanje trajati najmanje pola sata'. 'Ako treba da odete negde i nešto uradite, sada je pravi trenutak, ali povedite nekoga sa sobom', dodao je. Naravno, to se odnosilo na nekog člana obezbeđenja. U tom trenutku sam bio bez cigareta, pa sam momka pored mene pitao da pođe sa mnom i rekao je da hoće. Otišli smo, kupili ih, počeli da pušimo i pričamo. Pitao sam ga da li dugo bavi tim poslom. 'Kojim', pitao je. Pa obezbeđenjem. A on kaže: 'Ne znam, druže, ja sam samo veliki fan serije, bio sam tu u pabu niz ulicu'. Zamislite tu frku kad sam se vratio - 'trebalo je da povedeš sa sobom nekog iz obezbeđenja, ne bilo kog čoveka sa ulice'. Perfekcionista Po završetku Mućki Čalis je dobio sopstvenu seriju „Zelena, zelena trava". Priča prati Bojsija, njegovu suprugu Marlin i sina Tajlera, koji su zbog zloglasne Driskol braće morali da se iz Pekama presele na selo. Autor te serije, kao Mućki, bio je Džon Saliven, za kojeg Čalis ima samo reči hvale. „Džon je bio toliki perfekcionista da su scenarija često mnogo kasnila. Želeo je da svaka reč bude na svom mestu", priča Čalis. „Na primer, bili bismo na probama za snimanje epizode i stigle bi neke stranice, a producent bi mi rekao 'Džon, da li si slobodan sledeće nedelje? Stigle su neke tvoje scene'. Tako je to izgledalo". "Dva para - par kečeva... I još jedan par kečeva" Kako navodi, tokom snimanja nije bilo improvizacije, iako su glumci mogli da predlože ideje oko likova. „Mada niko nikada nije rekao 'mislim da moj lik to ne bi tako uradio', što generalno na snimanjima može da se desi. Jednostavno bi svaka rečenica bila savršena", kaže Čalis. „'Vrtim se po bašti ceo dan i izgovaram tekst iznova i iznova, ali tvojim glasom. Moja porodica će da poludi. Moram da ih pogodim baš kako treba', rekao bi mi Džon". „Isto je radio i sa Trigerom i ostalima. I tako satima. A sve je sam pisao, iako je u jednom trenutku radio na tri odvojene serije". Čalis za Salivena kaže i da je bio čovek iz radničke klase - inače je živeo u Pekamu - koji je mrzeo snobove. „Mada je Bojsija voleo, baš zato što je snob. Bojsi je zapravo uvek bio ono što Del Boj želi da bude - bogat. I viši", kaže Čalis uz osmeh. Trgovac Dakle, narednih dana biste mogli da naletite na Bojsija kako tumara beogradskim ulicama. Isti je kao i ranije - odelo, brčići, gospodsko držanje... Možda popijete konjak sa njim u beogradskoj verziji Ragine glave. A možda i nekoliko jugića završi u Pekamu... Taman za kompaniju Troters idependent - jugići nemaju mnogo toga, ali barem imaju četiri točka. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk