Megan Markl i Princ Hari: Kako su prodrmali zlatni kavez monarhije
Bakingemska palata tradicionalno štiti kraljevsku porodicu povlačeći zavesu između javnog, formalnog i ličnog; odbijanje da komentariše lično strateško je tumačenje porodične maksime - „nikad ne objašnjavaj, nikad se ne žali".
Javna/lična podela uvek je bila izmišljotina. Članovi kraljevske porodice venčavaju se pred desetinama miliona ljudi, imaju državne sahrane, objavljuju fotografije na rođendane i godišnjice, razmenjuju uvide u život kako bi se o njima lagodno i izdašno izveštavanje. Ali podela, iako se često zanemaruje, ostaje vodeće načelo formalnog odnosa porodice sa spoljnim svetom. Sada se dešavaju kontradiktornosti koje proizilaze iz kombinacije ličnog i javnog. Neki ključni navodi odnose se na lično ponašanje i komentare članova kraljevske porodice i kako su, kroz kolektivno zanemarivanje i možda neku lošu nameru, Hariju i Megan ostavili samo jedan izbor - da odu. Druge izjave su naslikale užasan portret osoblja i dvorjana bez osećaja. Čitava institucija prikazana je kao da se ništa nije naučilo iz doba princeze Dajane - pokojne majke prinčeva Vilijama i Harija. Megan je zadivljujuća govornica i pokazala se kao tvrd orah, kao žena sa kojom se ne bi trebalo igrati i uhvatiti u koštac. Hari je govorio slobodno i rečito. Nož u srce Megan je zadala nekoliko najtežih udaraca. Šta Palata može da kaže o optužbama da je neimenovani član porodice imao komentar - više nego jedan, sudeći prema izjavi - o boji kože budućeg deteta para? Teško razumljivo. Ali uporedo sa ličnim bolom i besom koji se talasaju kroz vojvotkinjino svedočenje, došlo je i do Harijeve osude institucije - sugestije da je ona nesposobna za promene, nesposobna za ljubav, nesposobna za razumevanje. Protivrečnosti Palate i monarhije upravo su to što je čini tako posebnom, čudnom, zanimljivom i neprijemčivom - spajanje ličnih i javnih uloga, prirastanje tradicije, mešavina javne odgovornosti, neprekidno interesovanje medija i potreba da i dalje budu relevantni. Harijeva sugestija da je i njegova porodica - njegov otac princ Čarls, brat princ Vilijam - „zarobljena" u vlastitom svetu i da ima „saosećanje" prema njima, bio je ubod nožem, obavijenog plišom, u srce moderne monarhije. Kraljevski život vodi se iz pozlaćenog kaveza; nije predviđeno da neko spolja mrda rešetke. To su kontradiktornosti od kojih se Hari udaljio (ili, prema njegovim rečima, odstupio). Bilo mu je neprijatno pre nego što se oženio. A kada je video kako njegova supruga pati zbog toga što je „zarobljena" u kraljevskom životu, pronašao je izlaz sa njom. Postoje i kontradiktornosti iza mnogih odluka o kojima su oboje govorili i koje su očigledno vrlo nesrećne. Javni novac je taj koji plaća sigurnost. Tradicija je ta koja diktira ko će dobiti koju titulu. Ne postoji odeljenje za ljudska prava za članove kraljevske porodice, jer je to porodična stvar. Ono što radite pred kamerama je važno jer se to odražava na instituciju u celini. Ovo preplitanje ličnog i javnog je jedinstveno. To je ono što jeste moderna monarhija. A iznutra je često izuzetno neudobno mesto za život. Hari je to znao. Pretpostavlja se da je upozorio Megan. Ali upozorenje nije bilo dovoljno. Iskustvo Harija i Megan sugeriše da su kontradiktornosti prevelike. Možda će njihov intervju delovati kao katalizator promena. Ali Kruna postoji veoma dugo i promene ne dolaze lako u instituciju u kojoj prošlost igra veliku ulogu. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk