Planiranje bebe sa 16: „Možda sam mlada mama, ali sam dobra mama“
Eden je otkrila da je trudna u toaletu lokalnog restorana.
Eden je želela da rodi dete kada je imala 16 godina Ona i njen dečko izašli su na večeru kad mu je rekla da misli da njihov plan da dobiju bebu funkcioniše. Uzbuđena, uradila je šest testova za trudnoću zaredom u toaletu restoranskog lanca. To je trajalo toliko dugo da je njen dečko morao da zamoli konobara da uđe i pogleda da li je sve u redu s njom. Bila je više nego u redu. Osam meseci nakon što je prestala da uzima pilulu, bila je trudna baš kao što su i planirali. „Uradila sam testove i svi su bili pozitivni." Ona i njen dečko su imali 16 godina i bili su zajedno više od godinu dana kad su odlučili da imaju bebu, te 2016. godine. U ono vreme, Eden je završila srednju školu i krenula na koledž u rodnom mestu Midlsboru. Njen sin Parker rođen je u avgustu 2016. godine „Potičem iz velike porodice i oduvek sam volela bebe", kaže Eden. „Bili smo zajedno više od godinu dana, mislili smo da se volimo. Bila sam toliko zaljubljena u njega da sam želela da naša veza pređe na viši nivo." „Sa 16 godina znaš da se nećeš udati, tako da to nije: 'Oh, hajde da planiramo venčanje.' To je više: 'Ajde da planiramo bebu'." „Nije to bio konkretan razgovor, više je to bilo u fazonu: 'U redu, ajde da to uradimo'. Bila je to racionalna odluka, mada smo bili pomalo naivni." Kad je rekla dečku da je trudna, on je bio uzbuđen. Midlsbro, gde Eden živi, trenutno ima najvišu stopu tinejdžerskih trudnoća u Engleskoj i Velsu. U junu 2017. godine, u gradu je bilo 41,9 tinejdžerskih trudnoća na 1.000 devojaka, u poređenju sa prosekom od 18,4 na 1.000. Sledeću najveću stopu ima Hartlpul u okrugu Duram, sa 35,9 trudnoća na 1.000 devojaka. Pre skoro 20 godina, britanska vlada je pokrenula Strategiju tinejdžerskih trudnoća kao odgovor na to što Engleska ima jednu od najvećih stopa tinejdžerskih trudnoća u Zapadnoj Evropi. Od tada je stopa začeća ispod 18 godina opala za 60 odsto, a procenat tinejdžerskih majki koje se školuju i obučavaju se udvostručio. Ali u Midlsboru tokom dve godine između 2015. i 2017. ona je skočila sa 36,5 na 43,8 - što je skok od 20 odsto. „Moja mama je želela savršen život za mene" Eden i njen dečko nisu rekli velikom broju ljudi da pokušavaju da dobiju bebu. „Bila sam jako mlada i brinula sam se da će me ljudi osuđivati", kaže ona. „Ljudi su mi definitivno sve vreme upućivali ružne poglede zbog mojih godina. Ali ja sam osoba snažne volje, tako da me nije bilo briga." Međutim, sveukupne reakcije prijatelja i porodice bile su bolje nego što je očekivala. „Isprva u mojoj porodici vladala su pomešana osećanja", kaže Eden. „Ali jednom kad su se navikli, prihvatili su moju odluku da zadržim bebu i bili su srećni zbog mene." „Rekla sam nastavnicima na koledžu i nekolicini koleginica sa kursa - nisu me osuđivali niti bilo šta slično. Nastavnici su me pitali da li mi treba pomoć i podržali moju odluku da napustim koledž." Eden još uvek nije izričito saopštila majci da je beba planirana, ali je sigurna da ova to zna: „I dalje joj govorim: 'Ne, nije bila', ali me ona samo pogleda i kaže: 'Jeste, jeste, nisam ja glupa.'" „Na neki način sam preokrenula mamin svet naglavačke zato što je nedavno i sama rodila bebu." „Ja sam njena prva ćerka i želela je savršen život za mene - ali ja i dalje imam savršen život, samo što je u njemu sada i Parker." Eden se rastala od bebinog oca, ali njih dvoje su ostali prijatelji „Vrištala sam u Mekdonaldsu" Kad je bila trudna 27 nedelja, pukao joj je vodenjak mnogo pre vremena, mesecima pre termina. „Otišla sam u toalet u Mekdonaldsu i pomislila: 'Hm, ovaj osećaj nije kao da piškim'." „Onda sam izašla iz kabine i momentalno se presamitila od bola." „Vrištala sam u restoranu." Odvezena je ambulantnim kolima u bolnicu Džejms Kuk u Midlsboru i morala je da ostane tamo na steroidima zbog toga što joj je toliko rano pukao vodenjak. Lekari su uspeli da joj zaustave trudove i dopušteno joj je da ide kući dva dana kasnije, ali je ostatak trudnoće često boravila u bolnici. „Nije bila najgora trudnoća, ali je mogla da bude bolja", kaže ona. „Rodila sam ga u 37. nedelji: i dalje pre vremena, ali se računalo kao da sam iznela trudnoću do kraja." Sam porođaj bio je prava životna škola, ako ništa drugo zbog gubitka inhibicija o ličnoj privatnosti. „Verujte mi, dok se porađate, svako sme da baci pogled tamo dole dok god pomaže da beba izađe", priseća se Eden. „Njegove potrebe su na prvom mestu" Parker je rođen 21. avgusta 2016. godine i bio je težak 3,260. Edenina mama joj je na kraju bila od najveće pomoći u ranim danima roditeljstva. „Moja mama mi je strašno mnogo pomogla i bila je najbolja osoba koja je mogla da se nađe uz mene." Ali kada je Parker imao tri meseca, tada sedamnaestogodišnja Eden se iselila iz mamine kuće i počela da živi u privatno iznajmljenoj kući u blizini, koju je plaćala od pomoći za stanovanje. „Suština je u samostalnosti i da pokažeš da možeš biti samostalna", kaže ona. „Bilo je zastrašujuće, ali sam znala da je to najbolje što mogu da uradim, da imam vlastiti prostor." „Jedna od mojih prijateljica spavala je kod mene prve dve nedelje. Prva noć koju sam provela sama sa Parkerom prošla je dobro, bio je zaista opuštena beba, tako da sam mogla da obavljam razne poslove dok se nalazio u ljuljalici, gledao TV ili spavao." „Ipak, nedostajala mi je kuća. Kad bih bila bolesna, samo sam želela da budem sa mamom." Ubrzo je postala svesna realnosti života sa bebom kad si samohrani roditelj. „Ne možete samo da ustanete i kažete - ko će da mi čuva bebu?", kaže ona. „Kad bih se našla usred sređivanja kose a beba počne da vrišti, morala bih da prekinem to što radim i pobrinem se za njega." „Ne izluđuje vas zato što ste u prilici da provodite više vremena sa bebom, ali ponekad zaista poželite da radite ono što rade vaši prijatelji." „To je bio najveći šok - kad sam shvatila da ne mogu više da radim sve što poželim. Parker će uvek morati da bude na prvom mestu." Eden je želela da se odseli da bi bila samostalna, ali joj je to ponekad bilo „zastrašujuće" Eden sada ima 20 godina i živi u Midlsboru sa trogodišnjim Parkerom. Njena veza sa Parkerovim ocem nije potrajala, ali on i njegova porodica svakog vikenda viđaju Parkera. „Mislim da je to što smo bili mladi roditelji izvršilo veliki pritisak na nas", kaže Eden. „Upinjali smo se da sve funkcioniše a znali smo da ne ide. Na kraju smo se rastali i sad se mnogo bolje slažemo kao prijatelji. Svima se sviđa idilična slika mame, tate i bebe, ali ne mora uvek da bude tako." „Takođe je mnogo bolje da vaše dete vidi kako se slažete nego da ste pošto-poto zajedno." „Dobra mama" Eden takođe pokušava da završi školu i nastavi s karijerom. „Kad sam zatrudnela, išla sam na koledž, ali nisam uživala u kursu koji sam odabrala zato što nisam znala šta želim da radim u životu", kaže ona. „Odlučila sam da ću da se vratim kad sam rodila Parkera, čim budem bila spremna, i upravo to radim sada." Vratila se na koledž od septembra na kurs pristupa zdravstvenoj nezi, a sledeće godine planira da pođe na fakultet. „Znam samo da ću se uvek truditi da bebi pružim sve najbolje. Želim samo da mu pružim život koji zaslužuje i radiću marljivo na tome da do toga i dođe." „Možda sam mlada mama, ali znam da sam dobra mama." Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk