Njujork Kosmos: Pele, Bekenbauer i „džinovski fudbalski afrodizijak“
Klajv Toj je konačno doveo čoveka kojeg je želeo u jedan motel u blizini briselskog aerodroma.
Peleu će se kasnije pridružiti Franc Bekenbauer (četvrti u redu), zajedno sa napadačem Đorđom Kinaljom (broj devet) koji je takođe bio od izuzetne važnosti za uspeh Nakon četvorogodišnje potere, Pele je stavio potpis na list hotelskog papira i tako postao najplaćeniji sportista na planeti. Kada je najveći fudbaler na svetu sleteo u Njujork 1975. godine, u timu u koji je došao je bila je gomila studenata i poluprofesionalaca koji su igrali na prašnjavom terenu prekrivenom komadićima stakla. Do trenutka kada je Kosmos iz Njujorka osvojio Soker Boul - kada je brazilski napadač odigrao svoju poslednju takmičarsku utakmicu - mogli su da se pohvale da u timu imaju osvajače Svetskog prvenstva u fudbalu, da posećuju zabave sa slavnim ličnostima i da ručaju sa predsednicima. Uz pomoć medijskog mogula Stiva Rosa i njegove Vorner grupacije koja je bila vlasnik kompanija Vorner Bros i Atlantik Rekords, galaktikosi iz Velike jabuke su imali status rok zvezda, a tako su se i ponašali. Bila je to era šampanjca u kojoj je jedna franšiza kao što je ,,Američki fudbal" prešla put od sjaja do propasti za samo jednu deceniju. Kosmos je bio, kako je to rekao jedan PR guru, džinovski afrodizijak. A sada bi trebalo da počne i novo poglavlje u njihovoj priči. Trebalo je da se dogodi nešto posebno da bi Severnoamerička fudbalska liga (NASL) postala vidljiva. Brojke koje su pratile gledanost lige su bile toliko slabe nakon debitantske sezone 1967, da je CBS morao da otkaže ugovor o TV pravima. Kosmos, koji je bio osnovan 1970. godine, bio je daleko od prepoznatljivog brenda. Njihov najveći medijski proboj se desio kada se njihov golman Šep Mesing slikao go za magazin Viva. „Položaj fudbala u Americi tokom 60-ih i 70-ih je bio poprilično jadan", rekao je Toj, bivši generalni menadžer Kosmosa, 2015. godine za BBC. „Fudbal nikoga nije interesovao i niko nije ni znao šta je to fudbal. Jedini igrač na celom svetu za kojeg su Amerikanci čuli je bio onaj tip iz Brazila". Pogledajte video o Zvezdinom kutku u Londonu Crvena zvezda u Londonu: Ljubitelj kluba napravio mali muzej u restoranu Toju, Kosmosu i NASL-u je bio potreban Pele. Toj, nekadašnji sportski reporter Dejli Ekspresa (Daily Express), je upoznao napadača Santosa 1971, pošto je ovaj osvojio svoje treće Svetsko prvenstvo u fudbalu prethodnog leta. Tri godine kasnije, kada je Pele već okačio svoje kopačke o kiln, nanjušio je sjajnu priliku. Juventus i Real iz Madrida su pokušavali da namame superzvezdu da se vrati iz penzije, ali tek je jedinstvena pregovaračka taktika ovog Engleza uspela da zainteresuje Pelea. „Rekao sam: 'U redu, ako odeš tamo, osvojićeš titulu. Ako pođeš sa nama, osvojićeš celu zemlju", priseća se on. Toj je jurio Pelea preko Jamajke, Frankfurta, Brisela i Rima. Ručali su u Guaruhi i imali nekoliko sastanaka u Riju i Sao Paolu. Konačno, 34-godišnji legendarni fudbaler je prošao medicinski pregled i potpisao trogodišnji ugovor koji je podrazumevao i marketinška, kao i PR prava, ali i muzički ugovor vredan 4 miliona dolara (u današnjim vrednostima - oko 20 miliona). Ceo dogovor je pogurao i državni sekretar Henri Kisindžer, koji je poslao telegram u kojem se kaže kako će dolazak napadača „značajno doprineti prisnijim odnosima između Brazila i Sjedinjenih država u oblasti sporta", a slična poruka je stigla i od ministra spoljnih poslova Brazila. A 10. juna 1975, Pele je predstavljen kao novi igrač Kosmosa u legendarnom Klubu 21 na Menhetnu. Fudbal je tada bio retko pominjan u medijima. Prva titula koju je Kosmos osvojio 1972. godine, jedva da je i bila vest. Sada se odjednom na stotine reportera okupilo na konferenciji za štampu, samo da bi makar na trenutak videli zvezdu. „Sada možete celom svetu da objavite da je fudbal konačno stigao u Ameriku", rekao je „Kralj" dva sata nakon sopstvene promocije. Peleove dve godine sa Kosmosom su otpočele dolaskom fudbalske legende na skromni njujorški stadion Dauning Pele je na debiju dao gol u prijateljskoj utakmici sa Dalas Tornadom (2:2), 15. juna 1975. godine. Na Dauning stadionu, domu tima sa Rendelovog ostrva, okupilo se 22.000 gledalaca. Zbog televizijskog prenosa, olinjali teren je bio ofarban u zeleno. Pet dana kasnije, Pele i Kosmos su otišli u Boston. Na stadionu ondašnjeg koledža, kapaciteta 12.000 ljudi, okupilo se skoro duplo više gledalaca. Ljudi su se tiskali duž aut linija i iza golova, ne bi li videli Euzebija, Portugalca brazilskog porekla, koji je bio pozajmljen Bostonu. Samo 11 minuta pre kraja utakmice, navijači su preplavili veštački teren i okupili se oko Pelea. „Opkolili su ga, na nekoliko minuta su ga sahranili", napisao je Džon Pauers za Boston Gloub. Zvezdu Kosmosa je njegovo lično obezbeđenje moralo da spasava tako što su ga izneli na nosilima. Fudbalska groznica je stigla i u Ameriku. Soker Boul 1977. godine je bio poslednji Peleov takmičarski nastup Njujork je postao „Zemlja Kosmosa" i iako Peleov dolazak nije bio dovoljan da tim dođe do plejofa 1975, rekordan broj gledalaca se okupljao u različitim gradovima da ga gleda. Za Rosa, šefa Vornera, ovo je bio pravi marketinški san. Pele je uslikan kako šutira loptu u Beloj kući sa predsednikom Džeraldom Fordom, a globtroteri iz Kosmosa su za 7 meseci dva puta išli na turneje, na kojima su tretirani kao apsolutne zvezde, uz plaćene sve račune. Dodatni efekat je bio dolazak zvezda i u druge klubove - Džordž Best je stigao u LA Asteke čiji je suvlasnik bio Elton Džon, Džef Harst je prešao u Sijetl Saunderse, a Rodnija Marša su uzeli Tampa Bej Raudis. Kada su ga predstavili kao „belog Pelea", Marš je u šali rekao: „Ne, Pele je poznat kao crni Rodni Marš". Tokom narednog međusobnog susreta, ta izjava mu je donela ćušku od Brazilca. Vatreni Englez Marš i njegovi saigrači iz Tampe su imali još jednog keca u rukavu da smire Pelea i partnera u napadu Đorđa Kinalju kada su se ponovo sreli u konferencijskom polufinalu 1976. godine. „Iznajmili smo limuzinu koja ih je sačekala kada su izašli iz aviona, sa dve devojke i dve boce Čivas Regal viskija", rekao je Marš u dokumentarnom filmu „Jednom u životu: Neverovatna priča o Njujork Kosmosu". „A 24 časa kasnije, obojica su na terenu izgledali kao da su u dosta lošem stanju". Tampa je pobedila sa 3:1. Ali prve naznake pravog uspeha više nisu bile tako daleko. Ponuda je stigla kao grom iz vedra neba. Stiv Hant je došao na trening Aston Vile u novembru 1976. i objavio kako je klub prihvatio ponudu za njega. Hant, koji je tada imao 20 godina, nikada do tada nije ni čuo za Kosmos. Kada je saznao da će pripreme za novu sezonu imati sa Peleom na Bermudskim ostrvima, trebalo mu je deset sekundi da pristane. „Sada to zvuči kao bajka", rekao je Hant za BBC Sport. „Trebalo je da tog vikenda zaigram protiv rezervnog sastava Prestona, ali sam završio na letu za Bermude". Krilni napadač, koji se mesec dana pre toga oženio, sada je morao da se pripremi za mečeve na Havajima i u Las Vegasu. Dok se borio sa nostalgijom, smestio se u Nju Džersiju, daleko od gužve i buke Menhetna, sve više družeći se sa ostalim britanskim i američkim zvezdama iz Kosmosa. „Bio sam iznenađen obrascem koji sam zatekao", kaže on. „Shvatio sam veličinu i globalnu zastupljenost brenda koji je predstavljao Kosmos". Franšiza koja je igrala u dresovima koje je skrojio Ralf Loren, preselila se na novi stadion Džajantsa, kapaciteta od 80.000 gledalaca, 1977. godine. Bilo je to potpuno američko iskustvo - Duško Dugouško je bio maskota, a tu su bili i bendovi koji su nastupali u poluvremenu i čirlidersice. Vornerov šef Ros je obezbedio beskrajnu listu poznatih ličnosti: Barbara Strejsend, Robert Redford i Stiven Spilberg su dolazili na stadion. Utakmice Kosmosa su postale pravi san za paparaco novinare. Stiv Hant i Mik Džeger u svlačionici Kosmosa „Stalno sam imao utisak kao da igram u fudbalskom rokenrol timu", kaže Hant, koji u vrhunce karijere ubraja i poznanstvo sa Mikom Džegerom, kao i prisustvo legendarnom susretu Pelea i Muhameda Alija. „Vrata svlačionice su se otvarala 10 minuta po završetku utakmice i odjednom bi razni ljudi nagrnuli unutra, a da nikada nismo znali koga sve možemo da ugledamo". „Jednom sam čuo nekoga kako uzvikuje: 'Gde je Englez?' Osvrnuo sam se i video tipa sa šeširom. Džeger. Tražio je da priča sa mnom, bilo je neverovatno - čestitao mi je na igri, a ja sam želeo da pričam sa njim samo o rokenrolu". Članovi tima su najviše voleli da izlaze u svetsko poznato utočište zvezda, Studio 54, ali i na gostovanjima je život bio lud. Sekretar kluba Stiv Maršal je povezao putovanja Kosmosa sa turnejom Stounsa, dok je PR guru Džejms Treker tvrdio da je deo tima na turnejama upražnjavao i kulturu seksa, droge i alkohola. „Bio je to tim koji je umeo da se zabavlja i koji je znao da izabere mesto i društvo za zabave", rekao je jednom prilikom za „Jednom u životu". „Grupi devojke su bile sa nama u hotelima, hodnicima, na stadionima". Tu priču su negirali neki bivši igrači u knjizi Rokenrol fudbal. Bob Jaruši je film nazvao besmislicom, dok je Čarli Mičel kazao da nije bio svestan da „mogu da se ušetaju u bilo koji noćni klub u Njujorku", baš kao i Džetsi, Džajantsi ili Jenkiji. Posle kilavog starta u sezoni 1977. godine, Kosmos je upario dvojicu osvajača Svetskog prvenstva - brazilskog kapitena Karlosa Alberta i nemačku legendu Franca Bekenbauera. „Bekenbauer i Karlos Alberto su sve digli na neki potpuno drugi nivo", priseća se Hant. „Ne radi se tu samo o fudbalskoj strani priče, već i o tome kako su se ponašali i kako su uvek imali vremena za druge. Uživao sam u njihovom društvu, baš kao i u igri sa njim". „Bekenbauer je bio veoma elegantan, mekih pokreta, a takav je bio i van terena, zaista sjajan momak, samo jedan od članova tima". Ali tek kada se pojavio vatreni i harizmatični italijanski internacionalac odrastao u Kardifu - Kosmos je postao zaista ozbiljan tim. Kinalja, koji je karijeru počeo u Svonsiju, umro je u aprilu 2012, kada je imao 65 godina Koliko god da je bio problematičan, Kinalja je bio i ubitačan pred protivničkim golom. Postigao je 193 gola na 213 utakmica za Kosmos i tako postao vodeći strelac NASL lige svih vremena. Otprilike je imao isto toliko i sukoba sa saigračima. „U roku od mesec dana sam se sukobio sa njim", kaže Hant uz smeh. „Nazvao sam ga lenjivcem, a on me je ošamario i onda smo se posvađali. „Kada igraš sa takvim ljudima, onda moraš stvari da postaviš na pravo mesto - popričali smo i onda je odlučeno da sam ja tu da mu asistiram da postigne gol. Pristao sam na to i onda je sve bilo u redu". Bio je tu i ozloglašeni okršaj u svlačionici sa Peleom, kada ga je Kinalja navodno doveo do suza nakon insistiranja da mu Brazilac češće dodaje loptu. „Đorđo je fantastičan igrač", rekao je Bekenbauer za Njujor Tajms. „Ali nikada neće ostvariti neku karijeru kao diplomata". Hant kaže kako je Kinalja ,,govorio ono što misli i da nije mario ako će pritom nekoga da uznemiri. „Ali je bio najbolji strelac sa kojim sam do tada igrao. Procenat šansi koje je uspevao da pretvori u gol je bio nestvaran. Bio je neverovatno dobar". I dok su Pelea jurili po celom svetu, potpisivanje Kinalje se odigralo na skoro potpuno suprotan način. Kinalja, na stadionu Džajantsa, 1977. godine. Za Kosmos je igrao do 1985. Rođen u Toskani, Kinalja se sa porodicom preselio u Kardif dok je još bio dečak. Karijeru je počeo u Svonsiju, pre nego što će da se vrati u Italiju da odsluži vojsku, a zatim i da potpiše za Lacio. U trenutku kada je upao u kancelariju Klajva Toja dok je bio na odmoru u Sjedinjenim državama, Kinalja je već bio doveo Lacio do titule u Seriji A i odigrao 14 utakmica za reprezentaciju. Kako kaže Toj, Italijan, čija je žena bila Amerikanka, je izjavio da želi da igra za Kosmos ili će u suprotnom sam kupiti neki drugi klub u ligi. Vrlo brzo je ostavio trag u klubu. Vlasnik Kosmosa Ros ga je obožavao, čak ga je odveo i na rođendan Frenka Sinatre, ali to nije bio slučaj i sa trenerom Rosom Bredlijem koji je otpušten tokom sezone 1977. godine. Kinalja je bio aktivan i u dovođenju njegove zamene. Zajedno sa njim, zbog svađe sa bahatim napadačem, klub je napustio i Toj. „Ponekada me ne vole, ali baš me briga za to. Ako ne poštujete sopstveni ego, naročito u sportu, nećete daleko dogurati", rekao je Kinalja koji je naručio i dva portreta sebe samog od američkog impresioniste Leroja Nejmana, kao da je želeo da potvrdi te svoje reči. Na jednoj od slika, on oblači svileni bade mantil u svlačionici Kosmosa. Tokom sezone 1977, Kinalja je dao 15 golova i tako pomogao Kosmosu da uđe u plejof. Dao je još jedan gol, uz dva Peleova, za pobedu nad Tampa Bejom od 3-0, pre nego što je postigao i het-trik Gordonu Benksu u pobedi od 8:3 nad Fort Loderdejl Strajkerima pred rekordnih 77.690 gledalaca na stadionu Džajantsa. Njegovih ukupno devet golova u plejofu, kao i pet Peleovih i četiri za Hanta, uveli su Kosmos u Soker Boul finale u Portlandu u meču koji će biti poslednji Peleov profesionalni nastup u karijeri, 28. avgusta 1977. Pele, na slici sa brazilskim muzičarem Serđom Mendezom i Eltonom Džonom u Los Anđelesu, pre početka meča sa LA Astecima u julu 1977. godine „Cela sezona je bila podređena Peleu", kaže Hant. „Ja sam morao da se dokazujem jer sam bio samo klinac iz Birmingema i niko nije znao za mene. Imao sam zadatak da se potvrdim". „Želeli smo da igramo dobro i kada smo stigli do finala, naša motivacija je bila u tome da Pelea dovedemo do vrha". Klinac iz Birmingema je odigrao ulogu partijom koja mu je donela titulu Najkorisnijeg igrača u Soker Boulu. Dugokosi krilni napadač je ukrao loptu golmanu Sijetla Toniju Čurskom, ćušnuo je u praznu mrežu i tako dao prvi gol na utakmici. Tokom slavlja, Pele i Kinalja su ga bacali u vazduh. Engleski napadač Tomi Ord je uskoro izjednačio, ali je Hant u 81. minutu primio pas od Pelea sa leve strane, prebacio loptu u sredinu, a nemilosrdni Kinalja je glavom smestio u mrežu za pobedu na meču. „Sve zasluge za ovaj meč idu na račun Stiva Hanta", rekao je Kinalja novinarima nakon utakmice. „Lopta koju mi je poslao je bila predivna. Samo sam skočio i prosledio je glavom u gol". Dok su reke šampanjca tekle svlačionicom, Pelea su opsedali novinari. Bez Pelea, Kosmos će osvojiti još tri Soker Boul titule „I nakon tri titule prvaka sveta, sada se desilo i ovo", rekao je Pele. „Sada mogu da stanem, kao šampion, sada mogu i da umrem. Sada imam sve što sam ikada želeo da dobijem od fudbala". Mesec dana kasnije, nakon dvonedeljne turneje po Japanu i Kini, Pele je odigrao poslednju utakmicu. Bio je to meč koji je gledao ceo svet protiv jedinog drugog kluba u kojem je igrao tokom karijere - Santosa. Igrao je po poluvreme za svaki od timova dok je kiša padala na stadionu Džajantsa, navodeći braziskog novinara da svoj tekst naslovi sa: „Čak je i nebo plakalo". Ovog puta se najznačajnija zvezda svetskog fudbala zaista penzionisala. Uskoro je trebalo da napuni 37 godina. Vreme je isticalo i NASL ligi, bez obzira na mladalačke godine. Bez Pelea, Kosmos je uspeo da osvoji Soker Boul i sledeće sezone, 1978. godine. Ponovo su ga osvojili 1980, a onda još jednom 1982. i tako u šest sezona osvojili čak četiri titule. „Bila je to avantura", rekao je Bekenbauer za „Jednom u životu". „Bila je to prava eksplozija. Bili smo kao porodica, bilo je to fantastično iskustvo koje nikada neću zaboraviti". Nakon uspeha 1978, Hant je prešao u Koventri Siti, ali je pre toga odigrao i jedan meč uz Johana Krojfa, kada se slavni Holanđanin pojavio na egzibicionoj utakmici Kosmosa. Kasnije, 1982. je odigrao i celu sezonu kao pozajmljeni igrač. „Bio sam razočaran", kaže Hant. „Franšize su se preklapale, nove su stalno stizale i opstajale". Kosmos se i dalje hvalio zvezdama poput Kinalje i holandske legende Johana Neskensa, ali je poseta počela da opada. NASL liga je ubrzano propadala. Preterano širenje lige, loše rukovođenje i prekomerno trošenje novca samo da bi se održao korak sa Kosmosom, imali su svoju cenu. Mnoge franšize su „krvarile" i gubile novac. Za Rosa je Kosmos uvek bio projekat u koji je bila uključena i sujeta, pa je 1984, kada su finansije Vornera bile uzdrmane propašću Atari konzole za video igrice u koju je kompanija uložila novac, on veći deo vlasništva nad klubom prepustio Kinalji. Te godine, liga se urušila. Kosmos je nastavio da igra u Ligi malog fudbala u dvoranama, ali se i iz nje povukao u februaru 1985. godine. Do juna meseca, san je bio i zvanično okončan. Pošto je preživeo i drugi kolaps NASL lige, Kosmos se vraća 2020. godine Bilo kako bilo, 35 godina kasnije i nakon nekoliko slučajeva kada se pojavljivala lažna nada - uključujući tu i pravnu bitku sa Erikom Kantonom - Kosmos je nanovo počeo da živi. Daleko od glamura prethodnih života, klub je sada pred novim početkom, ovog puta u trećoj ligi koja nosi naziv Nacionalna nezavisna fudbalska asocijacija (NISA). Prošlo je deset godina od kada je Pele prvi put najavio povratak Kosmosa i ambiciju da klub zaigra u MLS ligi. Klub nikada nije potpuno prestao da postoji, ali je funkcionisao samo održavanjem omladinskih fudbalskih kampova. Na kraju su uspeli da se uspešno vrate na polje profesionalnog fudbala kroz obnovljenu NASL ligu 2013. godine. Doveli su špansku zvezdu Raula, osvojili tri titule, a zatim angažovali Kantonu kao sportskog direktora - mada je Francuz smenjen nakon što je udario foto reportera 2014, a zatim i tužio klub zbog neisplaćenih plata. Zbog raznih poteškoća prelazak u MLS ligu se nikada nije dogodio i to je bila neka vrsta već viđenog za samu ligu. Liga se raspala nakon sezone 2017, pa je i Kosmos ostao ,,na čekanju". Sve do sada, kada se klub pridružio NISA ligi za takmičenje koje startuje ove jeseni. Biće to skroman novi početak za klub koiji je nekada bio obožavan širom planete. Mogućnost da će se klub u perspektivi takmičiti u MLS-u je i dalje u magli, pošto ova organizacija nije voljna da Njujork dobije i treći tim - pored Njujork Red Bulsa i Njujork Sitija. Ali legenda i brend Kosmosa - i dalje žive. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk