Korona virus: Zašto gela za pranje ruku nema nigde u svetu
Rafovi širom sveta su prazni, preko interneta je ponuda slaba, a nekolicina dobavljača koji ga prodaju čine to po astronomskim cenama. Stalno nam govore da peremo ruke i da koristimo gel za ruke, ali mnogi od nas ne mogu nigde da ga nađu.
Da li ste vi uspeli da dođete do gela za pranje ruku? Da li se suočavamo sa globalnom nestašicom gela za ruke? Kad bi svako na svetu imao samo jednu bočicu gela za pranje ruku bilo bi nam potrebno 385 miliona litara ovog sredstva. Pre korona virusa, svet je proizvodio manje od 0,1 odsto ovoga, manje od 300.000 litara - prema analitičarima Arizton advajzori end intelidžens. I to je samo za ličnu upotrebu. A stručnjaci Svetske zdravstvene organizacije (SZO) očekuju da će zdravstveni radnici potrošiti 2,9 miliona litara mesečno. Nove fabrike gela Treći najbogatiji čovek u Velikoj Britaniji saopštio je da će u narednih deset dana izgraditi postrojenje za proizvodnju gela za ruke u Nemačkoj i još jedno u Velikoj Britaniji - i da će besplatno opskrbljivati Nacionalnu zdravstvenu službu. Kompanije za proizvodnju pića kao što su Perno Rikard - koja pravi votku Absolut - i Diageo - koja pravi viski Džoni Voker - sada prave i doniraju gel zdravstvenim sistemima širom sveta. I luksuzni brend LVMH prelazi sa proizvodne linije parfema na pravljenje gela. Sredstva za čišćenje ruku koriste se širom sveta - pa i na ovom venčanju u Kambodži Ne radi se samo o tome da oni koji prave gel ne mogu da namire potražnju; sve ove kompanije imaju nešto do čega većina proizvođača gela za ruke ne može da dođe - alkohol. Pokušajte da nađete gel na bazi alkohola - kakav preporučuje SZO - na Amazonu i videćete da su svi uobičajeni brendovi već rasprodati. U Velikoj Britaniji, pre samo nekoliko dana izgledalo je kao da samo jedan prodavac ima zalihe. Bočica od 500 mililitara prodavala se za 35 dolara - što je najmanje deset puta više nego pre pojavljivanja korona virusa. Pumpanje cena Lako je optužiti prodavce kao što je ovaj za pumpanje cena i mnogi ocenjivači ispod proizvoda učinili su upravo to. Međutim, kompanija koja ga prodaje, Herc tuls, kaže da nije sve toliko jednostavno. „Zapravo dobijamo prašenje koje nije fer", rekao Pol Stivenson, ljubazni čovek iz prodaje koji se javio na telefon. „Ima ljudi koji govore da mi sad ubiremo kajmak, ali ja vas uveravam da nije tako." To očigledno nije prvi put da je morao da odgovara na pitanja kao što su ova. Ova kompanija obično prodaje i iznajmljuje alate za građevinsku industriju, a sada prodaju samo gel za ruke zato što njihove mušterije to traže. „U poziciji smo da zarađujemo taman dovoljno bruto marže na gelu za ruke da ostanemo da plivamo na površini", rekao je on. Potražnja ne stiže samo od pojedinaca ili bolnica - gel za čišćenje ruku neophodan je i policiji Ali imaju problema da obezbede zalihe gela, a troškovi rastu svaki dan. „Ne mogu čak da garantujem ni da ću ono što sam platio danas, platiti i sutra." A to je zato što je cena ključnog sastojka - alkohola - dramatično porasla. Gel koji prodaje Herc tuls pravi kompanija po imenu Zajdek laboratoriz, koja se nalazi u Velikoj Britaniji i pravi i druge proizvode za negu kože. Njen direktor Jurica Vajsbart primio je mnogo poziva u poslednje vreme Zajdek može da napravi 150.000 bočica gela za ruke dnevno, ali poslednjih osam dana proizvodna linija nije radila. Firma ne može da nabavi etanol, alkoholni sastojak koji mora da čini najmanje 70 odsto proizvoda da on bi bio efikasan. On nabavlja etanol od mreže dobavljača i nekad je plaćao oko 800 dolara po toni - od toga se napravi 32.000 bočica. Obećana mu je isporuka ove nedelje - po dvostruko većoj ceni od originalne - ali nije siguran da će mu ona stići. Deset puta veće cene Prošle nedelje mu je novi dobavljač ponudio tonu etanola za 10.000 funti - više nego deset puta više od normalne cene. On je to ljubazno odbio. Vajsbart opskrbljuje apoteke širom Evrope i Bliskog Istoka. Sada su njegove mušterije toliko očajne za novim količinama da se trude da mu pomognu da dođe do izvora etanola. Gel za čišćenje ruku može se napraviti u procesima sličnim pravljenju pića poput džina BBC je pokušao da stupi u kontakt sa nekoliko distributera alkohola koji se koristi u gelovima u Velikoj Britaniji. Jedna žena koja se javila na telefon bila je na ivici suza jer se kompanija za koju radi zatvarala zbog potrošenih zaliha. Prevelika potražnja Drugi su toliko zauzeti da osoblje ne može da priča sa nama od previše posla. Jedan sajt je rekao da su narudžbe skočile sa 300 dnevno na više od 6.000. Nijedna kompanija više ne prima nove narudžbe. Postalo je teško povećati snabdevanje budući da je bolnicama, staračkim domovima, hospisima i firmama koje pružaju osnovne usluge ovo sredstvo potrebnije nego ikad. Većina ovih gelova pravi se od etanola ili izopropil alkohola, poznatog i kao IPA. Gel mora da sadrži najmanje 70 odsto alkohola da bi ubio virus. Postoji ograničen broj kompanija koje proizvode ovaj tip alkohola na industrijskom nivou. Najveći proizvođači su u Kini, Francuskoj, Nemačkoj, Holandiji i SAD. Ali zemlje koje nemaju vlastito snabdevanje imaće problema da ga nabave. U Francuskoj, vlada je npr. izdala naređenje da svi proizvodi sa IPA koji se prave u zemlji ostanu u njoj. Druge zemlje bi lako mogle da ih slede u tom primeru. „Ovo je prilično ekstremno za Evropu, gde bi trebalo svi da budemo kao jedno", kaže Stiven Vilikis iz hemijskog dobavljača Dutch1 u Holandiji. On smatra da bi svaka zemlja koja nema vlastito snabdevanje ovim alkoholima vrlo brzo mogla da ostane bez gela za ruke. Proizvođači alkohola kažu da imaju više obaveza nego samo gelove za pranje ruku I to objašnjava zašto pivare od Londona preko Njujorka do Manile koriste etanol koji već imaju za pravljenje alkohola da umesto toga prave gel za ruke. Indijska vlada hitno je zatražila od industrije alkoholnih pića da obezbede etanol kompanijama za pravljenje gela za ruke. Čad Friz iz Kompanije za etanol Čipava veli iz SAD kaže da imaju dovoljno alkohola - samo da se on koristi u drugim industrijama. „Druge obaveze" Njegova kompanija sada radi punim kapacitetom i pokušava da pošalje onoliko koliko može industriji gela za ruke, ali ona ima i druge obaveze. „Mislim da se dovoljno proizvodi samo to u ovom trenutku ne odlazi pravim kanalima. Neko ko proizvodi alkohol za Diageo ili nekog sličnog ima obavezu da ga šalje njima a ne nekome ko pravi gel za ruke", kaže on. „Suština je u tome da se snabdevanje preusmeri na prave ljude." Kako će, dakle, treći najbogatiji čovek u Velikoj Britaniji da nabavi dovoljno zaliha alkohola da popuni svoje proizvodne linije u Britaniji? E, pa ne bi trebalo da ima previše problema u tome - ser Džim Ratklif je, naime, vlasnik Ineosa, najvećeg proizvođača i etanola i IPA u Evropi. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk