Arheologija i Norveška: Pronađen veliki vikinški brod u kome je možda sahranjen kralj
Piramide, dvorci, palate: simboli moći i statusa poprimili su brojne oblike kroz vekove, a za Vikinge je ono što se zaista računalo bilo dugačko plovilo.
Sahranjeni brod mogao bi da izgleda kao ovaj muzejski eksponat Ovog meseca norveški arheolozi se nadaju da će završiti iskopavanje retkog, zakopanog dugačkog broda u mestu Gjelestad, drevnom arheološkom nalazištu jugoistočno od Osla. To je prvo takvo iskopavanje u Norveškoj u prethodnih 100 godina. Veći deo broda je istrulio tokom vekova, ali arheolog dr Knut Pashe veruje da će raspored gvozdenih eksera ipak omogućiti izradu replike. Radarom je otkriveno da je brod dugačak oko 19 metara i širok pet metara - što ga stavlja u rang sa dobro očuvanim vikinškim brodovima Oseberg i Gokstad koji su izloženi u Oslu. Ti brodovi su pronađeni na zapadnoj strani širokog fjorda Oslo. U 9. veku Vikinzi su počeli da koriste jedra, ali su im i dalje bili potrebni jaki veslači za epske pohode. Dugačkim brodovima išli su do britanskih ostrva, najpre bi napadali zajednice pored obala, zatim se nastanili i ostavili u nasleđe fino zanatstvo, kao i nordijske reči i imena. Nordijski Vikinzi su pohodili i Island, a neki su se potom naselili na Grenlandu i Vinlandu u Severnoj Americi - što je kasnije postalo Njufaundlend. Pogledajte video: Norveška kuća u Srbiji Sin jednog od graditelja simbola Gornjeg Milanovca priča priču kuće koja je umalo prodata. Ratni brod pronađen u Gjelestadu datira iz predhrišćanskog perioda Vikinga 750-850. godine nove ere, rekao je za BBC Pashe iz Norveškog instituta za istraživanje kulturne baštine. „Još ne znamo da li je ovo bio veslački ili jedrenjak. „Drugi, poput brodova Gokstad i Tune, kombinovali su veslanje i jedrenje", rekao je. Proučavanje kobilice biće presudno. „Kobilica se veoma razlikuje od ostalih, što je zaista uzbudljivo", dodao je arheolog. „U priobalju je teško koristiti jedro, vetar se stalno menja, pa biste često koristili vesla. „Ali da biste prešli, recimo, od Bergena do Šetlanda, bilo je bolje sačekati pravi vetar", rekao je norveški arheolog. Istraživanje je počelo u junu, a veći deo broda je sada iskopan Gjelestad je veliko drevno groblje Vikinga, sa 20 grobova i Jel Moundom, koji datira iz rimskog gvozdenog doba (1-400. pre Hrista). Ta humka, druga po veličini u Norveškoj, udaljena je 100 metara od mesta gde je pronađen brod, koji je zapravo bio grob za, pretpostavlja se, nekog plemenskog poglavara. Vođa tima za iskopavanje Kristijan Rodsrud kaže da Jel Mound označava mesto drevnog sahranjivanja - spaljivanja tela, ali jedva da je bilo šta pronađeno. Možda je u jednom trenutku grob opljačkan. Takođe postoje ostaci dugih sala, verovatno korišćenih za ceremonije i gozbe koje su trajale danima. Bilo je to vreme borbe za vlast zavađenih poglavara Vikinga. Grob kao znak plemenitosti Rodsrud je za BBC rekao da je brodska sahrana mogla biti namenjena kralju, kraljici ili jarlu. Jarls su bili plemeniti ratnici - anglosaksonski ekvivalent bio je grof. Za razliku od ove prestižne znamenitosti, kod Vikinga su uobičajeni mnogo manji ukopi brodova. Do sada je tim pronašao kosti velike životinje - verovatno konja ili bika - u grobnici broda, ali nema ljudskih kostiju. Ekskluzivni vikinški nakit, poput ove ogrlice, pronađen je u Norveškoj Postoje znakovi da su dobro organizovani pljačkaši ukrali predmete iz groba, ukazujući na politički akt namenjen „afirmaciji dinastičke moći", piše u istraživačkom radu o toj lokaciji. U to vreme obala je bila bliža - udaljena oko 500 metara. Postojao je zaštićeni zaliv, što je lokaciju učinilo lako dostupnom morem. Norveška istraživanja pokazuju da je nivo mora u tom regionu tada bio čak 6,5 metara viši nego danas. „Siguran sam da je ovo društvo imalo kontakte i sa udaljenim područjima, a osoba sahranjena u brodu možda je išla na daleka putovanja", rekao je Rodsrud, vanredni profesor u Norveškom muzeju kulturne istorije. Poznato je da su Vikinzi trgovali nadaleko - čak i sa Vizantijom. Po čemu su vikinški brodovi bili posebni? Kopija vikinškog broda 2008. plovila je iz Danske u Irsku Bila je to pomorska kultura: usavršavali su navigacijske veštine bez potrebe za instrumentima poput astrolaba koji su koristili Arapi. Oslanjanje na brodove bio je direktan rezultat norveške geografije: planine i fjordovi sa malo upotrebljivih puteva i uvijenom obalom dugom hiljadama kilometara. Vikinzi su koristili stotine brodova, rekao je Pashe, a posade su dobro poznavale vremenske prilike, morske uslove i imale su dobro znanje o morskim životinjama. „Kada bi išli u ribolov, po vedrom danu, mogli su iz Bergena da vide Farska ostrva, a odatle Island." Brodovi su prekrivani hrastovim daskama - stilom zvanim nordijski klinker - a hidroizolaciju su pravili od katrana. Konstrukcija je bila lagana, tako da su brodove mogli da iznose na obalu. „Vikinzi su se kretali morem, a ne protiv njega. „Plitki gaz omogućio bi da talas ide ispod broda i podigne ga", rekao je Pashe. Upravo je takva konstrukcija broda omogućavala Vikinzima da ulaze u plitke vode što je bila ključna prednost u njihovim brojnim osvajačkim pohodima. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk