„Silovana sam sa 14 godina, a snimak je završio na porno sajtu“
Rouz Kalemba je bila četrnaestogodišnjakinja kada je silovana, a prošle godine na blogu je objavila koliko je bilo teško ukloniti snimak napada sa popularnog porno sajta. Desetine ljudi su je potom kontaktirale da joj kažu da se suočavaju s istim problemom danas.
Rouz Kalemba Medicinska sestra zastala je u dovratku Rouzine bolničke sobe i okrenula se ka njoj. „Žao mi je što ti se ovo desilo", rekla je glasom koji je podrhtavao. „I moja ćerka je silovana." Rouz ju je pogledala. Nije mogla da ima više od 40 godina, pomislila je Rouz, njena ćerka mora da je veoma mlada, baš kao i ja. Prisetila se prvog jutra posle napada, razgovora sa bezosećajnim policajcem i bolničkim doktorom. Svi su koristili izraz „navodno" kad god su pominjali nasilni, višečasovni noćni napad koji im je Rouz opisala. Sa izuzetkom njenog oca i bake, većina njene rodbine takođe joj nije verovala. Sa medicinskom sestrom bilo je drugačije. „Ona mi je verovala", kaže Rouz. Bio je to tračak nade - neko je prepoznao i prihvatio šta joj se desilo. Ophrvao ju je talas olakšanja, što je delovalo kao da bi moglo da bude početak puta ka njenom oporavku. Ali uskoro će stotine hiljada ljudi i sami moći da pogledaju njeno silovanja a od tih gledalaca neće dobiti saosećanje. Deceniju kasnije, Rouz Kalemba češlja gustu kosu koja joj seže do butina, stojeći pred ogledalom u kupatilu, uvrćući krajeve prstima kako bi napravila prirodne lokne. To se nije dešavalo u mesecima posle napada - sva ogledala u njenoj kući morala su da budu prekrivena ćebetom, jer nije mogla da podnese da vidi vlastiti odraz. Ona danas ima 25 godina i deo njene svakodnevne rutine je da brine o sebi. Negovanje kose je jedna. Češljanje zahteva vreme i trud, što je gotovo čin meditacije. Ona zna da ima prelepu kosu, ljudi je sve vreme komentarišu. Svako jutro sebi sprema i šolju kakaoa, čokoladu u čistom, sirovom obliku za koju smatra da ima lekovita svojstva, i zapisuje ciljeve u dnevnik. Namerno ih stavlja u sadašnje vreme. „Ja sam izvrstan vozač" jedan je cilj. „Ja sam srećno udata za Roberta" glasi drugi. „Ja sam dobra majka." Dok seda da razgovaramo, Rouz prebacuje kosu preko ramena - ona pokriva veći deo njenog tela, njen lični štit. Odrastajući u malom mestu u Ohaju, za Rouz nije bilo neuobičajeno da prošeta sama ulicama pre odlaska na spavanje. Šetnja bi joj pročistila misli, volela je svež vazduh i tišinu. I tako je za četrnaestogodišnju Rouz to veče u leto 2009. godine započelo kao i većina drugih. Rouz kao dete, sa igračkama i knjigama Ali onda se iz senke pojavio muškarac. Preteći joj nožem, naterao ju je da uđe u kola. Na suvozačevom sedištu sedeo je drugi muškarac, otprilike 19 godina star - viđala ga je već po gradu. Odvezli su je u kuću na drugom kraju mesta i silovali je 12 sati, dok je treći muškarac snimao deo napada. Rouz je bila u šoku - jedva je mogla da diše. Bila je teško pretučena i ubodena nožem u levu nogu, odeća joj je bila sva krvava. Gubila je svest i dolazila k sebi. U jednom trenutku, jedan od muškaraca izvukao je laptop i pokazao Rouz snimke napada na druge žene. „Moje je poreklo starosedelačko, pripadam kanadskim Prvim narodima", kaže ona. „Napadači su bili belci i struktura moći bila je očigledna. Neke od žrtava bile su bele, ali većina je bila obojene kože." Kasnije su joj muškarci pretili da će je ubiti. Nateravši se da se dozove svesti, Rouz je počela da razgovara s njima. Ukoliko je puste, ona neće otkriti njihov identitet, rekla im je. Ništa im se neće desiti, niko nikad neće saznati. Nakon što su je strpali nazad u kola, muškarci su je izbacili na ulicu na oko pola sata hoda od njene kuće. Dok je ulazila na vrata, uhvatila je odraz u ogledalu u predsoblju. Iz posekotine na njenoj glavi i dalje je curkala krv. Njen otac Ron i nekoliko članova šire porodice bili su u dnevnoj sobi i spremali se da ručaju. I dalje krvareći zbog uboda nožem, objasnila je šta joj se desilo. „Moj tata je pozvao policiju, odmah me je utešio, ali ostali su govorili da sam sama to tražila šetajući tako kasno uveče", kaže Rouz. U bolnici, Rouz su dočekali doktor i policajac, obojica muškarci. „Obojica su se odnosili prema meni izuzetno nehajno", dodaje ona. „Nije bilo ljubaznosti, topline." Policajac ju je pitao da li je sve to započelo na uzajamno dobrovoljnoj bazi. Je li to bila noć koja se otela kontroli, pitao se. Rouz je bila zapanjena. „Bila sam premlaćena do neprepoznatljivosti. Ubodena nožem i krvarila..." Rouz im je rekla da ne, nije bilo na uzajamno dobrovoljnoj bazi. I još uvek drhteći zbog onoga kroz šta je prošla, rekla je da ne zna ko ju je napao. Policija nije imala nikakvih tragova na osnovu kojih bi mogla da pokrene istragu. Kad je narednog dana Rouz puštena, pokušala je da se ubije, ne mogavši da zamisli kako će od sada živeti normalnim životom. Njen brat ju je našao na vreme. Nekoliko meseci kasnije, Rouz je pretraživala po Majspejsu, kad je otkrila da je nekoliko ljudi iz njene škole podelilo isti link. Ona je bila tagovana. Kliknuvši, Rouz je bila prebačena na slavni sajt koji deli pornografiju, Pornhab. Osetila je talas mučnine kad je ugledala nekoliko snimaka napada na nju. „Naslovi su bili 'tinejdžerka plače dok je šamaraju', 'tinejdžerku razvaljuju', 'onesvešćena tinejdžerka'. Jedan je imao više od 400.000 pregleda", priseća se Rouz. „Najgori snimci su bili oni na kojima sam onesvešćena. Gledati kako me napadaju, a da nisam pri svesti, bilo je najgore." Na licu mesta je donela odluku da ne kaže porodici za snimke - većina njih joj ionako nije pružila podršku. Neće postići ništa ako im bude rekla. Za svega nekoliko dana, postalo je očigledno da je većina njenih vršnjaka u školi pogledala snimke. „Uznemiravali su me", kaže ona. „Ljudi su govorili da sam sama to tražila. Da sam čikala muškarce. Da sam drolja." Neki dečaci su rekli da su ih roditelji posavetovali da je se klone, u slučaju da ih zavede a posle optuži za silovanje. „Ljudima je mnogo lakše da okrive žrtvu", kaže ona. Rouz kaže da je 2009. godine u periodu od šest meseci nekoliko puta slala mejlove Pornhabu da ih zamoli da skinu te snimke. „Slala sam mejlove Pornhabu preklinjući ih. Kumila sam ih. Pisala sam im: 'Molim vas, ja sam maloletna, ovo je bio napad, molim vas skinite ih.'" Nije dobila nikakav odgovor, a snimci su ostali dostupni. „Naredne godine sam se povukla u sebe", priseća se ona. „Nisam osećala ništa. Otupela sam. Nisam pričala ni sa kim." Pitala se, u slučaju svake nepoznate osobe koja bi je pogledala u oči, da li je ova videla snimke. „Da li su ih uzbudili? Jesu li se zadovoljavali gledajući moje silovanje?" Nije mogla da gleda samu sebe. Zato je prekrila ogledala ćebetom. Prala je zube i kupala se u mraku, razmišljajući sve vreme o tome ko bi mogao da gleda te snimke. A onda joj je sinula ideja. Otvorila je novu mejl adresu predstavivši se kao advokatica i poslala Pornahbu mejl preteći tužbom na sudu. „Snimci su nestali u roku od 48 sati." Mesecima kasnije, Rouz je počela da ide na terapiju, konačno otkrivši identitete napadača psihologu, čija je dužnost bila da ih prijavi policiji. Ali nije ispričala porodici niti policiji za snimke. Policija je uzela izjave o uticaju krivičnog dela na žrtvu od Rouz i njene porodice. Advokati napadača tvrdili su da je Rouz dobrovoljno pristala na seks i muškarci nisu bili optuženi za silovanje već za „doprinos delinkvenciji maloletnice" - što je samo prekršaj - i na kraju dobili uslovnu kaznu. Rouz i njena porodica nisu imali snage ni resurse da se bore za strožu kaznu. Očigledno je da Ron Kalemba razmišlja mnogo o tome šta se pre toliko godina desilo njegovoj ćerki. Šta je mogao da uradi drugačije, da je znao više, pita se on. Njegova ćerka se izmenila posle napada. Od odlikašice je stigla do bežanja sa časova i neurađenih domaćih zadataka. Sedimo u parku blizu njegovog doma koji Ron često posećuje. On i Rouz ponekad zajedno čitaju delove Biblije na klupi. Ne pričaju mnogo o prošlosti. „Ima osećaj da ju je čitav svet izneverio", kaže on. „Njeno zlostavljanje deluje kao da je bilo jedna velika šala za sve. Potpuno joj je promenilo život, a ljudi su je izneverili na svakom koraku". Ron Kalemba: Rouz je stekla „digitalnu grupu siledžija" Ron je čuo za njene video snimke na Pornhabu tek 2019. godine, kada je blog koji je Rouz vodila o zlostavljanju postao viralan na društvenim mrežama. On nije imao pojma da je toliko ljudi videlo silovanje njegove ćerke, ni da su joj se u školi podsmevali zbog toga. „Znao sam devojku iz osmog razreda kad sam ja išao u školu", priseća se Ron. „Ljudi bi se kačili s njom i ona bi dobijala batine. I niko od nas ništa nije rekao, samo smo gledali kako se to dešava." „Naleteo sam na nju godinama kasnije i ona je mislila da sam i ja bio siledžija, zato što sam samo stajao pored i gledao kako se to dešava. U stvarnosti ju je zapravo povređivalo samo par ljudi, ali je ona mislila da smo svi mi protiv nje zato što smo gledali i ništa nismo govorili. Tako je ta tišina izgledala njoj." Da li to misli da se desilo Rouz? „Da, ali za nju je još gore. Ona je imala i digitalnu grupu siledžija. Neki su bili tihi, ali neki su bili agresivni. Njen svet je drugačiji." Rouz sa ocem Tokom narednih nekoliko godina, Rouz bi često nestajala u digitalnom svetu. Unosila se u pisanje, izražavajući osećanja na blogovima i društvenim mrežama, ponekad koristeći nadimke, ponekad pravo ime. Jednog dana 2019. godine, dok je skrolovala kroz fid na društvenim mrežama, videla je veliki broj postova o Pornhabu. Ljudi su ga hvalili zato što je davao donacije dobrotvornim organizacijama za očuvanje pčela, uvodio titlove za gluve gledaoce, davao donacije za pomoć dobrotvornim organizacijama koje se bore protiv porodičnog nasilja i omogućavao stipendije u vrednosti od 25.000 dolara ženama koje žele da uđu u tehnološku industriju. Pornhab je zabeležio 1.200 pretraga u sekundi i 42 milijarde poseta 2019. - što je povećanje od 8,5 milijardu u odnosu na prethodnu godinu, sa dnevnim prosekom od oko 115 miliona pregleda, saopštila je kompanija. „Nemoguće je promašiti Pornhab ukoliko koristite društvene mreže", kaže Rouz. „Uradili su mnogo na pozicioniranju sebe kao 'društveno osvešćene' kompanije, gotovo nadrastavši pornografiju, ali video snimci sa naslovima kao što su bili moji i dalje postoje na njihovom sajtu. Nema načina da se zna da li tamo ima silovanja a da žrtve ne znaju za to." U viralnom blog postu, Rouz je detaljno prepričala silovanje i prozvala Pornhab za to što ju je ignorisao sve dok nije počela da se pretvara da je advokat. Desetine žena i neki muškarci odgovorili su na njenu objavu, rekavši da su se snimci na kojima su oni seksualno zlostavljani takođe pojavili na tom sajtu. „Ove strašne optužbe datiraju još iz 2009. godine, nekoliko godina pre nego što su Pornhab kupili aktuelni vlasnici, tako da nemamo informacije kako su se prema tome oni odnosili u to vreme", navodi se u izjavi iz Pornhaba za BBC. „Od promene vlasništva, Pornhab je dosledno primenjivao najstroža pravila i politiku industrije što se tiče bezbednosti kad su u pitanju borba protiv neautorizovanog i ilegalnog sadržaja, u sklopu naše rešenosti da se borimo protiv materijala na kom se seksualno zlostavljaju deca. „Kompanija je uposlila Vobajl, najsavremeniji softver treće strane za čitanje otisaka prstiju, koji skenira sve nove unose radi potencijalnog poklapanja sa neautorizovanim materijalom i stara se da se prvobitni video više ne vrati na platformu", dodaju iz kompanije. Na pitanje zašto su video snimci sa naslovima poput onih koji su korišćeni uz snimke Rouzinog silovanja - kao što su „tinejdžerka zlostavljana dok spava", „zlostavljanje usnule pijane tinejdžerke", „ekstremno zlostavljanje tinejdžerke" - i dalje aktivni na Pornhabu, iz kompanije su odgovorili: „Dozvoljavamo sva seksualna izražavanja koja poštuju naše Uslove korišćenja, i iako su za neke ljude ove fantazije možda neprimerene, one se dopadaju mnogim ljudima širom sveta i zaštićene su različitim zakonima o slobodi izražavanja." Pornhab je 2015. godine uveo „sistem odstranjivanja nedobrovoljnog sadržaja", ali priče o snimcima sa zlostavljanjem na sajtu i dalje se pojavljuju. U oktobru prošle godine, tridesetogodišnji stanovnik Floride Kristofer Džonson optužen je za seksualno zlostavljanje petnaestogodišnjakinje. Video snimci napada bili su postavljeni na Pornhab. U izjavi za BBC povodom slučaja, u Pornhabu su rekli da je politika kompanije da „ukloni neautorizovani sadržaj čim postane svestan njegovog postojanja, što smo upravo i uradili u ovom slučaju." Pornhab je 2019. godine uklonio kanal po imenu Girls Do Porn, kad su 22 žene tužile firmu za prisiljavanje na učešće u video snimcima, a vlasnici kanala su optuženi za seks trafiking. „Ljudi mogu da kažu da ono što se meni desilo pre jedne decenije nije realnost danas, ali to prosto nije tako", kaže Rouz. „Žene su mi rekle da se to i dalje dešava, nakon što su videle moj blog. I to su zapadnjačke žene sa pristupom društvenim mrežama." „Ne sumnjam da u drugim delovima sveta, ne mestima poznatim po tome da upražnjavaju pornografiju u ogromnim količinama poput Bliskog Istoka i Azije, žrtve možda nisu ni svesne da se njihovo zlostavljanje deli po internetu." BBC je govorio i sa jednom ženom koja je poslala mejl Rouz. Video snimak na kom se vidi kako je zlostavljana ostao je na jednom manjem sajtu godinama, iako je slala nekoliko mejlova kompaniji i ostavila post u odeljku za komentare ispod videa. Žena iz Kalifornije kaže da je video preuziman i deljen na drugim porno sajtovima. Advokati datog sajta rekli su za BBC da njihovim klijentima „nije bila poznata takva situacija". BBC je potom priložio link na video snimak, kao i skrinšotove komentara koje je žena ostavila tražeći da se video ukloni. Snimak je konačno uklonjen nekoliko dana kasnije. „Ono što se desilo Rouz 2009. godine i dalje se dešava danas na nekoliko besplatnih porno sajtova - i ne samo na Pornhabu", kaže Kejt Ajzaks iz Not Your Porn, grupe koja istražuje porno sajtove. „Ne možemo da uradimo ništa povodom nekontrolisanih, manjih porno sajtova koje drže pojedinci, ali veliki komercijalni sajtovi kao što je Pornhab moraju da budu pozvani na odgovornost, ali to se trenutno ne dešava. Nijedan zakon ne važi za njih." Takozvana osvetnička pornografija, seksualno zlostavljanje bazirano na slikama, krivično je delo u Engleskoj i Velsu od 2015. godine. Zakon je definiše kao „deljenje privatnog, seksualnog materijala, fotografija ili video snimaka, neke druge osobe, bez njenog pristanka i sa ciljem izazivanja neprijatnosti ili uznemiravanja". Kažnjivo je sa do dve godine zatvora. Međutim, platforme koje dele ovaj sadržaj još nisu bile pozvane na odgovornost. „Porno sajtovi su svesni da postoji uznemirujući i nedobrovoljni sadržaj na njihovim platformama", kaže Ajzaks. „Oni znaju da ne postoji način da se razlikuju uživljavanja u fantazije, lažirani scenariji ili pravo zlostavljanje." Ona je osnovala Not Your Porn kad je seksualni video snimak na kom je njena prijateljica (koja je u to vreme bila mlađa od 16 godina) postavljen na Pornhab. Kejt kaže da joj se obratilo više od 50 žena iz Velike Britanije u proteklih šest meseci - sve su imale problem sa snimcima koji su okačeni na pornografske sajtove bez njihove dozvole. Trideset tih snimaka bilo je objavljeno na Pornhabu. Ona ističe da Pornhab i drugi sajtovi omogućavaju gledaocima da preuzmu snimke - dakle, čak i ako je video uklonjen sa jednog sajta, bilo koji korisnik može lako da ga ponovo postavi na neki drugi sajt. Organizacija Not Your Porn se zalaže za donošenje zakona kojima bi deljenje pornografskih snimaka, bez pristanka svih strana, bilo okarakterisano kao krivično delo u Velikoj Britaniji. Rouz veruje u budućnost. U ranim dvadesetim upoznala je sadašnjeg dečka Roberta. Kaže da joj je on pomogao da govori o zlostavljanju i pronađe mir. Ona se nada da će se njih dvoje venčati i dobiti ćerku. I njen pas Bela, pitbul, daje joj snagu. Rouz Kalemba „Odrasla sam oko pitbulova. Možda imaju reputaciju agresivnih pasa, ali oni su tako slatki", kaže ona, „Agresivni su samo ako ih zlostavljaju ljudi", kaže ona značajno. „U mnogim pogledima, osuđena sam na doživotnu kaznu", kaže Rouz. „Čak i sada mogla bih da se nalazim u prodavnici i da se pitam da li je neko nepoznat pogledao moj video." Ali više ne želi da ćuti, kaže ona. „Najmoćnije oružje silovatelja je naše ćutanje. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk