Zemljotres u Zagrebu - godinu dana kasnije: „Ogroman je strah da će se to opet desiti, mesecima nisam spavala"
Jelena Janković je fotografkinja koja živi u soliteru u širem centru Zagreba.
Veče uoči zemljotresa otišla je na spavanje ne sluteći da će je probuditi drmanje kreveta. „Nisam shvatala šta se dešava, a pošto živim na osmom spratu, imala sam osećaj da se zgrada ljulja levo-desno", priseća se ona. Godinu dana kasnije, Jelena i dalje ima „taj osećaj kao da se nešto trese" i tek od skoro odlazi na spavanje bez misli u glavi da će je probuditi zemljotres. Tačno pre godinu dana, 22. marta 2020. godine u 6.24 sati glavni grad Hrvatske pogodio je prvi zemljotres jačine 5,5 stepeni po Rihteru. Pola sata kasnije osetiće se i drugi, jačine 4,8 stepeni, nešto slabiji, ali opet razoran. To jutro ispunjeno strahom, strepnjom i užasom oni koji žive u Zagrebu nikada neće zaboraviti. Poginula je devojčica, a 30 ljudi je povređeno. Porodilje su sa bebama u rukama bile ispred porodilišta po hladnom vremenu, da bi potom bile razmeštene po drugim bolnicama. Prema zvaničnim podacima, u zemljotresu je oštećeno 25.000 zgrada, od kojih 6.000 je u potpunosti uništeno. Iz centra grada raseljeno je oko 10.000 ljudi. Strah, traume i tuga u Zagrebu Saša Čobanov je novinar portala Indeks i u vreme zemljotresa bio je u Šibeniku. Posledice zemljotresa ostavile su, kaže, traga na mnoge. „Ljudi su samo o tome pričali, pandemija korona virusa je pala u drugi plan", kaže Čobanov za BBC na srpskom. Primetio je da su mnogi u njegovom okruženju instalirali aplikaciju za potrese na mobilnim telefonima, jer je svakog drugog dana „treslo". Zemljotres nije oštetio zgradu u kojoj živi Čobanov, ali jeste onu koja se nalazi odmah uz nju. „Traka koja je upozoravala pešake na opasnost stajala je tu do pre 20 dana", kaže novinar. Za mnoge, a i za fotografkinju Jelenu, život posle zemljotresa u Zagrebu je bio jako tužan. Centar grada bio je zatvoren zbog rizika da će se neki delovi zgrada u potpunosti urušiti. „Među svima nama postoji ogroman strah da će se to opet desiti", „Momak i ja smo tog jutra istrčali iz stana, nisam ni bila svesna šta se događa niti koliki strah ti tako nešto unese u kosti", kaže Janković. Bili su joj, dodaje, potrebni meseci da ponovo počne normalno da spava. Neki Jelenini prijatelji morali su da se isele iz stanova jer su oštećene zgrade u kojima su živeli. „Kada iznajmljuju stanove obavezno pitaju koliko je zgrada stara, jer žele da izbegnu taj stres", kaže Jelena. Osećaj koji ne može da se zaboravi Zorana Kličković Kanaet je producentkinja koja sa sinom i suprugom živi u Zagrebu. Kaže da su oni imali sreće, jer su prošli bez povreda, a stan u kome žive je prošao bez oštećenja. „Tog jutra nas je probudila tutnjava i ljuljanje", kaže Zorana. Suprug i ona su uspeli da uzmu osnovne stvari, obuku nešto garderobe preko pidžama i s detetom, koje spavalo, u naručju izađu iz zgrade. „Napolju pune ulice ljudi, srećemo komšije, ali ne možemo da ih zagrlimo, stisnemo ruku i bordimo jedni druge zbog straha od zaražavanja korona virusom", „Baš teška nemoć, taj osećaj ne mogu da zaboravim", dodaje ona. Zorana kaže da se Zagreb tresao još dugo posle i da su zato porodično spavali u dnevnom boravku, bliže ulazim vratima u stan. „A onda smo se polako navikli, jer kada potres nije toliko jak, ne reaguješ", kaže ona. Zorana je u videu snimljenom neposredno posle zemljotresa govorila o danima koji su usledili i oporavku od najgore prirodne nepogode u Zagrebu u poslednjih 140 godina Zemljotres u Zagrebu: „Potres u doba korone znači da nikog ne možete da utešite” Najmanje 15 godina za obnovu zgrada Jelena kaže da nije primetila da su zgrade koje su najviše oštećene u zemljotresu obnovljene. Primećuje da su samo delovi koji su urušeni ograđeni i da je istaknuto obaveštenje da je opasno kretati se tuda. Ivica Rovis, direktor Zavoda za prostorno uređenje grada Zagreba, u izjavi za „Danas" kaže da je za rekonstrukciju oštećenih i uništenih zgrada „po njegovom optimističnom scenariju potrebno 15 godina". Jedan od razloga za to je i što mnoge zgrade u centru Zagreba štiti Ministarstvo kulture, kao i objekte od istorijskog značaja. U zemljotresu je oštećeno 25.000 zgrada, od kojih je 6.000 u potpunosti uništeno. Iz centra grada raseljeno je 10.000 ljudi. „Neki su se preselili u druge stanove ili su se sklonili kod rodbine i prijatelja, što su samo privremena rešenja", kaže Rovis. Anka Mrak Taritaš, predsednica Građansko-liberalnog saveza i bivša ministarka građevine, u decembru prošle godine je izjavila da je „za obnovu Zagreba izgubljeno devet meseci" i da je odgovornost na premijeru Andreju Plenkoviću i hrvatskoj vladi. „Prošlo je devet meseci i za devet meseci ništa nisu uradili", rekla je tada Mrak Taritaš prenosi Radio Slobodna Evropa. Dodala je da su Zagrepčani ostavljeni na milost i nemilost birokratije i da je 4.000 porodica bez grejanja i tople vode. Pleteno srce na zagrebačkoj fasadi postalo je simbol potresa, ali i nade- uslikalaga je Zorana tokom jedne šetnje po gradu „Valjda neće sad" Devet meseci kasnije, nekoliko dana pred novu godinu, desio se još jedan razoran zemljotres, ovog puta u Petrinji, gradu na oko 50 kilometara od Zagreba. U zemljotresu jačine 6,2 stepena Rihterove skale poginulo je sedmoro ljudi, među kojima i dvanaestogodišnja devojčica. Povređene su desetine ljudi, a materijalna šteta je bila ogromna. Pola Petrinje je izgledalo ovako posle potresa Zagrepčanka Zorana je bila vrlo uznemirena posle ovog zemljotresa. „I dalje držimo poluspremne rančeve, u njima menjamo stvari prema godišem dobu, dokumenti su nam uvek pri ruci", kaže ona. Kad god ode da se tušira, razmišlja o tome da „valjda neće sad" i uvek ima strategiju u glavi kako će izaći iz stana, a da pre toga ugasi plin, zatvori prozor, proveri rernu. „Svaki dan si zahvalan što nije gore, ali znaš da će tresti i da ne možeš ništa da uradiš i živiš s tim stresom i grčem svaki dan". U selu Mečečani udaljenom 40 kilometara od Zagreba pojavilo se nekoliko neobičnih kratera. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk