Bombardovanje 1999: Dve decenije od akcije „Saveznička snaga"
Pre 20 godina, 24. marta 1999. godine u 19 sati i 41 minut, prvi projektili koje su ispalile snage NATO-a pogodili su ciljeve u okolini Prištine.
Zgrada MUP-a Srbije u centru Beograda bombardovana je 3. aprila 1999. godine Time je počela vojna akcija NATO-a koja je nosila zvanično ime „Saveznička snaga" i trajala je narednih 78 dana. Prema zvaničnim objašnjenjima Alijanse, pokrenuta je da bi se zaustavila humanitarna katastrofa i progon Albanaca na Kosovu koje su sprovodile srpska policija i jugoslovenska vojska. Tokom dva i po meseca, bombardovani su vojni ciljevi, kasarne, postrojenja, ali i civilni objekti - bolnice, fabrike, mostovi, pruge, ostala infrastruktura, medijske kuće i predajnici, skladišta energenata. Preciznih i zvaničnih podataka o broju žrtava u Jugoslaviji nema ni dve decenije nakon bombardovanja - procene se kreću od nekoliko stotina, do nekoliko hiljada stradalih. Šta je prethodilo bombardovanju? Od 6. februara 1999. godine u dvorcu u francuskom Rambujeu, delegacije Srbije i kosovskih Albanaca 17 dana bez uspeha su pregovarale o mirovnom rešenju krize na Kosovu. Sukobi Oslobodilačke vojske Kosova i bezbednosnih snaga Srbije i Jugoslavije sporadično su trajali tokom 1996. i 1997. godine, da bi eskalirali tokom 1998. godine. Pregovori su završeni bez uspeha, pa su se pregovarači okupili na dodatnih četiri dana razgovora u Parizu, 15. marta 1999. godine. Kada je i ta runda pregovora završena neuspehom - kosovski Albanci prihvatili su predlog sporazuma, dok ga je zvanični Beograd odbio - a američki izaslanik Ričard Holbruk bez uspeha posetio Beograd 22. marta, NATO je bio spreman na pokretanje vojne akcije. Kao osnova za intervenciju uzeti su i izveštaji misije OEBS-a Vilijema Vokera, posebno o ubistvima u selu Račak. Ujedinjene nacije nikada nisu donele rezoluciju o intervenciji NATO snaga u Jugoslaviji. Vazdušni napadi vođeni su sa aerodroma iz susednih zemalja, kao i nosača aviona u Jadranskom moru Koliko je ljudskih žrtava bombardovanja? Srbija ni posle dve decenije ne poseduje zvanične podatke o broju poginulih civila tokom NATO bombardovanja - u izveštajima domaćih agencija i medija spekuliše se ciframa od 1200 do 2500 ljudi, dok se navode podaci o oko šest hiljada ranjenih civila. Prema podacima Hjuman Rajts Voča (HRV), organizacije koja se bavi ljudskim pravima, u bombardovanju je stradalo između 488 i 527 civila. U izveštaju HRV navodi se da je identitet žrtava poznat u 69 od 90 slučajeva. Slični su podaci Fonda za humanitarno pravo, prema kojima je tokom bombardovanja stradalo 542 ljudi. S druge strane, iako su i ti podaci dugo bili predmet spekulacija i različitih tumačenja, podaci o broju stradali pripadnika srpske policije i jugoslovenske vojske zvanično su objavljeni. Podaci o ubijenim pripadnicima službi bezbednosti - Srbija ne raspolaže podacima o ubijenim civilima 1008stradalih pripadnika bezbednosnih službi 659pripadnika Vojske Jugoslavije 349pripadnika MUP-a Srbije Prema medijskim podacima, gubici NATO-a bila su dva poginula, četiri povređena i tri zarobljena vojnika. „Žalim zbog 'kolateralne štete', ali je bombardovanje opravdano“ Prvi komandant Kfora: „Pomogli smo i Srbiji" Kolika je materijalna šteta bombardovanja? Tokom 78 dana bombardovanja gađane su brojne fabrike, putevi i pruge, mostovi i druga infrastruktura, energetska postrojenja. Vlada tadašnje Savezne Republike Jugoslavije izračunala je materijalnu štetu od 100 milijardi američkih dolara. Grupa tadašnjih nezavisnih ekonomskih eksperata G17 u studiji „Završni račun" objavila je da je ukupna šteta procenjena na oko 30 milijardi dolara. U bombardovanju su oštećeni i uništeni i brojni civilni i stambeni objekti Prema podacima srpskih medija, u bombardovanju je uništeno i oštećeno 25 hiljada stambenih objekata, onesposobljeno 470 kilometara puteva i 595 kilometara pruga. Oštećeno je 14 aerodroma, 19 bolnica, 20 domova zdravlja, 18 dečjih vrtića, 69 škola, 176 spomenika kulture i 44 mosta, dok je 38 razoreno. Kako je sve završeno? Posle 78 dana bombardovanja, delegacije NATO-a i Savezne Republike Jugoslavije potpisale su sporazum u makedonskom gradu Kumanovu. Sporazum je predviđao principe po kojima će se Vojska Jugoslavije (VJ) i snage MUP-a Srbije povući sa Kosova, a snage NATO-a ući na tu teritoriju. U ime NATO-a, sporazum je potpisao general Majkl Džekson, dok su delegaciju SRJ činili policijski general Obrad Stevanović, general VJ Svetozar Marjanović, predstavnici Ministarstva inostranih poslova. Povlačenje Vojske Jugoslavije (desno) i dolazak snaga KFOR-a (levo) Sporazum je prethodno usaglašen u diplomatskoj misiji međunarodne trojke koju je predvodio finski diplomata Marti Ahtisari, a činili su je još američki diplomata Strob Talbot i specijalni izaslanik ruskog predsednika Jeljcina, Viktor Černomirdin. Poslednje bombe na teritoriju SRJ pale su 10. juna 1999. godine, oko 13 časova i 30 minuta, na teritoriju sela Kololeč, u opštini Kosovska Kamenica. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk