Kako danas izgledaju albanski bunkeri sagrađeni usred Hladnog rata
Fotograf Robert Hakman napravio je kolekciju fotografija koje dokumentuju bunkere sagrađene u Albaniji između 1975. i 1989. godine zbog straha od Hladnog rata.
Procene su da ih ima pola miliona, neki su zanemareni, ali su drugi pretvoreniu kafiće, kuće, restorane, bazene, ambare, mostove i rezervoare za vodu. U Albaniji ima oko pola miliona betonskih bunkera Sagrađeni su zbog straha od Hladnog rata Neki su porušeni Tokom neizvesnih godina Hladnog rata, kada su se države pripremale za razorni nuklearni rat, albanski diktator Enver Hodža je ubedio zemlju da spoljni svet želi da sruši njihovu komunističku državu. Umesto proizvodnje tehnoloških prepreka, masovno su pravljeni bunkeri. U Hakmanovoj zbirci fotografija, pod nazivom Metamorfoza, prikazano je kako bunkeri danas izgledaju. Utkani su u živote i okruženje Pravljeni su u fabrikama širom zemlje u tri smene tokom 14 godina Hakman kaže: „Fabrike betona u svakoj opštini počele su da proizvode bunkere 24 sata dnevno, svakog dana u periodu između 1976. i 1989. godine." „Jedan radnik kog sam intervjuisao mi je rekao da je fabrika u kojoj je on radio radila u tri smene osam sati dnevno. Svaka smena je pravila drugačije delove, pa nijedna osoba nije znala detalje gradnje bunkera koje su pravili. Drugi, građevinski inženjer odgovoran za podizanje bunkera, mi je rekao da je radio osam godina 10 sati dnevno svakog dana. Na pitanje da li je ikada preispitivao potrebu za bunkerima, on je odgovorio da su im redovno davani lažni alarmi za vazdušni napad kako bi podstakli takvo razmišljanje." Pretvoreni su i u crkve i kapele Neki su obnovljeni i danas imaju potpuno drugačiju funkciju od one za koju su pravljeni Napravljeni su zbog navodnih pretnji od rušenja režima „Većina Albanaca smatra bunkere preprekama, ali su im retko trn u oku. Toliko ih je da su se navikli na njihovo prisustvo, poput onoga što su za stanovnike Londona telefonske govornice ili za Njujorčane žuti taksiji. Postali su deo njihovih života utkan u okruženje." Mnogi su dobili religijsko okrilje Pravili su ih radnici u tri smene, ne znajući kako će izgledati „ Neki imaju i konkretnu svrhu - pretvoreni su u domove „Jedan farmer mi je pokazao pešadijski bunker sa kog je uklonjen jedan deo sa strane, čime je napravljen izlaz na put. Za ono što je izgledalo kao da je malo posla, njemu i njegovom bratu trebalo je tri dana da ga probiju bušilicom. Malo više na brdu je drugi bunker na kome je antena za televiziju, a to je i štala za njegove svinje." U nekima žive i domaće životinje Poluloptastog su oblika i danas često imaju drugačiju svrhu Gradnju je naredio Enver Hodža