Dejvid Gudal: Naučnik, 104, odabrao je da umre u Švajcarskoj
Naučnik Dejvid Gudal, 104, preminuo je nakon što je odlučio da prekine svoj život u klinici u Švajcarskoj, objavila je organizacija koja brani pravo ljudi da odluče o svojoj smrti.
Čuveni ekolog i botaničar, rođen u Londonu, nije bio smrtno bolestan, već je doneo odluku zbog lošeg kvaliteta života. Gudal je doleteo iz Australije kako bi asistirano okončao svoj život, što je privuklo pažnju mnogih ljudi širom sveta. Pre samog čina smrti, izjavio je da je „srećan što će okončati" svoj život. „Život mi je bio loš prethodnih nekoliko godina i srećan sam što će se završiti", rekao je, okružen članovima svoje porodice. „Sav publicitet koji je ovaj događaj dobio može samo da pomogne da se dozvoli eutanazija starim ljudima, ako to žele." Malezija dobija najstarijeg predsednika na svetu Da li je Martin Luter King predvideo svoju smrt Naučnik je umro „smiren" u 12:30 u klinici Lajf sajkl u Bazelu od doze barbiturata nembutala, izjavio je Filip Ničke, osnivač organizacije Egzit internešnal, grupe koja mu je pomogla da sebi oduzme život. Vidno je bio uznemiren zbog velike papirologije, tako da su mu poslednje reči bile: „Ovo predugo traje!" Za poslednji obrok izabrao je hranu koju je najviše voleo - ribu i pomfrit, a čizkejk za dezert, a u poslednjim minutima života slušao je Betovenovu „Odu radosti". Po čemu je poznat Dejvid Gudal? Gudalov slučaj izazvao je pažnju svetske javnosti Gudal je uredio seriju knjiga „Ekosistemi sveta" koja sadrži 30 tomova, za šta je odlikovan u Australiji. Godine 2016. kada je imao 102 godine dobio je spor protiv univerziteta Edit Kovan u Pertu, čije rukovodstvo je želelo da on prestane da radi. Ostao je na fakultetu kao neplaćeni naučni saradnik. Nije mu se dopalo što mora da putuje van Australije kako bi okončao svoj život. Asistirano umiranje je omogućeno u jednoj saveznoj državi u Australiji, ali samo za ljude koji su smrtno bolesni. Međutim u Švajcarskoj je ova praksa dozvoljena od 1942. Gde je dozvoljeno asistirano samoubistvo? Asistirano samoubistvo je čin u kome jedna osoba pomaže drugoj da okonča svoj život, tako što im omogućava sredstva za to, najčešće smrtonosne doze lekova. Razlikuje se od eutanazije, gde treće lice, najčešće doktor vrši intervenciju kako bi olakšao patnje pacijenta. U Švajcarskoj, asistirano samoubistvo je dozvoljeno samo ako osoba koja pomaže, nema nikakve koristi od toga. To je jedina zemlja u kojoj je ovakva usluga omogućena strancima Holandija, Belgija i Luksemburg dozvoljavaju eutanaziju i asistirano samoubistvo. U Holandiji i Belgiji, eutanazija je dozvoljena i maloletnicima u posebnim slučajevima Kolumbija dozvoljava eutanaziju Američke država Oregon, Vašington, Vermont, Montana, Kalifornija, Koloradu i Havaji dozvoljavaju asistirano samoubistvo pacijentima koji su smrtno bolesni. Sličan zakon je usvojen i u prestonici SAD Vašingtonu i važi za građane ovog grada Prva provincija u Kanadi koja je dozvolila eutanaziju i asistirano samoubistvo 2016 . je Kvebek, a sada je to dozvoljeno i u drugim delovima ove zemlje.