Leonardo da Vinči: Da li je italijanski majstor naslikao dve Mona Lize
Slika Mona Lize visi iznad kamina u jednom londonskom stanu šezdesetih.
Da li je ona Leonardovo delo, ranija verzija svetski poznatog portreta koji se čuva u pariskom Luvru? Neki ljudi su ubeđeni da jeste, a više od 50 godina kasnije, izbila je ljuta borba i nad vlasništvom, i nad dokazom ko ju je naslikao. Takozvana „Ranija Mona Liza" nalazi se u središtu misterije u kojoj uloge imaju poreska utočišta na Karibima, trezori švajcarskih banaka, misteriozni međunarodni konzorcijum i Šerlok Holms sveta umetnina. Mona Liza u Luvru Da li je autentična? Ko su zakoniti vlasnici? I da li portret koji se nalazi u centru ove misterije u stilu Da Vinčijevog koda može da bude vredan stotine miliona dolara? Sudski postupak koji se vodi u Italiji od ove nedelje konačno bi mogao da pomogne da se rasvetle odgovori na ova pitanja. Druga Mona Liza? Organizacija po imenu Fondacija Mona Liza je 2012. godine obelodanila svetu, uz žestok publicitet, da, kako je tvrdila, postoji drugi slika Mona Lize koju je naslikao Leonardo Da Vinči. Pošto je Mona Liza verovatno najslavnija slika na svetu, a njen se slikar smatra jednim od najvećih umetnika svih vremena, takvo otkriće okrenulo bi svet umetnosti naglavačke. Dakle, je li stvarno moguće da postoji druga, prethodno neznana verzija ovog portreta? Dve žene sede ispod slike Mona Lize Fondacija je izložila niz dokaza u pokušaju da potkrepi tu tvrdnju, ali da sve bude neobičnije, organizacija tvrdi da ona sama ne poseduje tu sliku. Ona kaže da je vlasnik slike neimenovani međunarodni konzorcijum. Upitan za ovo, generalni sekretar Fondacije Džoel Feldman odgovara: „Fondacija, u skladu sa svojom politikom i obavezama, ne može da komentariše konzorcijum, koji je pravi vlasnik." Ali u domu u južnom Londonu, Endrju i Karen Gilbert imaju veoma drugačiju priču - oni tvrde da poseduju 25 odsto udela u vlasništvu nad portretom. Kad su kontaktirali Fondaciju Mona Liza nakon što je ova 2012. godine obelodanila postojanje portreta, oni tvrde da je organizacija rekla „da ne zna ništa o nama, oni nisu vlasnici i samo su pokušali da nas se otarase kao nekog ko im predstavlja neprijatnost." „Zato što nismo uspeli da otkrijemo ko je vlasnik, niko nam ništa nije govorio, nismo znali kako uopšte možemo da pokrenemo bilo kakav postupak", kaže Karen. Endru i Karen Gilbert Ove nedelje došlo je do novog, dramatičnog razvoja događaja za koji Gilbertovi veruju da bi mogao da dovede do preokreta u njihovom potraživanju. Ali potraživanju čega? Je li uopšte moguće da se skoro neprocenjiv portret Leonarda Da Vinčija iznenada pojavi iz vedra neba? Slika vredna 450 miliona dolara Neverovatno, ali upravo se to dogodilo sa slikom po imenu Salvator Mundi - ili Spasitelj sveta. Prodata za svega 55 dolara 1958. godine, pre dve godine anonimni kupac ju je kupio na aukciji za neverovatnih 450 miliona dolara. Razlika je, naravno, u tome da je međunarodni tim eksperata potvrdio sliku kao autentičnog Leonarda. Može li slika koju je Fondacija nazvala Ranija Mona Liza da pođe istim putem? „Morao je da bude Leonardo" „Bio sam skeptičan, ali zaintrigiran", kaže profesor Žan Pjer Izbauts iz Santa Monike, u Kaliforniji - njega je Fondacija dovela avionom u Švajcarsku da pogleda sliku. „Ušao sam u trezor, bilo je veoma hladno unutra, i proveo sam oko dva sata sa tom slikom. Ali već posle pet minuta prepoznao sam da je to morao da bude Leonardo." Nije, međutim, samo puki izgled naterao akademika sa Univerziteta Filding u Kaliforniji (čiji rad preporučuje Fondacija) da poveruje da je portret pravi - bili su to i istorijski dokazi, kaže on. „Đorđo Vasari, Leonardov biograf iz 16. veka, nedvosmisleno ističe da je Leonardo radio na Mona Lizi četiri godine i da ju je onda ostavio nedovršenom." To odgovara izgledu Ranije Mona Lize, koja ima nedovršenu pozadinu, za razliku od slavnog portreta koji visi u Luvru. Profesor Izbauts ističe da se u istorijskim spisima pominje da je Leonardo slikao Mona Lizu za dva različita klijenta, što povećava šanse da je završio dva različita portreta, po jedan za svaku narudžbu. On dodaje da se čini da naučni testovi potkrepljuju tvrdnju da je slika autentična. „Kod Ranije Mona Lize, nauka nam je saopštila da je ona a) potekla iz ranog 16. veka b) definitivno Leonardova kompozicija, zato što su konfiguracija i kompozicija identični Mona Lizi iz Luvra. I c) histogrami [digitalni grafički prikaz upotrebljenih boja] pokazuju da je 'rukopis' slike, način na koji umetnik nanosi boju, potpuno identičan." Ali ne slažu se svi sa tim. „Bezvredno smeće" „Ne radi se o pravoj stvari iz čitavog niza razloga", kaže Martin Kemp, profesor emeritus istorije umetnosti sa Univerziteta u Oksfordu. „Zaista nije ozbiljan kandidat za to da ju je naslikao lično Leonardo." On smatra da je razlog zašto je Đorđo Vasari mislio da je Mona Liza nedovršena zato što su „Vasarijeve informacije poticale samo iz Firence", a slika je verovatno dovršena nakon što je Leonardo napustio Firencu. Đorđo Vasari I on se ne slaže da istorijski spisi govore da su naslikane dve Mona Lize. Umesto toga, profesor Kemp kaže da Leonardo verovatno nikad nije predao portret originalnom klijentu, a da je druga osoba „mogla da kaže, ako završiš ovu, ja ću ti je otkupiti." A naučni dokazi? Profesor Kemp kaže da je informacija sa kojom je izašla Fondacija Mona Liza tek „opciona" i, iako ona ne odbacuje mogućnost da je Raniju Mona Lizu zaista naslikao Leonardo, svakako to ne dokazuje. Profesor Martin Kemp Međutim, on dodaje da je „pregled infracrvenim svetlom i drugim tehničkim sredstvima pokazao da je Mona Liza iz Luvra doživela evolucije, kao i sve druge Leonardove slike." „Infracrveni pregled Ajslvortske madone (kako je Ranija Mona Liza takođe poznata) pokazuje da je ona samo besprekorno tačna i očigledno je ona vrsta crteža koji nastane kad nešto kopirate, a ne kad stvarate." Profesor Izbauts je, međutim, kritički nastrojen prema analizi profesora Kempa delom zato što „Martin nikad nije video delo, a to je zamerka koju imaju i Dejvid i Džoel Feldman iz Fondacije Mona Liza, a ja mislim da je to legitimna zamerka." U odgovor, profesor Kemp kaže: „Staro verovanje da uvek morate da odete i vidite original čak i ako je bezvredno smeće, prosto nije održivo, naročito uz moderne tehnike snimanja. A kad su u pitanju neke od digitalnih slika visokog kvaliteta, zapravo na njima možete da vidite više nego na samoj slici, čak i ako je gledate uz pomoć uveličavajućeg stakla." Promenljivi dokazi Stručnjaci se možda ne slažu oko dokaza, ali da li je ceo materijal jasno predstavljen? BBC je video delove knjige pripremljene za štampu - koju je napisalo nekoliko saradnika ali ju je priredio profesor Izbauts - o Ranijoj Mona Lizi, nazvanu „Mona Liza Leonarda Da Vinčija: Nove perspektive". Jedan od saradnika tvrdi da su u finalnoj, objavljenoj verziji knjige, izbačeni delovi njegovog teksta. On tvrdi da izgleda kao da su mnogi od izbrisanih pasusa upravo oni koji ne podržavaju teoriju da je Raniju Mona Lizu naslikao Leonardo. Profesor Izbauts je ovo negirao: „Definitivno sam izbacio neke segmente, jer sam urednik izdanja. A u nekim slučajevima to su bili pasusi za koje mislim da nisu naučno odbranjivi. Želeo sam samo da održim oštricu argumenata neokrnjenu - sasvim sigurno nisam uklonio ništa što je kontrirajuće prirode. Bila su to dva poglavlja koja su bila naprosto preduga." On je kasnije pisao BBC-ju, nakon što je kontaktirao saradnika da bi video zbog kojih delova je ovaj nezadovoljan, i rekao: „Radimo na finalnoj verziji knjige, u tvrdokoričenom izdanju, tako da još uvek možemo da napravimo neke izmene u okviru dostupnog broja reči." Mona Liza, ali bez novca Jedna stvar koju zastupnici teorije da je Raniju Mona Lizu naslikao Leonardo Da Vinči moraju da objasne jeste odakle je slika potekla. Iznenada se pojavila 1913. godine, kad ju je Hju Blejker otkupio od jedne vile u Somersetu. „Blejker je verovao da je nabasao na nešto važno", kaže profesor Robert Mejrik sa Univerziteta u Aberistvitu koji proučava život ovog trgovca umetninama. Hju Blejker Uprkos uspešnom pronalasku autentičnih slika umetnika kao što su Rubens, Velaskez, El Greko, Mane, Konstabl i Tarner, Blejkerovi poslovni potezi često bi se loše završavali, a on nikad nije uspeo da proda svoju Mona Lizu. „Bio je to zapravo kao nekakav katalog neuspeha, uprkos njegovom velikom trudu", kaže profesor Mejrik za čoveka koji je imao velikih finansijskih poteškoća u poznoj fazi života. Posle Blejkerove smrti, slika je završila u rukama ekscentričnog trgovca umetninama po imenu Henri Pulicer - on je verovao da je Ranija Mona Liza zapravo impresivnija nego njen slavniji ekvivalent iz Luvra. Henri Pulicer Ali Puliceru je trebala pomoć u pokušaju da ubedi svet da je obe naslikao Leonardo. Priskakanje u pomoć „Počeo je da ostaje bez novca pokušavajući to da pokaže, zato što je želeo da dokaže da se radi o pravom Leonardu Da Vinčiju", kaže Endrju Gilbert. Njegova porodica je poznavala Pulicera, kupovala je slike od njega a i prodala mu neke. Oni su BBC novinarima pokazali niz dokumenata koji govore da je porodica 1964. godine kupila 25 odsto udela u vlasništvu nad slikom. Deceniju kasnije, Pulicer je zaključao portret u trezor švajcarske banke i posle njegove smrti ona je 2008. godine završila u rukama međunarodnog konzorcijuma. Fondacija Mona Liza se kategorički ne slaže sa tvrdnjom Gilbertovih, a njen predsednik je u julu izjavio da je njihova tvrdnja „nečasna i neosnovana". Ali porodica nije odustala od potraživanja i pozvala je u pomoć „Šerloka Holmsa sveta umetnina". „Pretpostavljam da mi to ne smeta", kaže Kristofer Marinelo, direktor i osnivač Art rikaveri internešenela, govoreći o svom nadimku. „Tokom godina uspeli smo da povratimo umetnička dela u vrednosti od oko 510 miliona dolara. I dalje smo duboko uključeni u neke od najvećih svetskih slučajeva koji su u toku u svetu umetnina i ponosni smo na to." Ali šta on misli o tvrdnji da je sliku u ovom slučaju mogao da naslika Leonardo Da Vinči? „Iskreno mi to nije nimalo bitno", odgovara on. „Što se mene tiče, ovo je prosta stvar klijenata koji imaju ugovor o kupovini te slike, koja god da je ona." Zahvaljujući Marinelu, Gilbertovi (koji i sami kažu da nisu sigurni da je portret pravi Leonardo) su u Italiji pokrenuli pravni postupak protiv Fondacije dok je slika izložena u Firenci. Karipska veza Pred ovonedeljno ročište, advokat Gilbertovih Đovani Proti rekao je da je ovo „najkomplikovaniji i najzanimljiviji slučaj na kom je ikad radio". „Morali smo da isporučimo sudske pozive u mnoge zemlje širom sveta." I taj rad je urodio plodom. Posle ročišta održanog u utorak, Karen Gilbert kaže: „Fondacija Mona Liza je pred sudijom obelodanila da je vlasnik slike Mona Liza Ink iz Angvile." Ništa ne sugeriše da takav aranžman automatski ukazuje na bilo kakvu malverzaciju Fondacije ili međunarodnog konzorcijuma, ali Karipska ostrva, koja su britanska prekomorska teritorija, poznata su po diskretnom načinu poslovanja. „Uspevamo da ih okrunimo", kaže Karen. „Stoga znamo da smo na pravom putu s istraživanjem koje smo do sada obavili." To ne potvrđuje da li porodica Gilbertovih zaista poseduje udeo u portretu, ali je to prvi put da je Fondacija Mona Liza obelodanila ko je vlasnik. Kao reakciju na ročište održano u utorak, advokat Fondacije Mona Liza Marko Parduči kaže: „Fondacija Mona Liza ne može ni da potvrdi ni da negira potraživanje, zbog pravnih obaveza koje ima prema vlasnicima, sem ukoliko to eksplicitno od njih ne budu tražile sudske vlasti." On dodaje da potraživanje Gilbertovih sugeriše da ih „motiviše isključivo ekonomski interes i želja da naude Fondaciji" i da će sledeće ročište u martu pokazati da „tu nema slučaja". Slava Pravna bitka će se nastaviti, ali šta bi Leonardo, veliki renesansni učenjak, rekao za zagonetke kao što je Ranija Mona Liza i mitove koji prate njegov rad 500 godina posle njegove smrti? „Oh, bio bi izuzetno zadovoljan", smeje se profesor Kemp. „Njega je zanimala slava." „Zaškrgutao bi zubima na neke od budalaština, ali činjenicom da je njegovo ime najpoznatije u istoriji kulture? Da, njom bi bio veoma zadovoljan." Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk