Slave u restoranu: „Nebitno gde, bitno je da se okupi porodica“
Slavski kolač pored šanka, sveća na kariranom stolnjaku, ikona i kandilo u restoranu su sve češća slika sa moderne krsne slave.
Od više pogača namenjenih crkvi i radnicima u domaćinstvu do kupovnog slavskog kolača. „Išli smo u crkvu ujutru da presečemo kolač, a onda na ručak sa rodbinom i prijateljima u restoran", kaže za BBC na srpskom Marijana Ninković iz Beograda. Ona kaže da je u dogovoru sa suprugom odlučila pre nekoliko godina da „presele" slavlje u restoran, jer je bolje nego da im „tri dana dolaze gosti u kuću". „Posluženje i nije toliko bitno, koliko mi je bitno da se vidim sa svima i sa svima ispričam", kaže ona i dodaje da neke goste viđa samo na slavama. U Srbiji, mnogi poštuju tradiciju i obeležavaju krsnu slavu. Načini obeležavanja, međutim, menjaju se iz godine u godinu. Kafedžije i vlasnici restorana su prepoznali mogućnost dobre zarade, pa su u ponude proslava krštenja, rođendana, venčanja uvrstili i slave. „Trend ove proslave je počeo pre četiri, pet godina", kaže za BBC na srpskom Veljko Dašić, vlasnik restorana Stara Carinarnica u Zemunu koji postoji od 1997. godine. Manje posla, više druženja Ninković kaže da se njena porodica odlučila da goste dočeka u restoranu jer im nije bitno gde se taj dan obeležava, već da se porodica okupi. „Od tada nisam posle slave premorena i uspevam da se vidim sa svima", kaže ona. Dašić kaže da obično na slavu u restoran dođe do 40 ili 50 ljudi. „Domaćini jednostavno nemaju mesta kod kuće da ih ugoste sve, a svakako je i domaćicama lakše", kaže Dašić. Slavski kolač se nosi u crkvu, pa kući da se posluže gosti Kaže da ima i porodica koje u njegovom restoranu slave slavu godinama i da se oko menija uglavnom dogovaraju. „Na jednom stolu postavimo žito, sveću i slavski kolač", kaže Dašić. I iz restorana Mali vrabac u Skadarliji kažu da često primaju pozive „da organizuju slavsku trpezu". „Za svakog sveca imamo i gosta koji ga obeležava", kažu iz Malog vrapca. Šta je slava? Na sajtu Srpske pravoslavne crkve piše da se „slava slavi u zajednici s porodicom, sa srodnicima, susedima i prijateljima i sa svakim namernikom Božijim koji dođe tog dana u dom, makar bio i prosjak". Piše i da posle svete liturgije u hramu „svi prisutni idu na zajedničku trpezu ljubavi". „Svi se zajedno pomole, uz svetu vodicu, sveću i tamjan, zatim se blagoslovi žito i prelomi i prelije vinom kolač". Slavlje kod kuće Milena Vučković iz Beograda smatra da se „slava iz kuće ne iznosi" i da se u njenoj porodici slava sprema „po principu švedskog stola". „Nikad mi neće biti jasno zašto se od slave pravi žurka", kaže Vučković i dodaje da u restoranu slavu slave „novokomponovani vernici". U porodici Sanje Milić slavi se Sveti Trifun i gozba se „sprema na veliko", jer treba ugostiti 40 ljudi. „Prvog dana dolazi šira rodbina na ručak, a na večeru najuža rodbina i prijatelji", kaže Sanja i dodaje da na drugi dan slave dolazi društvo i eventualno oni koji nisu uspeli prvog dana da dođu. Kaže da voli da sprema i slavi slavu, iako pre i posle praznovanja „padne na nos". „Ali mi bude drago kada sve ispadne kako sam zamislila". „Najbitnije je naravno da se gosti osećaju opušteno i da im je ukazano poštovanje", kaže Sanja, koja za tu priliku mesi i slavski kolač i oko desetak vrsta sitnih kolača. Slava traje pet, šest dana Etnološkinja i antropološkinja Vesna Marjanović izučava srpske običaje duže od 30 godina. Za BBC na srpskom kaže da je „slava prvo socijalni čin, a onda religijski". „Koliko god se i crkva trudila, to je manje-više ostalo okupljanje porodice, srodnika i prijatelja", kaže Marjanović. Ona kaže da su moderna vremena donela izmene u stare običaje, pa se domaćice pre odlučuju da kupe slavski kolač, ali i da slavlje prebace u restoran, „jer je tako lakše". Vesna je sa kolegama radila na projektu „Krsna slava", tokom kojeg su pokrenuli ozbiljna istraživanja i obišli skoro celu Srbiju, posećujući mnoga domaćinstva tokom proslave slava. „Čula sam i priče da na severu Banata slave i po pet- šest dana", kaže Marjanović. Setila se kako su joj domaćini na jednoj slavi u šali rekli da poslednjeg dana slave u goste zovu da „peru svecu noge". „To je zbog toga da se potroši sva hrana, koja je namenjena da se potroši tokom tog praznika", kaže ona. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk