Jirgen Klop i Liverpul: Kako je dečak iz Švarcvalda postao heroj Enfilda
Jens Has se još seća kada je prvi put posumnjao da njegov školski drug Jirgen Klop razmišlja kao fudbalski trener.
Jirgen Klop iz dečačkih dana Imali su 11 godina, vozili su ih na trening mlađih kategorija Glatena, a u kolima su slušali radio prenos utakmice koju je igrao Štutgart, njihov omiljeni klub. Mladi Jirgen je počeo da analizira taktiku Štutgarta i predložio je nekoliko izmena kako bi se promenio tok utakmice. Nekoliko trenutaka kasnije, komentator je potvrdio da je upravo te izmene i napravio trener Štutgarta. „Bio sam oduševljen njegovim znanjem i razumevanjem fudbala", priseća se Has. „Više puta mi je padalo na pamet - pa, on je već sad trener". Klopovi školski dani u Crnoj šumi (Švarcvald) pružaju nam uvid u to kako je izrastao u najboljeg fudbalskog trenera današnjice. U Majncu ga obožavaju - tamo je preko noći od igrača postao trener i uveo klub u Bundesligu, prvi put u istoriji. Ista je situacija i u Dortmundu gde je sa Borusijom skinuo sa trona minhenski Bajern, kao i u Liverpulu sa kojim je osvojio titulu prvaka Evrope i došao nadomak dugo čekanog trofeja u Premijer ligi, pre nego što se umešao korona virus. Klop ima podjednako ležeran odnos sa igračima, navijačima, funkcionerima i novinarima. Čini se da ovaj stručnjak koji voli da se grli predstavlja otelotvorenje trenera kakav je potreban pomenutim klubovima čiji navijači zahtevaju da se trener unese u posao sa mnogo emocija i strasti. Ima još mnogo toga zanimljivog u vezi sa Klopovom ličnošću i metodama rada, a BBC je razgovarao sa ljudima koji su bili ključni u njegovom fudbalskom putu ka Enfildu. Priča počinje u Glatenu, idiličnom banjskom seocetu u Švarcvaldu, gde je Klop proveo godine koje su bile najvažnije za formiranje njegove ličnosti. Razgovarali smo sa Hasom prekoputa pekare, a pored fontane iz koje se voda u uliva u reku Glat po kojoj je selo i dobilo ime. To je mesto na kojem su se Jirgen i saigrači iz Glatena okupljali pre odlaska na gostujuće mečeve. Kratka šetnja pored obale reke, gde su dečaci nekada vozili bicikle i stiže se do kuće u kojoj je Klop odrastao. To je velika bela kuća u kojoj i dalje živi njegova majka, a preko puta se nalazi nova zgrada gradske većnice. Nedaleko odatle i osnovna škola u koju su išli Klop i Jens. Priča počinje u Glatenu, idiličnom banjskom seocetu u Švarcvaldu Upravo ovde, u brdima Švabije - zemlje satova sa pticama kukavicama, tradicionalnih kostima i teške hrane - Klop je razvio osećaj slobode, daleko od industrijskog načina života Majnca, Dortmunda i Liverpula. „Ovde su ljudi veoma ćutljivi, oprezni sa novcem. Vole da rade i da osuđuju druge", kaže Has. „Ljudima u Švabiji je potrebno malo vremena da se otvore, ali kada se to desi, imate prijatelja do kraja života. Ovo je dobro mesto za odrastanje, imate vremena za sebe i da se skoncentrišete na ono što želite da radite". Klop ima dva starije sestre, za koje je rekao da su mu bile kao majke. Ali njegov otac Norbert, putujući trgovac i bivši golman amaterske ekipe, bio je taj koji ga je ohrabrivao da se bavi sportom. „Norbert je imao veliki uticaj na njega, oblikovao je Jirgena", priseća se Klopov prvi trener Ulrih Rat. On je 1972. Osnovao mladi tim Glatena kako bi njegovi sinovi Ingo i Harti mogli da igraju fudbal, a tu su bili i Klop i Jens Has. „Važno je znati da Norbert Klop nije rođen ovde u Glatenu. On je iz savezne države Rajna Palatinat, tamo je Majnc. Ljudi odande organizuju Karneval. Mi u Glatenu i Švarcvaldu to ne radimo", dodaje on. Norbert je bio veoma aktivan u Glatenu, prvo u fudbalskom, a zatim i u teniskom klubu. „A Jirgen je od oca nasledio elokvenciju, entuzijazam i energiju", navodi Rat. Klop sa ocem Norbertom Za razliku od oca, Klopova majka jeste rodom iz Glatena, iz ugledne lokalne porodice. „Kada Jirgen skače pored linije, kao da vidim Norberta. Ali, kada zatvori kućna vrata za sobom, pronalazi mir i tišinu, i sakuplja energiju. E, tu vidim njegovu majku". Klop je bio fudbaler sredine terena i kapiten u mlađim kategorijama Glatena. U kasnijim tinejdžerskim godinama, prešao je u nešto veći klub - Ergenzingen iz mesta 15 kilometara udaljenog od njegove kuće. Rat opisuje Klopa kao čoveka koji teško podnosi poraze i priropni je vođa. „Uvek je prvi istupao da govori kada je smatrao da nešto nije u redu", navodi sedamdesetdevetogodišnji Rat. „Imali smo dobar odnos. On je bio veoma ambiciozan. Uvek je motivisao saigrače." Pored terena na kojem je Klop igrao kao dečak nalaze se visoka stabla borova. Sa druge strane je potok gde je često upadala lopta, priseća sa Has. Godine 1981. Ekipa se preselila na drugi deo sela na terene novog kluba čije boje su žuta i crna, kao o Borusija Dortmund. A na centralnom mestu na zidu klupskih prostorija stoji Klopova potpisana fotografija sa posvetom iz vremena kada je vodio Borusiju. U tim prostorijama je 2011. organizovana i proslava uspeha najslavnijeg sina ovog sela - tada je Klop sa Borusijom osvojio prvu titulu šampiona Nemačke. Klop je bio fudbaler sredine terena i kapiten u mlađim kategorijama Glatena Kada su pesme i povici prestali, Klop se popeo na binu, održao govor, a onda sišao da se druži sa okupljenima. „Bilo je neverovatno", kaže Has dok ispija kriglu piva u sportskom baru u Glatenu u kojem se tog popodneva okupila lokalna biciklistička ekipa. „U jednom trenutku on je bio profesionalni trener u Dortmundu, a već u sledećem stari školski drugar. Zanimalo ga je šta se dešava u selu, razgovarao je sa svima na lokalnom dijalektu", dodaje Has. Rat u poslednje vreme retko viđa Klopa, ali obuzmu ga emocije kada se priseti kada ga je bivši đak iznenadio telefonskim pozivom za 75. rođendan. „Čestitao mi je i poželeo sve najbolje", kaže Rat dok suzdržava suze. „Ovo je njegov dom i on to nikada nije zaboravio". Pošto je napustio Glaten, Klop je igrao za nekoliko amaterskih klubova, uključujući i Rot Vajs iz Frankfurta gde je istovremeno studirao sportske nauke na fakultetu. Onda se 1990, kada je imao 23 godine, preselio 30 kilometara na zapad i potpisao poluprofesionalni ugovor sa drugoligašem Majncom čiji kapiten je tada bio Mihael Šumaher. „Klop je bio tipičan učenik iz vremena - po izgledu i ličnosti", smeje se šezdesetdvogodišnjak u odelu zavaljen u fotelju u korporativnom apartmanu na novom stadionu Majnca. Taj stadion je simbol uspona Majnca pod vođstvom Klopa. „On je uvek nosio farmerke i majicu, bio je vrlo opušten", kaže Šumaher. Život na terenu, međutim, bio je traumatičan za Klopa koji je oduvek pričao da ima noge drugoligaškog igrač i mozak prvoligaškog. „Kada je došao u klub, igrao je napadača. Bio je brz, dobro igrao glavom, ali mu je tehnika bila slabija strana", objašnjava Šumaher. „Bilo mu je teško. Navijači su često zviždali kada bi spiker na stadionu pročitao njegovo ime. Sećam se da smo posle jednog meča sedeli u bazenu za hidro masažu i Klop mi je rekao: 'Šta je tu mogu? Trener me uvek ubacuje u igru'. Znao je da nije najbolji fudbaler na svetu, ali je radio ono što je trener tražio od njega." A onda ga je trener Volfgang Frank prebacio da igra u odbrambenoj liniji i stvari su se promenile za Klopa u Majncu. U dresu tog kluba odigrao je 325 utakmica tokom desetogodišnje karijere. Odluka kluba da ga postavi za trenera je iznenadila mnoge, ali je omogućila Klopu da pokaže sve kvalitete. U februaru 2001, Majnc je bio pred ispadanjem u treću ligu, kada je predsednik kluba Harald Štruc povukao hrabar potez U februaru 2001, Majnc je bio pred ispadanjem u treću ligu, kada je predsednik kluba Harald Štruc povukao hrabar potez. „Pre toga smo za kratko vreme promenili tri trenera", objašnjava Štruc dok gleda preko terena starog stadiona Majnca koji sada služi samo za treninge prvog tima. „Čekao nas je veoma važan meč i rekli smo, ako nema nikog da dođe i pomogne ekipi, onda će igrači to morati da urade sami." „Klop je bio strastven, normalan čovek, ali je imao posebnu ličnost. Na utakmicama ste mogli da vidite da je on vođa." „Odlučili smo da ga postavimo za trenera i to je izazvalo pravu eksploziju emocija za sve ljude u gradu. I tako je počelo najslavnije doba Majnca". Rezultati su došli odmah. U prvoj utakmici u kojoj je Klop bio trener, Majnc je pobedio sa 1:0. Zatim je u sledećih šest prvestvenih mečeva, Klopov tim slavio pet puta i izbegao ispadanje u treću ligu. A najbolji dani tek su dolazili. U sledeće dve uzastopne sezone, Majnc se borio za ulazak u Bundesligu, najjači rang takmičenja. I oba puta je u poslednjem kolu ostajao bez plasmana u Bundesligu. Slabiji ljudi bi verovatno „pukli" posle toga, ali ne i Klop koji je pokrenuo i klub i ceo grad, priča Štruc. Oko 15.000 navijača okupilo se na glavnom gradskom trgu u Majncu, a Klop je govorio od srca. „Svi su plakali, ali je Jirgen izašao na binu i rekao da će se Majnc vratiti još jači i pokušati ponovo. I ljudi su bili oduševljeni tom Klopovom snagom. Uvek umeo da nađe prave reči". Suze tuge pretvorile su se u radosnice sledeće sezone kada je Majnc prvi put u klupskoj istoriji ušao u Bundesligu. Sa Borusijom je osvojio dve titule prvaka Nemačke zaredom - 2011. i 2012. godine „Verujte mi, to je bilo nezaboravno veče", kaže Štruc. „Jirgen mi uvek priča o sceni koju nikada neće zaboraviti. Bilo je tri ujutru, mi smo u pabu, a ja stojim, smejem se, pijem i izgledam tako srećno." Majnc je u Bundesligi proveo sledeće tri sezone, što je bilo sasvim dovoljno da Klop predstavi taktičko znanje i šarm velikanima nemačkog fudbala. „Majnc nije imao preterano kvalitetne igrače za Bundesligu, ali ih je bilo teško pobediti jer su imali timski duh", kaže Hans Joakim Vacke, izvršni direktor Borusije Dortmund. „Na širu javnost ostavio je jak utisak tokom Svetskog prvenstva 2006, kada je radio kao stručni konsultant na televiziji. On je bio nešto novo za Nemce - stručan čovek, a šarmantan i zabavan. Bio je fanstatičan", dodaje Vacke. U suzama se oprostio od navijača Majnca i onda 2008. postao trener Borusije Dortmund. Odmah je izgradio prisan odnos sa najzagriženijim navijačima koji sebe nazivaju Žuti zid i zauzimaju najveću tribinu Vestfalen stadionu. Njegov način vođenja utakmica i taktika u javnosti su dobili naziv hevi metal fudbal. Skakao je pored terena i stalno gestikulirao, a od Borusije je napravio jednu od najatraktivnijih ekipa u Evropi. Sa Borusijom je osvojio dve titule prvaka Nemačke zaredom - 2011. i 2012. godine. „Doneo je ekipi novi duh. Negovao je drugačiji stil od onog koji smo ranije imali - agresivan, sa mnogo pritiska na protivnika. Navijači i igrači su ga zavoleli od prvog trenutka. Ceo grad i regija, svi su poludeli za njim", opisuje Vacke. Odmah je izgradio prisan odnos sa najzagriženijim navijačima koji sebe nazivaju Žuti zid O Klopovom statusu superzvezde možda najbolje svedoči snimak proslave osvajanja šampionske titule 2011. iz helikopter Uz zvuke tek osmišljene pesme Klopo popstar koja trešti iz zvučnika, harizmatični trener se pojavljuje kroz oblake dima, igra na bini, šutira loptu u publiku i maše obožavaocima i obožavateljkama. „On je jedan od najpoznatijih ljudi u Nemačkoj", kaže Uli Graf, jedan od Klopovih bliskih prijatelja, autor i producent pesme Klopo popstar, koja je dobacila i do drugog mesta na top listama u Nemačkoj. „Ali on ne želi da bude pop zvezda. On je čovek iz naroda. Momak iz Švarcvalda koji je postao heroj", dodaje Graf. On kaže da je odlazak sa Klopom na odmora najzabavnija stvar koja može da vam se desi. „Smejete se, šalite, a možete sa njim da pričate o politici i sportu. Veoma je inteligentna osoba, ne morate da se plašite šta ćete da kažete", objašnjava Klopov prijatelj. Veliki fudbalski trener, solidan plesač i idealni saputnik. Ali to nije kraj spiska Klopovih kvaliteta. Kad god bi neki sponzor Borusije oklevao da produži ugovor, Klop bi ga lično pozvao telefonom. „Jirgen Klop je san svakog marketinškog stručnjaka", kaže Karsten Kramer, koji je bio direktor marketinga Borusije Dortmund. „Osoba kao što je on, a radi za tako voljen klub kao što je Borusija, pa to je savršena kombinacija." Klop je dao Borusiji i klupskom identitetu ljudsko lice, ističe Kramer. „On je oružje, čovek koji može sve i imali smo njegovu veliku podršku. Sponzore bi uvek dirnulo to što ih zove Klop i razgovara o produžetku saradnje", navodi Kramer. Pet godina posle još jednog rastanka u suzama, Kramer i Vacke su ostali bliski prijatelji sa Klopom. Bili su njegovi gosti u Kijevu i Madridu na finalima Lige šampiona koje je igrao Liverpul pod Klopovim vođstvom. „Ako sedam godina radite sa osobom kao što je Jirgen, lagao bih kada bi rekao da mi ne nedostaje. On je izvanredna osoba", kaže Kramer. „Ali i mi smo ponosni kada vidimo kako je probudio nadu i dao snagu ne samo fudbalskom klubu Liverpul, već celom gradu", dodaje on. Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk