section_heading: Povijest teorije policentričnosti
paragraph_text: thumb|300px|Policentrični francuski jezikRazvoj sociolingvističke teorije policentričnih jezika i njenih pojmova započinje 60-ih godina 20. stoljeća na različitim mjestima u svijetu.<ref>Ammon 1995, str. 42–49. Pojam nacionalne varijante potječe od sociolingvista Georga V. Stepanova,<ref> i Elise Riesel<ref> (podrijetlom iz Austrije), a pojam policentričnog jezika od predstavnika američke sociolingvistike Williama A. StewartaKloss 1976, str. 310–312. Oba pojma su ubrzo objedinjena u jednoj teoriji jer policentrični standardni jezik uvijek čine njegove standardne varijante, a standardne varijante su uvijek varijante nekog policentričnog standardnog jezika. Ti pojmovi pripadaju istoj pojavi, a razlika među njima je potjecala samo od toga što se pojavi pristupalo s njenih različitih razina. Teorija policentričnosti sa svojim modelom varijanata postala je općeprihvaćena u svijetu kao isproban i dokazan sociolingvistički model za opis brojnih jezičnih konstelacija.Gröschel 2009, str. 78.