paragraph_text: Središte benediktinskog posjeda bilo je u samom samostanu. Samostan je bio podignut na najljepšem i najpodesnijem položaju Donjega Povučja, na visokoj desnoj obali Vuke pored ušća Ervenice, na zemljištu koje je zbog svoje visine gospodarilo cijelom okolinom (100 m apsolutne visine), današnjem lokalitetu "Zidina". Uska prodolica nalazila se s jedne strane. Crkva je bila pored samostana. U to vrijeme nije bilo snažnijeg naselja svog imena. Posljedično samostan nije dobio ime po području, nego područje po samostanu. Od "monasterium" nastalo je "monoštor" ili "monuštor". Starosjedilački Hrvati stvorili su svoj oblik "monuštor". Naglasak imena bio je na srednjem slogu. Oblik se zadržao sve do osmanskih osvajanja. Tijekom osmanske vlasti otpao je slog ispred naglaska i tako je nastao oblik "nuštar", koji je zabilježen već u 16. i 17. st. Kmetsko naselje oko samostana rano je nestalo. Nije bilo tik uz samostan, nego na nižem tlu, podalje od samostana, u pravcu današnjeg sela.