section_heading: Preddreadnoughtska era
paragraph_text: mini|[[HMS Dreadnought]] Prve godine 20. stoljeća nazivaju se još i preddreadnoughtska era, koju karakterizira golem napredak brodske artiljerije, za kojom zaostaje sve drugo pomorsko oružje. Velike oklopnjače ovog razdoblja nazivaju se od tada gotovo isključivo bojnim brodovima (engl. battle ships, tal. navi di battaglia, njem. Schlachtschiff) te imaju ove karakteristike: deplasman od 12—16.000 t, četiri teška topa od 340 do 305&nbsp;mm, 10 do 12 topova srednjeg kalibra i 15 do 20 lakih brzometnih topova i mitraljeza. Brzine se kreću : od 18 do 20 čvorova. Oklop je od najotpornijega niklova čelika, i to u pojasu 250 do 300&nbsp;mm, na palubama 50 do 70&nbsp;mm, na kulama teških topova do 300&nbsp;mm, na zapovjednim tornjevima i stanicama do 305&nbsp;mm. Napredak je osobito velik kod artiljerije, i to najviše kod teških, automatskih i brzometnih topova. Povećani domet topova, brzina vatre, naročite metode gađanja i upravljanja vatre s optičkim i električkim uređajima obećavaju teškim topovima premoć, kao i brzo i odlučno svladavanje slabije naoružana pa eventualno i bržega protivnika. Rađa se i ubrzo prevladava doktrina all big gun (sve je teški top). Pored njega treba samo još što jače protutorpedno naoružanje i većim brojem lakih i automatskih topova.