section_heading: Životopis
paragraph_text: Poslije rata otišao je iz domovine u emigraciju skupa sa suprugom i dvoje djece, zajedno s tisućama sunarodnika. Iz Austrije i logora u Italiji uspio se je prebaciti u Argentinu krajem 1947. godine. Ondje je često promijenio mjesta boravka, što zbog skrbi za osnovne životne potrebe svoje obitelji, što zbog svoje bohemske naravi. Bio je tako u Buenos Airesu, Rosariju, Mendosi, opet Buenos Airesu, pa Comodoru Rivadaviji i na kraju Cordobi. U emigraciji je pisao još više. Objavio je dosta romana, pripovjedaka, drama, pjesama, igrokaza i novinarskih priloga. Nesvojstveno za hrvatsku emigraciju, igrokazi su mu izvedeni u (amaterskom) kazalištu, što je bila velika sreća, makar se radilo samo o amaterskom kazalištu. Još dok je bio u logoru u Fermu 1946., izveli su mu komediju Fiskulturu. Koncem 1940-ih izveli su mu dramu Fazlagića Kulu u Buenos Airesu. Početkom 1980-ih izveli su mu u nekim australskim mjestima dramu Za obraz. Skupa s uredništvom Hrvatskog vjesnika u Australiji pokrenuo je i uređivao početkom 1970-ih humoristički časopis Trnokop. Hrvatski vjesnik mu je ukazao povjerenje i dodijelio mu je mjesto direktora. Jurić je odlučio odseliti u Australiju, no to je otpalo, jer su mu zbog političkih razloga australske vlasti zabranile ulaz i njemu i njegovoj obitelji.<ref name="60 hrv. emigrantskih pisaca"/> Djelovao je i na organiziranje hrvatskih emigranata te je ovaj vrsni domoljub neprestance osnivao ogranke Hrvatskog domobrana i Hrvatskog narodnog vijeća, čijim je bio sabornikom. Kako u hrvatskoj emigrantskoj zajednici, tako je bio poznat i ostalim Argentincima, pišući za novine El Patagonico i Cronica, dnevni list najviše naklade u južnom dijelu Argentine.<ref name="60 hrv. emigrantskih pisaca"/> Dok je bio u Comodoru Rivadaviji, ondje je poučavao u kiparstvu na školi Escuela Especial de Formacion Laboral Nro.738 te držao katedru za kiparstvo na Escuela Municipal de Bellas Artes i tako je zaradio mirovinu. Kiparska djelatnost je ono po čemu je ostavio traga diljem Argentine. Većinom je kipove djelao u drvu, no također je klesao kipove u kamenu te u keramici.<ref name="60 hrv. emigrantskih pisaca"/> Također je i slikao i omiljena tehnika bila mu je ulje na platnu.<ref name="60 hrv. emigrantskih pisaca"/> Davno je napismeno prorekao osamostaljenje i međunarodno priznanje Hrvatske. Umro je 28. veljače 1991. godine.<ref name="60 hrv. emigrantskih pisaca"/>