section_heading: Životopis
paragraph_text: Menahem Avram Romano je rođen 1882. godine u Sarajevu, u poznatoj sefardskoj obitelji nadrabina Merkada Avrama J. Romana koji je 1913. napustio Sarajevo i otišao u Jeruzalem da umre i tamo bude pokopan 1937. godine. Romano je uz hrvatski govorio hebrejski i ladino (judeošpanjolski) jezik. Kao sin sarajevskog nadrabina, već od rane mladosti želio postati rabin u čemu su ga roditelji svesrdno podržavali. Rabinsku školu je završio u Sarajevu, da bi potom prvi rabinski poziv obavljao u Banjoj Luci. Godine 1902. oženio je Rahelu Kanihi iz Višegrada s kojom je imao tri sina; Jašu, Majera i Samuela, te dvije kćeri; Blanku i Rikicu. Starija kći rabina Romana, Blanka, je preminula od tuberkuloze još prije Drugog svjetskog rata. U periodu Austro-Ugarske Monarhije, kao mlad, učen i ambiciozan rabin svestrano je bio angažovan u svim i ostalim židovskim aktivnostima. Svesrdno je pomagao u brizi za siromašne židovske obitelji, djecu-siročad, bolesne, za školovanje židovske djece u višim školama u Zagrebu i Beču i sve ostalo vezano za humanitarne aktivnosti. U cilju očuvanja duge židovske tradicije, bio je veoma uporan u zbližavanju židovskih obitelji u manjim mjestima. Zalagao u podizanju templova (sinagoga) i očuvanju starih židovskih groblja. Nakon Banja Luke, da bi svojoj djeci omogućio obrazovanje, 1919. godine s obitelji se preselio u Zagreb gdje je preuzeo dužnost sefardskog rabina.