section_heading: Nakon rata
paragraph_text: thumb|200px|Poništena ("ungültig") iskaznica OdF-a: sud u [[Istočni Berlin|Istočnom Berlinu odbio je zatvoreniku s ružičastim trokutom dati status "žrtve fašizma" (njem. Opfer des Faschismus, odnosno OdF ).]] Homoseksualnim zatvorenicima u koncentracijskim logorima u početku nije priznat status žrtava nacističkog progona. Odštete i državne mirovine nisu se davale gejevima, koji su i dalje smatrani kriminalcima jer je "članak 175." iz 1935. godine ostao na snazi u Zapadnoj Njemačkoj do 1969. godine,<ref>Burleigh, Michael, Wipperman, Wolfgang, The Racial State: Germany, 1933–1945 (Rasna država: Njemačka, 1933.-1945.), Cambridge University Press, Cambridge, 1991., str. 183., ISBN 0-521-39114-8  a ukinut je tek četiri godine nakon ujedinjenja Njemačke 11. lipnja 1994. godine.An Encyclopedia of GLBTQ Culture - Paragraph 175 (Enciklopedija kulture GLBTQ-a - članak 175.), Craig Kaczorowski, glbtq.com, 13. prosinca 2006., pristupljeno 10. siječnja 2014. Tijekom nirnberškog procesa "članak 175." i progoni homoseksualaca nisu spomenuti, a istraživači i muzeji ignorirali su sudbinu homoseksualnih zatvorenika. Federalni ustavni sud (njem. Bundesverfassungsgericht, BVerfG) u Karlsruheu presudio je 10. svibnja 1957. godine da je izmijenjena verzija "članka 175." njemačkog kaznenog zakona iz 1935. ustavna jer "nije zadirala u slobodan razvoj osobnosti" te da "ne sadrži obilježja nacionalsocijalizma". Nadalje, sud je utvrdio da je osnovno opravdanje zakona to da su homoseksualci "neupitno uvrijedili moralne osjećaje njemačkog naroda" i preporučio je da se maksimalna kazna udvostruči.