section_heading: Životopis
paragraph_text: Zahvaljujući Gaussu, Lobačevski je 1842. godine izabran za vanjskog dopisnika Kraljevskog društva iz Göttingena. Bila je to godina velikog požara u Kazanu, u kome je izgorio dio zgrada koje je Lobačevski projektirao i sagradio. Ali on je posjedovao ogromnu energiju koja mu je pomogla da ponovo izgradi sve što je požar uništio i da Sveučilište ponovo zablista punim sjajem. Lobačevski je prvi put rezultate svoga rada na izgradnji neeuklidske geometrije saopćio Fizičko-matematičkom društvu iz Kazana još 1826. godine, ali bez ikakva odjeka. Tek 1840. kada je sam Gauss saznao za veliki rad svog ruskog kolege, Lobačevski postaje slavan u svijetu, iako još samo u uskim krugovima specijalista. Kada je u Kazanu izbila velika epidemija kolere, Lobačevski se među rijetkima digao protiv svećenika koji su, okupljajući narod na molitve, samo pospješivali širenje zaraze. On je službenicima fakulteta naredio da svoje obitelji dovedu u prostorije fakulteta, gdje su zajedno s jednim dijelom studenata uspjeli preživjeti veliki pomor. Držali su zatvorene prozore, nisu dopuštali posjete, hranu su sveli na najnužniju mjeru. Tako je Lobačevski uspio tu smrtnost svesti na samo 2,5% što je bio veliki podvig.