paragraph_text: Njegovi ovozemaljski ostaci sahranjeni su u Dekanovcu kod župne crkve, a na nadgrobnoj ploči na župnoj crkvi piše na latinskom jeziku: "Ovdje leži Josip Keresturi de Szinerszegh, agens eulicus i prisjednik sudova mnogih županija, čovjek koji po vjeri u Boga, odanosti vladarima i ljubavi prema domovini nije zaostao ni za kim. Dapače, krasile su ga najviše krijeposti, nada sve sjajan um, rijetka razboritost, iskustvo stvari, sveopća učenost. U skromnosti je ustrajao, a postigao je največe časti. Kad ga je smrt preselila u nebo, sa zemlje ga nije otkinula. Živi, naime, po slavi svojih dobrih djela, živi kao otac među predragim potomstvom, živi kao autor u knjigama. Umro je 27. lipnja 1794. u 55. godini svog života. Ovaj vječni spomenik njegovoj blagoj duši postavila su mu zahvalna djeca." Obitelj Keresturi je posjedovala u Domašincu 91 jutro oranice i «sjenokoše na 16 kosaca, vinograd u Vučetincu na 60 kopača i vrt veličine 3 jutra». Njihovo imanje se 1807. god. najvjerojatnije prodalo. U doticaju sa svim kulturnim i političkim krugovima onoga doba, Josipa Keresturija možemo svrstati u rang sv. Jeronima svoga doba, po svojoj učenosti i marljivosti, napisao je više djela na latinskom jeziku u kojima obrađuje razne linvgvističke, pravno-političke, povijesne i gospodarske teme. God. 1767. izdaje djelo "Elegia de consilio Regio pro Dalmatiae, Croatiae et Slavoniae Regnis, Varasdini-erecto". Svoje najpoznatije djelo Josip Keresturi napisao je u stihovima. Veličina i ljepota pjesme je nemjerljiva, a svima poznata. Malo je znano da je pjesma nastala negdje med štrigovskim bregima, kada je iz Varaždina ili Beča Josip dolazio na ladanje u Štrigovu.