section_heading: Zadnji rat Rimske Republike
paragraph_text: Kao zaštitnik Italije i zapadnih provincija, Oktavijan je uskratio Antoniju konzulat i proglasio „pravedni rat” protiv Kleopatre. S druge strane, Antonije je uza se imao konzule i brojne senatore, ali u njegovom stožeru nije bilo niti sloge niti jedinstvene ideje, a Kleopatrino prisustvo je išlo u prilog propagandi protivničke strane. Antonije je svoj stožer utvrdio u Patri, a flotu i glavninu vojske je razmjestio u Ambrakijskom zaljevu. Zapovjednik Oktavijanove flote Marko Vipsanije Agripa je ipak uspio zauzeti nekoliko gradova u Grčkoj, uključujući Patru, kako bi omogućio iskrcavanje legionara i presjekao Antonijevu opskrbu. Antonije je razmatrao mogućnost da se povuče na sjever i organizira kopnenu bitku u Makedoniji, ali je, navodno na Kleopatrin prijedlog, prihvatio pomorsku bitku kod rta Akcija 2. listopada 31. pr. Kr. No, tijekom neodlučujuće bitke Kleopatrini brodovi su krenuli u povlačenje, a Antonije je krenuo za njom napuštajući bojno polje. Oktavijanu je ubrzo prešao dio flote, a tjedan dana poslije bitke i legije koje Antonije nije ni stigao iskoristiti. U ljeto 30. pr. Kr. usljedio je konačni udarac kada je Oktavijan zauzeo Aleksandriju. Antonije, do kojega je došla lažna vijest o Kleopatrinoj smrti, izvršio je samoubojstvo. Nakon što je postalo jasno kako Oktavijan neće dozvoliti njezinoj djeci da naslijede vlast u Egiptu, samoubojstvo je izvršila i Kleopatra. Oktavijan je Egipat pretvorio u rimsku provinciju posebnog statusa, kao osobni posjed.