section_heading: Radnja
paragraph_text: 1930.-te. Autor (Henry Miller) u uvodu opisuje kako živi u vili Borghese i kako je njegov prijatelj Boris otkrio da ima uši. Već druge godine živi u Parizu dok njegova supruga Mona živi u SAD-u. Boris je također izrazio mišljenje da je gospodin Wren, inače slikar, dobar pisac, no autoru se njegove rečenice čine neartikuliranima. Boris je potom doveo neku Njemicu Elsu da stanuje s njima i bude služavka, a Henry je spavao s njom kad je ovaj otišao pogledati neku jeftinu sobu. Henry potom razmišlja kako već stotinu godina ili više ovaj svijet umire. U stanu kod Sylvestra i Tanje se osjeća kao da nije poželjan, dok je primijetio da je ovaj fasciniran Moldorfom, čija supruga Fanny je ostala u SAD-u s njihovo dvoje djece, Moe i Murray. U nedjelju je Henry postao gladan, no pošto nije imao novaca ništa si priuštiti nije htio gnjaviti Borisa ili Cronstadtove. Dok je šetao duž bulevara Beaumarchais sreo je po prvi put prostitutku Germaine s kojom je završio u krevetu, opisujući kako je trljala vaginu i "gurnula mu je pred nos". Nju je usporedio s drugom prostitutkom, Claude, koja je imala dušu, savijest i profinjenost - što je loše za takvu vrstu zanata. Prostitutke kolegice čak su zafrkavale Henryja da se zaljubio u Germaine, što je za njih gotovo nezamisliva situacija.