section_heading: Stvaralaštvo
paragraph_text: Ciprin prinos hrvatskom nacionalnom izrazu posebno je važan na području vokalne lirike. Nadahnut narodnom poezijom iz zbirke Ženske narodne pjesme, koju je Nikola Andrić 1929. objavio u izdanjima Matice hrvatske, Cipra je između 1933. i 1937. skladao četiri popijevke za glas i klavir, a 1941. dodao im je još dvije, povezavši tih šest vokalnih minijatura u ciklus naslovljen Djevojačka ljubav (klavirsku je dionicu poslije instrumentirao za komorni orkestar). Godine 1948. harmonizirao je dvije pjesme iz Ribanja i ribarskog prigovaranja Petra Hektorovića pridruživši se, nakon Kuhača i Mokranjca, skladateljima inspiriranim Hektorovićevim zapisom. Međutim, Ciprina se harmonizacija osniva na odmjerenom isticanju arhaičnosti uporabom elemenata starocrkvenih tonaliteta, s jedva zamjetljivom primjenom disonance kao potvrdom pristupa skladatelja modernog senzibiliteta.