section_heading: Potomci
paragraph_text: Nikola IV. Zrinski bio je sin Nikole III. i Jelene Karlović (sestra hrvatskoga bana I. Karlovića). Ženio se dva puta, prvi put Katarinom Frankapan (umrla 1561), a drugi put Evom von Rosenberg. S prvom suprugom Katarinom Frankopan je imao 12 djece, dok s drugom suprugom Evom von Rosenberg je imao jednog sina. Iako će muška linija Zrinskih izumrijeti krajem 17. st., ženske linije putem njegovih kćeri Katarine, Barbare i Dorice je moguće pratiti do danas. Postoje linije Zrinski (po Katarini Zrinski) → Thurzo → Drašković, Zrinski → Thurzo → Erdody, Zrinski (po Dorici Zrinski) → Batthyany, Zrinski (po Barbari Zrinski) → Thurzo → Dersffy de Szerdahely → Esterházy von Galántha i → Altgraf zu Salm-Reifferscheidt. U Hrvatskoj su bile glavne linije Zrinski → Thurzo → Drašković, Zrinski → Thurzo → Erdody, Zrinski → Batthyany, a koje se kasnije (18./19. st.) šire na obitelji Sermage, Kulmer, Bombelles, Pejačević i Adamović Čepinski. Nikola je ukupno izravni predak barem 8 hrvatskih banova; 3 po muškoj liniji: Jurja V. Zrinskog (1622. – 1626.), Nikole VII. Zrinskog (1647. – 1664.) i Petra Zrinskog (1665. – 1670.), te 5 banova po ženskoj liniji: Ivana III. Draškovića (1640. – 1646.), Ivana V. Draškovića (1732. – 1733.), Ivana Nepomuka II. Erdődy (1790. – 1806.), Ladislava Pejačevića (1880. – 1883.) i Teodora Pejačevića (1903. – 1907.). Uz banove izravni je predak i iliraca grofa Janka Draškovića i grofice Sidonije Erdődy Rubido, skladateljice grofice Dore Pejačević, slikara Ferdinanda Kulmera. Po barem dvije linije: a) Zrinski → Batthyány → Erdődy → Festetić i b) Zrinski → Thurzo → Erdődy → Festetić, predak je austro-ugarskog ministra vanjskih poslova kneza Tassila Festeticsa de Tolna (1867. – 1871.), bivšeg češkog ministra vanjskih poslova kneza Karela Schwarzenberga (2007. – 2013.) te vladajućeg kneza Lihtenštajna Hansa Adama II. (1989.-..). Po linijama Zrinski → Thurzo → Drašković i Zrinski → Batthyány → Erdődy → Drašković izravni je predak i bavarskog vojvode Franza Bonaventure (1933.-..) i kneginje Sophie od Bavarske i Lihtenštajna, supruge prijestolonasljednika Alojza od Lihtenštajna. Po liniji od Katarine Zrinski: Zrinski → Thurzo → Jakušić → Koháry → Sachsen-Coburg-Gotha-Koháry i liniji od Barbare Zrinski: Zrinski →  Balassa de Gyarmat → Pethe de Hethes → Jakušić → Kohary → Sachsen-Coburg-Gotha-Koháry, Nikola Zrinski je izravni predak 5 portugalskih kraljeva: Ferdinanda II. (1836. – 1853.), Petra V. (1853. – 1861.), Ludovika I. (1861 - 1889.), Karla I. (1889. – 1908.), Manuela II. (1908. – 1910.), posljednjeg saskog kralja Friedricha Augusta III. (1904. – 1918.), posljednjeg austro-ugarskog cara i kralja Karla I./IV. Habsburga, 3 rumunjska kralja: Ferdinanda I. (1914. – 1927.), Karla II. (1930. – 1940.), Mihaela I. (1927. – 1930., 1940. – 1947.), jugoslavenske kraljice Marije Karađorđević i posljednjeg jugoslavenskog kralja Petra II. (1934. – 1945.), bugarskih careva : Ferdinanda I. (1887. – 1918.), Borisa III. (1918. – 1943.), Simeona II. (1943. – 1946.), te grčka kraljice Helena, supruge kralja Đure II. (1922. – 1924.). Ova linija od Zrinskih do Sachen-Coburga nastaje brakom kćeri ugarskog palatina Jurja V. Thurza (sin Katarine Zrinski i unuk Nikolin), grofice Barbare Thurzo za hrvatskog plemića iz okolice Požege, a izbjeglog u Ugarsku baruna Andriju Jakusicha de Obova, njegov unuk barun Emerik Jakusich de Opova mlađi će imati samo dvije kćeri: Tereziju koja će se udati za grofa Jurja Erdődya i Polixenu Jozefu koja će se udati u grofovsku obitelj Koháry de Csábrág. Njezin praunuk grof Franjo (Ferenc) Koháry de Csábrág će postati jedan od najbogatijih zemljoposjednika u Habsburškoj monarhije, no nakon smrti sina Franje (Franz), nasljednicom bogatstva grofova Kohary će postati njegova kći jedinica Antonija (1797. – 1862.), koja će nakon smrti oca naslijediti preko 150 000 hektara posjeda u Donjoj Austriji i Ugarskoj, te razne rudnike, šume i palače. Kako bi se Antonija već kao princeza mogla udati za princa Ferdinanda von Sachsen-Coburg-Gotha (1785. – 1851), starijeg brata budućeg belgijskog kralja Leopolda I., car Franjo I. će dva tjedna prije vjenčanja obitelj Koháry de Csábrág proglasiti kneževskom. Najstariji Antonijin sin Ferdinand će ženidbom za portugalsku kraljicu Mariju II. (1834. – 1853.) postati njezin suvladar kao kralj Ferdinand II. Njihov unuk princ Ferdinand od Hohenzollern-Sigmaringena će nakon smrti prvog rumunjskog kralja Karla I. (1866. – 1914.), a koji je umro bez djece, postati kralj Ferdinand I. (1914. – 1927.) od Rumunjske. Drugi unuk od Antonije će 1887. biti izabran za bugarskog kneza, kasnije cara Ferdinanda I.