section_heading: Korejski rat
paragraph_text: Kad su 25. lipnja 1950. snage Sjeverne Koreje prodrle na teritorij Južne, sjevernokorejsko je ratno zrakoplovstvo u svom sastavu imalo samo lovačke avione s klipnim motorima (Jakovljev Jak-9 i Lavočkin La-11). Zbog toga ne čudi da su, nakon reorganizacije, združene koalicijske snage s Amerikancima na čelu i opremljene najsuvremenijim lovcima s turbomlaznim motorima u vrlo kratko vrijeme stvorile potpunu prevlast u zračnom prostoru. Da bi ponovno uspostavili ravnotežu Sovjeti su odlučili Sjevernokoreancima isporučiti svoj najsuvremeniji lovac MiG-15. I ne samo to, već su dali i svoje pilote koji su na njima letjeli. Ubrzo su MiG-ovi s neba "pomeli" američke lovce F-80 Shooting Star i F-84 Thunderjet. Amerikancima nije preostalo ništa drugo nego da u borbe ubace svoj najbolji lovački avion - F-86 Sabre. Oba su aviona bila međusobno toliko slična da su piloti obje strane često zamijenili svoje avione za neprijateljske, zbog čega su gubici zbog "prijateljske vatre" bili česta pojava. Neočekivana pojava tako naprednog sovjetskog lovca i njegova sličnost sa Sabreom doveli su do priče da se zapravo radi o istom avionu koji je u Sovjetskom Savezu napravljen pomoću ukradenih planova. Iako je ta teorija početkom pedesetih godina prošlog stoljeća zvučala vrlo uvjerljivo, danas se zna da nije imala nikakvih osnova. Sličnost je proizlazila iz činjenice da su oba aviona temeljena na njemačkim spoznajama o aerodinamici i da je MiG-15 rabio veliki motor (britanski Nene II), koji je zahtijevao široki trup, pa je opći izgled oba aviona bio vrlo sličan. minijatura|lijevo|200px|MiG-15 kojim je Kum Sok No prebjegao Tek je pomno proučavanje MiG-a 15 zapadnim analitičarima otkrilo da se radi o originalnom sovjetskom proizvodu. Najveća i najočitija razlika bila je u veličini. Naime, MiG-15 je mnogo manji avion od F-86 i prazan ima tek 80 posto mase Sabrea. Razlika u letnim odlikama između MiG-a 15 i F-86 proizlazila je iz njihove različite namjene. Dok je osnovna zadaća MiG-a trebala biti presretanje bombardera koji lete velikim brzinama na velikim visinama, te je zbog toga imao veliku brzinu penjanja i bolje manevarske sposobnosti na velikim visinama, Sabre je projektiran kao lovac za prevlast u zraku. Zbog toga je imao mnogo bolju pokretljivost na malim i srednjim visinama. I naoružanje ima je bilo prilagođeno namjeni. MiG-15 je dobio tri topa velikog kalibra koja su osiguravala obaranje velikih bombardera, dok je Sabre dobio šest teških strojnica kalibra 12,7 mm koje su osiguravale veliku gustoću paljbe tijekom neposredne zračne bitke (dogfight). S druge strane, bio je dovoljan samo jedan pogodak granate kalibra 37 mm i/ili dva pogotka granata kalibra 23 mm pa da Sabre završi u plamenu. Zbog toga je teško MiG-ovo naoružanje davalo prednost dobrim pilotima koji su mogli pogađati ciljeve uz minimalni utrošak streljiva. Naposljetku su i Amerikanci prihvatili sovjetsku filozofiju te su kasnije inačice Sabrea, i sve lovce nakon toga, opremili topovima kalibra 20 mm. Australsko ratno zrakoplovstvo otišlo je korak dalje i svoje je Sabrove naoružalo s dva topa Aden kalibra 30 mm.