section_heading: Porijeklo
paragraph_text: Podjela između dva suprotstavljena tabora - gvelfa i gibelina postala je potpuno definirana tijekom vladavine Fridrik I. Barbarosse (12. stoljeće). Gibelini su bili carska stranka, dok su gvelfi podupirali pape. Općenito govoreći, gvelfi su svoje pristaše obično pronalazi iz bogatih trgovačkih obitelji, dok su gibelini bili uglavnom pripadnici feudalnih obitelji čije se bogatstvo temeljilo na vlasništvu nad poljodjelskim gospodarstvima. Gradovi pod utjecajem gvelfa, bili su u onim područjima gdje je car bio veća prijetnja lokalnim interesima od pape. Gibelinski gradovi obično su bili u područjima gdje je proširenje Papinske države bilo više nego neposredna opasnost. Manji gradovi obično bi bili gibelinski ako bi veći grad u neposrednoj blizini bio gvelfski, recimo poput primjera Firence (koja je bila pod vlašću Gvelfa) i Siene (koja je bila gibelinska), oni su se i borili - Bitci kod Montapertija, 1260. Pisa je bila čvrsto gibelinsko uporište, kao opreka svojim žestokim takmacima, gvelfskim gradovima: Genovi i Firenzi. Sklonost jednoj ili drugoj stranci, često je bila motivirana lokalnim ili regionalnim političkim razlozima. Unutar gradova frakcijska borba vodila se od ceha do ceha, tako da su gradovi lako mijenjali strane nakon unutarnjih prevrata. Štoviše, ponekad su tradicionalni gibelinski gradovi postali saveznici papa, dok su pak gvelfski gradovi bili kažnjavani papinskim zabranama.