section_heading: "Uspostavom monetarnog suvereniteta protiv dužničkog ropstva"
paragraph_text: U ključnom poglavlju "Uspostava monetarnog suvereniteta" iznosi se: "...onog trenutka kada se najavi ukidanje valutne klauzule na štednju (depozite) i kredite, svi oni koji imaju novac u bankama (depozite) će krenuti na banke i tražiti da im banke njihov novac isplate u gotovini i to u stranoj valuti (da im daju eure/franke), jer znaju da će kuna pasti, a više u bankama ne mogu štediti u devizama. Budući da se radi multiplikacije novca koju rade banke, u bankama nalazi manje od 17% od ukupnih depozita koji tamo navodno postoje, banke neće imati s čime isplatiti te ljude i sve će redom, jedna za drugom propasti...ukupna količina depozita u bankama (je) 213 mlrd kuna, one u gotovini nemaju više od 17% depozita, odnosno u svim bankama zajedno nema više od 30 mlrd kuna...To je pravi razlog zašto političke elite ne žele da se valutna klauzula ukine. Ne zato što im je stalo do onih koji imaju deviznu štednju nego zato što znaju, da će svi strani vlasnici banaka biti razvlašteni od svoje imovine u HR ako se to dogodi...nakon sloma banaka...država dokapitalizira banke novcem iz HNB-a (sanira ih), odnosno pokrije novcem dio multipliciranih depozita (pretvori ih u realne). Tom mjerom sve sanirane banke ujedno postaju i vlasništvo države, a država postaje zajedno s bankama i vlasnik njihove aktive koja iznosi 307 mlrd kn (svibanj 2011.), tolike su naime obveze građana, tvrtki i države prema bankama... Da bi olakšala život prezaduženim građanima država mora ili otpisati dio duga koji je stvoren kreditnom multiplikacijom (nepostojećim novcem) ili višestruko povećati novčanu masu (napraviti devalvaciju nakon ukidanja valutne klauzule). Sve skupa predviđamo da će dug radi tih mjera biti realno umanjen za oko 80%.... alternativa otpisu dijela duga je da država napravi jaču početnu inflaciju, tako da inflacija pojede kredite.... Na taj način biti će ispravljene greške iz prošlosti i kreditna kriza će prestati, isto kao i masovne blokade i ovrhe...Nakon toga ide drugi dio monetarne reforme, on je usmjeren na stvaranje dugoročno održivog monetarnog modela. Drugim riječima država svoj deficit više neće pokrivati zaduživanjem (akumulacijom duga), nego nekreditnom emisijom novca od HNB-a, a banke više neće moći raditi kreditnu multiplikaciju uz pomoć nepostojećeg novca, jer će se razina obvezne rezerve podići na 50%. Jaka kuna otići će u povjest, skupa s restriktivnom monetarnom politikom koju su provodili Rohatinski, Vujčić i njegova družina."