section_heading: Vrijeme talijanskih gradova
paragraph_text: mini|200px|<center>[[Lorenzo de'Medici Veličanstveni<br>Detalj slike "Poklonstvo kraljeva" (Benozzo Gozzoli, 1459. – 1461.)<center>]] Područje Italije je početkom 14. st. bilo razdvojeno među suparničkim gradovima, koji su sami bili rastrgani izmađu frakcija gvelfa i gibelina (velika uloga kondotjera). Istodobno jača gospodarski i kulturni razvoj gradskih komuna (trgovina, obrti). Nepostojanje snažne središnje vlasti pridonosi prosperitetu talijanskih komuna koje postaju kulturnim žarištima Europe. Nakon srednjeg vijeka, Italija je bila glavno središte humanizma i renesanse, koji su preporodili europsku filozofiju i umjetnost. U unutarnjim sukobima stalne su borbe između pojedinih plemićkih obitelji koje nastoje samostalno vladati pojedinim gradovima: u Milanu dominiraju Visconti i Sforze, u Firenci obitelj Medici, u Mantovi Gonzage, u Modeni i Ferari Este i dr.