section_heading: Čista stranka prava
paragraph_text: Ipak, njegova beskompromisna politika u obrani hrvatskoga državnog prava, pod austrijskom vlašću, nasuprot jugoslavenskoj i velikosrpskoj ideji pružanjem podrške kraljevskom dvoru dovela je do krize unutar stranke. Stoga stranačka struja, tzv. milinovci, predvođena Milom Starčevićem, napušta stranku 1908. godine i osniva Starčevićevu stranku prava. No ni to nije pokolebalo Josipa Franka u njegovoj provedbi vlastitih političkih ideja. 1909. godine je obolio i više nije imao utjecaja na stranačku politiku. Hrvatsko-srpska koalicija je pobijedila na saborskim izborima 1908. godine. Frank je o tome zapisao: ''...Jer što znači za pravo pobjeda koalicije? Znači silan porast moći srbske ideje proti hrvatskoj ideji... Zato se je i poslije te pobjede pred mojom kućom u noći orila pjesma: Onamo, onamo... Za to sam ja morao kao predsjednik Starčevićeve hrvatske stranke prava biti uličnjački stigmatiziran time što su okaljali moju kuću čime se, kako rekoh, ponosim. Za to već i Srbobran trijumfira, da će Srbi osloboditi Hrvatsku tako, da će Hrvatska biti jedina sa Srbijom...''<ref><ref> U vrijeme Veleizdajničkog procesa, 1909. godine, dao je intervju za Journal des débats. Na pitanje o velikom zlu o kojem je govorio, rekao je: ''To su svi ljudi koji ne vole svoju rođenu zemlju. Koliko ih ima? Četvrtina stanovništva.'' Novinar je zaključio da je riječ o Srbima, a i po tadašnjim statistikama, četvrtina stanovništa Kraljevine Hrvatske i Slavonije bili su Srbi.<ref>