section_heading: Uvođenje
paragraph_text: Korjenizacija je u Sovjetski Savez uvedena kao preventivna nacionalna politika koja bi ublažila i spriječila razvoj nacionalizma neruskih naroda u Sovjetskom Savezu, koji su prethodno bili potlačeni kao neruski kolonijalni narodi u Ruskom Carstvu. Njome se tim narodima trebao dati nacionalni teritorij, promicati mjesni jezici, elite i kulture. Boljševici su u sklopu politike dekolonizacije razvili pojam "kulturne zaostalosti", te su vjerovali da je caristička Rusija svojom kolonijalističkom politikom pogoršala takvo stanje. Boljševičko vjerovanje u jedan put napretka i ideja kulturne zaostalosti ukazivali su da su sovjetski narodi na različitim točkama tog puta. Njihovo ciljanje da dramatično ubrzaju modernizaciju bivšeg Ruskog Carstva podrazumijevalo je industrijalizaciju, urbanizaciju, sekularizaciju, obrazovanje, opću pismenost i narodnu teritorijalnost. Boljševici su shvaćali da su neki njihovi narodi "zaostali", naročito istočni, a izraz "kulturalna" dodan je kako bi se izbjegle rasističke implikacije. Prema tome, modernizacija Sovjetskog Saveza podrazumijevala je i neke posebne mjere, koje su obećane rezolucijom o nacionalnostima iz 1923., u kojoj su se obvezali prevladati "stvarnu gospodarsku i kulturalnu nejednakost", između naprednih i zaostalih naroda Sovjetskog Saveza.<ref>Martin, 2001., str. 126. Armenski sovjetski prvak, Aleksandar Mjasnikjan, zvan "Lenjin Kavkaza", ukazao je da je pitanje jezika i obrazovanja Ahilova peta komunizma.<ref>Tuđman, 1996., str. 165.