section_heading: Porijeklo koncepta
paragraph_text: Takav način razmišljanja primijenjen na natprirodnog dizajnera je postao poznat kao teleološki argument za postojanje Boga. Najpoznatiji oblici tog argumenta su bili izraženi u 13. stoljeću od strane Tome Akvinskog u svojem dijelu Summa Theologiae<ref>Toma Akvinski, Summa Theologiae. "Thomas Aquinas' 'Five Ways' " in faithnet.org.uk. gdje je dizajn peti od pet dokaza za postojanje Boga i od Williama Paleya u njegovoj knjizi Prirodna Teologija (Natural Theology, 1802.).<ref>William Paley, Natural Theology: or, Evidences of the Existence and Attributes of the Deity , 1809, London, Twelfth Edition. Paley je koristio analogiju urara koja se još koristi u argumentima inteligentnog dizajna. U ranom 19. stoljeću takvi argumenti su doveli do nečega što se zove prirodna teologija, proučavanje prirode kao sredstvo za razumijevanje "uma boga". Taj pokret je pokrenuo strast za sakupljanjem fosila i ostalih bioloških primjeraka koji su naposljetku dovelo do Darwinove teorije o porijeklu vrsta. Slično razmišljanje postuliranjem božanskog dizajnera je danas prihvaćeno od mnogih vjernika u teističku evoluciju koji smatraju modernu znanost i teoriju evolucije potpuno sukladne s konceptom natprirodnog dizajnera.