section_heading: Životopis
paragraph_text: Za Mateja Ponzoneja se sve donedavno držalo da je rođen u Rabu, tada pod mletačkom upravom i da je tipični slikar schiavon, koji se nekako dokopao Venecije, tamo izučio zanat te se vratio na istočnu obalu kao iskusni majstor. Novija istraživanja talijanskog povjesničara umjetnosti Lina Morettija ukazuju na mogućnost da je on ipak pravi venecijanac. On je pronašao neke dokumente u venecijanskoj župi San Moisè, koji bi odgovarali Mateju<ref>Mathio et Simon fiol di missier Claudio Bolzon et Madonna Agnesina Negro iguali rođen 9. studenog 1583. Lino Moretti: Nuovi documenti sul Ponzone e sul Forabosco, in Arte Veneta, XL, Milano 1986. Slikarski zanat učio je kod venecijanskog slikara Sante Peranda, uz njega na Mateja snažan utjecaj imao je i Palma Mlađi. Kao član venecijanskog slikarskog ceha javlja se od 1613. – 1633. Prve veće narudžbe dobio je za venecijansku crkvu Madonna dell’Orto 1615., potom je proširio krug svojih naručitelja na venecijanske gradove u Furlaniji (Cividale, Trst) i Istri (Kopar, Piran, Bale, Vižinada). Na poziv svog brata Sforza Ponzonija (1616. – 1640.) koji je postao splitski nadbiskup,<ref> oko 1633. otišao je u Dalmaciju, i u Splitu otvorio radionicu. Zahvaljući bratu dobio je niz vrijednih ugovora za opremu Splitske katedrale. Vjerojatno ga je zbog toga splitski pjesnik Jerolim Kavanjin, nazvao Pončun pengač glasoviti.