paragraph_text: U raspravamo o iseljavanju nakon II. svjetskog rata, na hrvatskoj i slovenskoj strani se redovno ukazuje na važnu okolnost da je tijekom dvadesetak godina vladavine Kraljevine Italije približno četvrtina Hrvata i Slovenaca - njih oko 50.000 - odselilo s tog istog područja, a na to područje je doseljen približno jednaki broj Talijana iz Kraljevine Italije (koje se doseljenike nazivalo regnicoli - od "regno", tal. kraljevina). Iz gradova su osobito iseljeni praktično svi ne-Talijani, a oni koji su eventualno ostali naprosto su se morali izjašnjavati Talijanima. Međutim je i usprkos tog znatnog doseljavanja etničkih Talijana, stanovništvo od I. svjetskog rata do 1940.-ih opalo za oko 27 posto, zahvaljujući iseljavanju na ta podučja prethodnih desetljeća doseljenoga gradskog stanovništva njemačkog, mađarskog, češkog i drugih jezika - zapravo se iz Pule i Rijeke bilo za vrijeme talijanske vladavine iselio pretežni dio stanovništva. Među iseljenim Hrvatima i Slovencima, koji su se mahom iselili u Kraljevinu Jugoslaviju, našao se pretežni dio intelektualaca, obrtnika i stručnih radnika iz redova hrvatske i slovenske etničke zajednice. Stanoviti broj tih iseljenika će se nakon II. svjetskog rata moći vratiti na područja s kojih su potjecali. Ponekad se napominje da je između dva svjetska rata iz Trsta - koji će potom trajno ostati u sastavu Italije - iseljeno dodatnih 100.000 Slovenaca i Hrvata.<ref>