section_heading: Razgovor s Gorgijom
paragraph_text: Daljnjom raspravom dolaze do definicije da je Govorništvo umijeće uvjeravanja. No kako ta definicija ne zadovoljava (spominjući pritom da i aritmetika stvara uvjeravanje ), dolaze do njenog ispravka koji glasi: Retoričko uvjeravanje stvara vjerovanje, a ne znanje što je pravedno i nepravedno. Tako Sokrat kaže da „Retorika, dakle, kao što izgleda, stvara ono uvjerenje koje dovodi do vjerovanja u odnosu na ono što je pravedno i što nepravedno, a ne ono koje dovodi do znanja“ (455a). Tu je jasno izražena distinkcija između znanja i vjerovanja kod koje se jasno vidi da iza znanja stoji filozofija, odnosno istina koju zastupa Sokrat, a iza vjerovanja (uvjeravanja) stoje retoričari i sofisti te njihova moć, tj. sposobnost da bez znanja uspiju progurati ono što oni smatraju pravednim. Dalje raspravljajući o svrsi govorničkog umijeća, Gorgija jasno ističe svoj stav da retorika služi pridobivanju naklonosti mase i „da je govornik, razumije se, sposoban da govori pred svima o svemu i on može gomilu ljudi lakše i bolje uvjeriti nego bilo tko drugi o svemu što ga je volja“ (457ab). Ali usprkos svemu, Gorgija je svjestan da se retorika ne smije zloupotrebljavati, „Retorikom se, naprotiv, mora služiti pošteno kao bilo kojim drugim oružjem“ i da se učitelja retorike ne smije okriviti ako njegovi spretni učenici svoju retoričku počinju zloupotrebljavati, „Prema tome, bilo bi opravdano mrziti, izbaciti iz grada i ubiti samo onoga koji retoriku zloupotrebljava, a ne njegova učitelja“(457bc). Rasprava je završila Gorgijinim priznanjem da govornik ipak mora znati što je pravedno i zaključkom da je nemoguće da bi retor zloupotrijebio retoriku i bio spreman činiti nepravdu.