paragraph_text: Svibnja 1993. u selu Mrkosovice, pripadnici postrojbe Armije BiH kojom je zapovjedao Hasan Hakalović, strijeljali su dvojicu civila hrvatske nacionalnosti. Na području sela Ljubina i Zaslivlje, pripadnici postrojbe Armije BiH kojom je zapovjedao Fikret Prevljak, izmasakrirali su (odsječene uši i nos) tijela trojice Hrvata. Tijekom svibnja svakodnevno su se iz Kostajnice uglavnom tijekom noći preko Bokševice u pravcu općine Prozora izvlačili Hrvati koje su pripadnici Armije BiH protjerali iz njihovih sela i mjesta na području općine Konjic. Hrvati Konjica doživli su tešku sudbinu. Vrce, Obre i Kostajnica ostali su u okruženju. U Seonici u dolini Neretvice, nekoliko km sjeveroistočno od Bokševice, HVO je držao još jedan dio pri vrhu sela, a ostali su protjerani. Preko Bokševice su hrvatski civili iz Kostajnice teškim, dugim i trnovitim putem pješačili 10 do 12 sati. HVO im je pomagao prenijeti djecu i starije do sela Tošćanice, gdje su ih ukrcali na kamione i prevezli do Prozora. U Prozoru su se odmarali i nastavili put dalje u svijet. UNPROFOR je u potpunosti zakazao na području Konjica, što se tiče Hrvata. U Radešini su se postrojbe HVO-a i civili predali UNPROFOR-u koji ih je predao Armiji BiH tako da su svi zatočeni i daljnja sudbina im se ne zna. 9. svibnja je poslan vod pukovnije iz Livna 1. gardijske brigade Ante Bruno Bušić u selo Kostajnicu na smjenu. Nisu mogli izvršiti zadaću jer je nešto prije istog dana pala Bokševica.<ref name="19. obljetnica"/> Diverzantski odred Akrepi iz Konjica i dio snaga 44. brdske brigade iz Jablanice zauzeli su dio Bokševice: kote: Bandijera, Pik, Silj (1252 m) i Ključ (1262 m) na središnjem dijelu Bokševice. Vod „Bušića“ uspio je vratiti Bokševicu. Mjesne snage su se nakon toga povukle te su bošnjačko-muslimanske snage kontrolirale opet planinu. Pukovnija se opet angažirala. Digla je sve bojne osim one iz Žepča da ponovno vrate Bokševicu. Napad su poduzele 14. svibnja te su ovladali Jelovom Glavom, Bukovicom (sjeverni dio središnjeg dijela Bokševice) i Mirićima. 18. svibnja zauzeli su kotu 1315 i time su drugi put vratile Bokševicu.<ref name="19. obljetnica"/> Muslimanska izvješća prvi put priznaju ljudske gubitke nakon tog HVO-va protunapada u kojem je vratio izgubljene položaje. Pukovnija je zamijenjena domaćim snagama, da bi odmorila ljudstvo, no, tad su ju opet zauzele snage ABIH. Stigla je zapovijed pukovniji "Bušića" da treći put vrati položaj. Napali su 10. lipnja. Snagama ABIH bio je pridodan elitni odred A BiH „Zulfikar“. Ostala postrojbe angažirane na vraćanju Bokševice nisu probile bošnjačkomuslimanske obrambene crte, „Bušići“ su uspjeli probiti te su sami nastavili sami, uz velike gubitke. 11. lipnja zauzeli su Bušići Tisov do ( kota 1280), Bandieru (kota 1315) i Silj ( kota 1252), sve kote na središnjem dijelu Bokševice. HVO je uspio i Bokševicu je po treći put zauzeo.<ref name="19. obljetnica"/> U ARBiH su bili uvjereni da hrvatske snage žele zauzeti cijelu Bokševicu, a zatim Neretvicu i Jablanicu. Muslimanske snage pretrpjele su gubitke i u izvješćima priznaju poginule i ranjene. Već su se bojali da će HVO stići nadomak muslimanskih sela na jugu poluotoka na kojem je Bokševica. HVO je imao dobru topničku potporu. Muslimanska izvješća govore o 3000 granata različitih kalibara. Pola bošnjačko-muslimanskih vojnika na tim položajima izbačeno je iz stroja ali su držali obrambene crte do predvečer i onda je HVO vratio Tisov do. Nastupio je strah na bošnjačko-muslimanskoj strani i stanovnici Rodića, Šabančića, Žuglića i Mrakova bezglavo su preko noći napuštali sela. 12. lipnja bošnjačko-muslimanskim postrojbama pridružio se MUP Jablanice i SOPN Zulfikar te su se pribrali i zadržali kotu Jasenov do, južni komadić Bokševice. Pasivna obrana nije im davala rezultata te su morali čekati odlazak profesionalnih Bušićevaca. Odlaskom profesionalaca Bušića na odmor, domaće snage nisu dugo izdržale.<ref name="19. obljetnica"/> Muslimanske snage su 14. lipnja pošle u navalu te su zauzele Tisov do i Bandjeru. Uspostavili su novu obrambenu crtu. 15. lipnja zauzele su kotu Pik. 17. lipnja 44.bbr, 45.bbr, SOPN „Zulfikar“ i „Silver Fox“ napale su i zauzele kote Rudeži i Gradinu, čime su ukupno zauzele dvije trećine Bokševice. Zbog potisnutosti na tek trećinu poluotoka, a znajući pokolje koje su HV i HVO počinile već prije, rodila se uznemirenost među Hrvatima u Kostajnici, Falanovu Brdu, Buturović Polju, Obrima i Bukovici. Protunapadi hrvatskih snaga nisu uspjeli. 20. lipnja A BiH ponovo je zauzela cijelu Bokševicu.<ref name="19. obljetnica">Portal Hrvata Bosne i Hercegovine HR HB Livno: 19.obljetnica brigade HVO-a "Ante Bruno Bušić" 14. lipnja 2013. (pristupljeno 8. veljače 2020.)