section_heading: Kasnija povijest
paragraph_text: U 9. stoljeću Pečenezi su započeli razdoblje ratova protiv Kijevske Rusije. Više od dva stoljeća vršili su prepade na zemlje naroda Rus, koji su ponekad eskalirali u ratove punih razmjera (poput rata Igora Kijevskog protiv Pečenega 920. godine, o kome izvještava Povijest prošlih vremena). Pečeneški ratovi protiv Kijevske Rusije prisilili su Slavene da u 10. i 11. stoljeću s vlaških teritorija postupno migriraju sjeverno od Dnjestra.<ref>V. Klyuchevsky, The course of the Russian history. v.1: "Mysl".1987, ISBN 5-244-00072-1 Međutim, povremeno je dolazilo i do privremenih vojnih saveza naroda Rus i Pečenega, kao što je tijekom bizantskog pohoda 943. godine, kad je taj savez vodio Igor Kijevski. Pečenezi su 968. godine napali i opsjeli Kijev, što je prisililo ruskog kneza da prekine napad na Bugarsku i vrati se u domovinu. Neki su se pridružili kijevskom knezu Svjatoslavu I. u njegovom pohodu protiv Bizanta 970. – 971. godine, iako su na kraju iz zasjede ubili kijevskog kneza 972. godine. Prema Povijesti prošlih vremena, pečeneški kan Kurja izradio je kalež od Svjatoslavove lubanje, u skladu s običajima stepskih nomada. Sreća se u sukobu između naroda Rus i Pečenega promijenila tijekom vladavine Vladimira I. Kijevskog (990. – 995.), koji je na mjestu svoje pobjede nad Pečenezima osnovao grad Perejaslav, nakon čega je 1036. uslijedio poraz Pečenega za vrijeme vladavine Jaroslava I. Mudrog. Ubrzo nakon toga, drugi nomadski narodi došli su na mjesto oslabljenih Pečenega u pontskoj stepi: Kumani i Torki. Prema Mihailu Hruševskom (Povijest Ukrajine i Rutenije), nakon poraza kod Kijeva, pečeneška je horda krenula prema Dunavu, prešla rijeku i nestala iz pontskih stepa.