section_heading: Ikoničnost
paragraph_text: Ikoničnost je sličnost ili analogija između oblika znaka (jezičnog ili nekog drugog) i njegova značenja. Ikoničnost je suprotna pojmu proizvoljnosti ili arbitrarnosti. Prva istraživanja o ikoničnosti u ASL-u objavljena su kasnih 1970-ih i ranih 1980-ih. Mnogi rani lingvisti znakovnih jezika odbacili su ideju da je ikoničnost važan aspekt znakovnih jezika, smatrajući da je većina percipirane ikoničnosti ekstralingvistička, odnosno vanjezična. Međutim, mimetički aspekti znakovnog jezika, odnosno znakovi koji oponašaju ili predstavljaju referent, nalaze se u velikom broju znakovnih jezika. Na primjer, kada gluha djeca koja uče znakovni jezik pokušaju izraziti nešto, ali ne znaju konvencionalni znak, često će izmisliti ikonični znak koji pokazuje mimetička svojstva.<ref> Iako nikada ne nestaje iz određenog znakovnog jezika, ikoničnost postupno slabi kako se znakovni konvencionaliziraju i naknadno gramatikaliziraju. Kako oblik postaje konvencionalniji, on se na sustavan način širi na ostatak zajednice korisnika znakovnog jezika, pritom poštujući fonološka ograničenja tog znakovnog jezika.<ref>Brentari, Diane. "Introduction." Sign Languages, 2011, pp. 12.