section_heading: Povijest
paragraph_text: Selo je osnovano 1883. Nijemci dolaze na poziv biskupa đakovačkog Josipa Jurja Strossmayera većinom iz Bačke. Novi doseljenici donose sa sobom nova zanatske vještine, a posebno su se iskazali pri isušivanju močvarnoga zemljišta oko rijeke Vuke i pretvaranju u plodne oranice. Počinju graditi kuće s velikim prozorima i vratima zbog prolaska svjetlosti, te s dvorišnim kapijama i širokim šorovima uz drvorede najčešće duda, lipe ili bagrema. Ove stilove gradnje domaće stanovništvo brzo preuzima. Također donose nove biljke, nova jela i prva industrijska postrojenja tipa mlinovi, ciglane, kudeljare, pivovare i dr. Selo brzo napreduje i broj stanovnika sredinom 30-tih godina prošlog stoljeća iznosi oko 1500, a koji žive u 15 ulica. Međuvremenu mještani grade crkvu, školu, veliku salu, upravnu zgradu, a među prvima u ovom dijelu Slavonije imaju i kino dvoranu. Do Drugoga svjetskoga rata Krndija je bila jedno od najvećih naselja na području Hrvatske naseljena Nijemcima. Teška vremena za selo dolaze krajem Drugog svjetskoga rata kada su nove vlasti pripisale kolektivnu krivnju svim pripadnicima njemačke nacionalnosti bez obzira na starost i spol, te je svima oduzeta imovina i sva građanska prava, te su svi deportirani u logore. Na području sela formiran je jugokomunistički Logor Krndija, gdje mnogi mještani umiru zbog nehumanih uvjeta, nedostatka hrane, raznih bolesti uzrokovanih pomanjkanjem higijene, teškog fizičkog rada, hladnoće i dr., te u nekoliko slučajeva ubijanja.<ref>Vladimir Geiger:O PROGONU NJEMAČKE MANJINE U TITOVOJ JUGOSLAVIJI Logoraše su pokapali na mjesnom groblju, mnogi i bez nadgrobnih oznaka ili natpisa. Po logoraše dolaze seljaci iz okolnih sela i koriste ih kao radnu snagu za razne poljoprivredne poslove, odnosno iznajmljuju ih za rad i to plaćaju logorskoj upravi. Mnogi seljaci, prema iskazima i sjećanjima logoraša, iskazali su razumijevanje i dali im pomoć u hrani i odjeći. Nakon ukidanja logora u ljeto 1946. preživjeli logoraši koji nisu oslobođeni bivaju prebačeni u druge logore. Oni koji su oslobođeni ostaju raditi na okolnim poljoprivrednim dobrima ili odlaze u Austriju ili Njemačku, a selo koloniziraju novi stanovnici srpske nacionalnosti.