section_heading: Gospodar životnog počela i svih snaga prirode (Stari bog)
paragraph_text: Zanimljivo je istaknuti da u svom lovačkom jeziku Pigmeji iz južnog Kameruna zmiju prikazuju crtom na zemlji. Upravo to značenje izgleda da imaju i neki grafiti iz paleolitskog razdoblja. Možemo istaknuti da oni zmiju svode na njezin prvotni, najjednostavniji izraz. Dakle, ona je samo crta, ali živa crta, apstrakcija, utjelovljena apstrakcija koja nema ni početka ni kraja. Stoga, udahne li joj se život, zmija može na se primiti sve predodžbe, svaki preobražaj čime ona postaje hijerofanija svete prirodnosti. I to ne u duhovnom smislu, već materijalnom. Jer, naime, hitra poput munje, vidljiva zmija uvijek izbija iz ustiju sjene, iz procijepa ili pukotine, da bi ispljunula smrt ili život, prije nego što će se vratiti u nevidljivo, podzemno ili donji svijet. Nadalje, zmija se igra spolom kao i svim oprekama. Žensko je i muško, blizanac u sebi samome, kao i toliki borci tvorci koji su uvijek jedinstveno iskonsko mnoštvo, neraščljanjivo iskonsko Nešto, koje se neprestance raspleće, iščezava i ponovno rađa.