paragraph_text: Analitička filozofija je opći naziv za stil filozofije koji je započeo dominirati u zemljama engleskog govornog područja u 20. stoljeću. U SAD-u, Ujedinjenom Kraljevstvu, Kanadi, Australiji i Novom Zelandu sveučilišni se odsjeci za filozofiju u velikoj većini samoidentificiraju kao «analitički». mini|250px|Analitička filozofija ima svoje pobornike i u Hrvatskoj od kojih su možda najpoznatiji na Filozofskom fakultetu u Rijeci, u Zagrebu je [[Goran Švob (na slici), pojedinačno najpoznatiji vjerojatno Neven Sesardić i Nenad Miščević.]] Zbog ove širine teško je identificirati relevantne filozofske tvrdnje koje bi bile zajedničke cijeloj analitičkoj filozofiji. Naziv «analitička filozofija» može označavati samo obiteljsku sličnost među nesuglasnim filozofskim pogledima ili povijesnim linijama utjecaja. Ako se može napraviti široka generalizacija, analitička filozofija je definirana njezinom naglasku na jasnosti i argumentu često postignuto modernom formalnom logikom, analizom jezika i uvažavanjem relevantnih znanstvenih rezultata i oslanjanjem na iste. Povijesni korijeni analitičke filozofije se mogu sažeto opisati u trima općenitim idejama: