section_heading: Povod i početak operacije
paragraph_text: mini|250px|Uništen srpski [[T-55|tenk T-55 na cesti za Drniš.]] Pobunjeni Srbi i JNA su sustavno kršili primirje, izvodili stalne topničke napade na širem području Zadra i ostatku ratišta, pljačkali i palili kuće.<ref>Davor Marijan, "Domovinski rat", Hrvatski institut za povijest-Despot infinitus, Zagreb, 2016., ISBN 978-953-7892-53-1, str. 202 Tako su 2. ožujka 1992. diverzantski vod i jedna satnija 113. brigade HV-a zauzeli Nos Kalik, selo sa srpskim stanovništvom iz kojeg je bio moguć pristup Miljevačkom platou.Davor Marijan, "Domovinski rat", Hrvatski institut za povijest-Despot infinitus, Zagreb, 2016., str. 203 Kninski korpus pokušao je 3. ožujka 1992. povratiti položaje složenim protunapadom oklopnih jedinica, minobacača i pješaštva, ali neuspješno. Potom su pokušali i pregovorima ishoditi povlačenje HV-a, također neuspješno. Obranu Nos Kalika je sredinom ožujka od 113. brigade preuzela 142. brigada HV-a. Srbi nisu prestajali kršiti primirje, tukli su po Šibeniku, Skradinu i čitavoj šibenskoj bojišnici, te je stoga isplanirana i izvedena operacija Miljevci. Povod za akciju dali su im agresori koji su minirali i palili kuće Miljevačkog platoa i terorizirali ostatak hrvatskog stanovništva. Operacija je izvedena u nepovoljim uvjetima za RH (stanje ni rata ni mira). Inicijativa operacije potekla je od neposrednih zapovjednika. Pripremljena je u tajnosti, a provedena u jednom danu. Područje operacije je bilo 7 većih sela i više zaseoka u kojima je živjelo oko 1300 stanovnika, isključivo Hrvata. Područje je omeđeno rijekom Krkom, rijekom Čikolom i padinama Promine.