section_heading: Upravljanje fontovima
paragraph_text: Gotovo složeno kao i sam PostScript jest njegovo rukovanje fontovima. Font sustav koristi PS grafičke primitive za crtanje glifova kao linijskih crteža, koji se tada mogu renderirati u bilo kojoj rezoluciji. Brojna tipografska pitanjima se moraju uzeti u obzir s ovim pristupom. Jedan problem je u tome što se fontovi zapravo ne skaliraju linearno u malim veličinama; značajke simbola postaju razmjerno preveliki ili premali i počnu izgledati krivo. PostScript je izbjegao ovaj problem s uključivanjem aluzija u obliku natuknica na font, u kojem su dane dodatne informacije u horizontalnim ili vertikalnim trakama da pomognu identificirati značajke u svakom slovu koje je važno da se održi tijekom rasterizacije. Rezultat je znatno bolji izgled fontova i pri niskoj rezoluciji; prije se vjerovalo da je ručno podešavanje bitmap fontova potrebno za taj zadatak. U to vrijeme, tehnologija uključivanja ovih natuknica u fontovima je bila pomno čuvana, a natuknice za fontove su komprimirane i kodirane u ono što Adobe naziva Type 1 Font (također poznat kao PostScript Type 1 Font, PS1, T1 ili Adobe Type 1). Type 1 je zapravo pojednostavljeni PS sustav koji pohranjuje samo outline informacije (vanjski obris slova?), a ne potpun jezik (PDF je sličan u tom smislu). Adobe je zatim prodavo licence za Type 1 tehnologiju onima koji su željeli dodati natuknice vlastitim fontovima. Oni koji se nisu licencirali na tehnologiju su ostali s Type 3 fontovima (također poznati kao PostScript Type Font 3, PS3 ili T3). Type 3 fontovi su svima dozvoljavali sofisticiranost PostScript jezika, ali bez standardiziranog pristupa aludiranja natuknicama. Type Font 2 format je osmišljen kako bi se koristito s Compact Font Format (HNS) charstrings, te je implementiran kako bi se smanjila ukupna veličina font datoteke. HNS / Type2 format je kasnije postao osnova za rukovanje PostScript linijskim obrisima u OpenType fontovima. CID-keyed font format je osmišljen kako bi riješio probleme u OCF/Type 0 fontovima, za adresiranje složenog kodiranja azijskog jezika (CJK) i pitanja vrlo velikog skupa znakova. CID-keyed Font format se može koristiti uz Type 1 font format za standardne CID-keyed fontove, ili Type 2 za CID-keyed OpenType fontove.