paragraph_text: Bazilika je sagrađena otprilike u isto vrijeme kada i Bazilika svetog Vitalea u Raveni. Građevinu od opeke je podigao biskup Ursin (Ursicino), zahvaljujući novcu grčkog bankara Julijana Argentarija (Iulianus Argentarius<ref>na starorimskom latinskom žargonu, "Argentarius" znači "bankar", kreditar, a ne "srebrnar", što je kasnije značenje). Vjerojatno se nalazila u blizini kršćanskog groblja, a vrlo moguće i ranijeg poganskog, s obzirom na to da su neke nadgrobne ploče rabljene u njezinoj izgradnji. Na njoj je po prvi put narteks vanjskom stranom uklopljen sa središnjim tijelom bazilike čineći zajedničko pročelje uokvireno s dva pilastra (polustupa). Iznutra je klasična trobrodna bazilika čiji brodovi završavaju polukružnom apsidom. Središnja i najveća apsida je bogato ukrašena mozaicima i to motivima inspiriranima tadašnjom borbom protiv arijanizma jer ističe i božansku i ljudsku prirodu Krista (ovu drugu su negirali arijanci): u sredini se nalazi križ s licem Krista okružen diskom nebeskih zvijezda čiju granicu tvore dijamanti, s obje strane se nalaze proroci, Ilija i Mojsije. Ispod je krajolik s drvećem i nizom ovaca (dvanaest kao simboli apostola) u čijem središtu se nalazi sv. Apolinarije raširenih ruku u molitvi.