section_heading: Kasna vladavina
paragraph_text: Rat za španjolsko nasljeđe je crpio sve više novca što je rezultiralo narodnim nezadovoljstvom, pa je vigovska vlada izgubila popularnost. Na općim izborima 1710. godine, nezadovoljni birači su izabrali torijevce kao većinu u parlamentu. Novi predsjednik vlade postao je Robert Harley, koji je tražio načina da zaključi mirovni sporazum. Torijevci su bili spremni na kompromis, po kome bi se Španjolska dala unuku francuskog kralja, ali vigovci nikako nisu htjeli da Bourboni zavladavaju tolikim dijelom Europe. Međutim, vanjski splet okolnosti je pomogao da se ovaj problem razriješi. Vigovci su podržavali starijeg brata nadvojvode Karla, a taj je umro 1711. godine, pa je nadvojvoda Karlo postao Karlo VI., car Svetog Rimskog Carstva. Više nije bilo u britanskom interesu da on dobije španjolsku krunu, jer bi se previše moći koncentritralo u jednom takvom carstvu. Sporazum u Utrechtu (Treaty of Utrecht) bio je predložen parlamentu na usvajanje, ali nije mogao proći, jer su se vigovci protivili. U donjem domu parlamenta torijevci su imali većinu, ali u domu lordova nisu. Da bi osigurala torijevsku većinu u domu lordova, kraljica Ana je zaposlila 12 novih lordova. To je omogućilo da se ratificira Sporazum u Utrechtu i na taj način završi britansko sudjelovanje u Ratu za španjolsko nasljeđe.