section_heading: Žensko tijelo
paragraph_text: thumb|left|upright=.5|[[Venera (mitologija)|Venera, boginja ljepote i ljubavi (kip iz 2. stoljeća n.e.)]] Na temelju rimske umjetnosti i književnosti može se zaključiti da su male grudi i široki bokovi predstavljali poželjna obilježja ženskog tijela kakvo su muškarci smatrali primamljivim. Rimska umjetnost iz Augustovog doba pokazuje idealizirane žene kao senzualne i krupne, s punim trbuhom i okruglim grudima, koje ne vise. Prostitutke predstavljene u rimskoj erotskoj umjetnosti imaju mesnata tijela i široke bokove, a grudi im često prekriva strophium (neka vrsta grudnjaka bez bretela), čak i kad im je ostatak tijela nag i kad su prikazane u seksu. Velike grudi su bile ismijavane kao smiješne i smatrane su znakom starosti.<ref>Marcijal, Epigrami, I, 100; II, 52; XIV, 66. Djevojčice su nosile čvrstio stegnut strophium jer se vjerovalo kako će to spriječiti rast grudi, a režim trljanja grudi kukutom započinjao je dok je djevojka još bila djevica i vjerovalo se da sprječava opuštanje grudi.<ref>Plinije Stariji, Prirodoslovbna pitanja, XXV, 95, gdje se poziva na Anaksilaja, pitagorejskog ljekarnika koji je živio u Avgustovo doba;. Plinije beleži da se kukuta nanosila i da bi se sprečila laktacija. U erotskoj umjetnosti i književnosti na grudi kao seksualni objekt obraća se relativno mala pažnja; grudi su se uglavnom povezivale s dojenjem novorođenčadi i s ulogom žene kao majke. U trenucima ekstremnih emocionalnih kriza, kao što su žalost za pokojnikom i zarobljeništvo u ratu, žene su mogle obnažiti svoje grudi, što je bila gesta s apotropejskom funkcijom.