section_heading: Uloge
paragraph_text: U raznim medijima, a pogotovo dječjim djelima i filmovima kategorije B, likovi poput staraca i dama govore određenim stilom, te iako takav govor u stvarnosti ne postoji, olakšava shvaćanje uloge pojedinog lika u priči. Kroz ponavljanje u raznim medijima, jezik stereotipnih uloga se proširio japanskim društvom. Razvojem standardnog jezika i medija, jezik stereotipnih uloga je također postao složeniji. Standardni japanski jezik je nastao u Tokiju, te je proširen i prihvaćen diljem države, a razumjeti ga mogu govornici bilo kojeg dijalekta. U istu ruku, nestandardna verzija se isto stvara, širi i fiksira diljem Japana. Kao posljedica stereotipizacije govora određenih likova, likovi koji pričaju tim stilom se smatraju sporednim likovima, dok ga glavni likovi rijetko koriste (radi prikazivanja osobitosti glavnog lika, koristi se do neke mjere). Ako protagonist govori vrlo izraženim jezikom stereotipnih uloga, ili ako likovi ne govore stilom koji odgovara njihovom stereotipu, to je potrebno posebno naznačiti. Kinsui u ovom jeziku spoznaje mogućnost izazivanja slika i navodi da japanska djela ne bi bila moguća bez jezika stereotipnih uloga, no njegova prekomjerna upotreba je zastarjela i prikriva izvornu raznovrsnost japanskog jezika. Također govori i da ponekad može prenijeti namjerne ili nenamjerne predrasude koje pisac ima, uzevši u obzir stereotipizaciju prisutnu u ovom jeziku.