section_heading: Predstavnici
paragraph_text: Navodni "veliki prijatelj Hrvatske" Samaranch nije to bio, kao što ga takvim ga neki žele prikazati, jer isti športski motivi nisu prevladali kad je trebalo dovesti hrvatsku rukometnu (muškarci i žene), žensku košarkašku i mušku vaterpolsku reprezentaciju na OI. Iste su bile europske i svjetske supersile, iz države koja je dala aktualne europske klupske prvake, no dovesti Hrvatsku je značilo ugroziti izglede pobjedi Samaranchove Španjolske u tim športovima. Dovođenje hrvatskih košarkaša nije ugrožavalo španjolske izglede, jer su jedini pravi konkurenti za zlato bili Amerikanci. Isti taj navodni prijatelj Hrvatske je omogućio 4 godine poslije sudjelovati zločinačkoj Miloševićevoj Srbiji na olimpijskim igrama, iako su joj još trajale međunarodne sankcije (ukinute tek 2001.), a krajnje istočne dijelove Hrvatske velikosrbi su opstruirali vratiti u ustavno-pravni poredak RH, nego su bili pod nadzorom UNTAES-a koja je trajala skoro 4 godine, a sama Hrvatska je bila prisiljena potpisati ponižavajući Erdutski sporazum, koji je zbog niza bolnih kompromisa i ustupaka pobunjenim Srbima izazvao nezadovoljstvo prognanih Hrvata s toga područja, da bi mirno vratila krajeve koje je Miloševićeva Srbija bila okupirala i pripojila uz pomoć domaćih pobunjenih Srba.