section_heading: Pad Mletačke Republike
paragraph_text: Jedan od prvih uvjeta generala Napoleona Bonapartea tijekom njegove kampanje u mletačkoj Terrafermi bio je raspuštanje regimente oltramarina u Veroni, koja je trebala postati njegova glavna utvrda u ratu s Austrijancima. Napoleon je smatrao Dalmatince preodanima mletačkoj vlasti i najvećom smetnjom mirnom zauzimanju Verone. U strahu od rata senat popušta i regimenta Medin napušta Veronu i odlazi u obližnju Padovu. mini|232x232px|Ploča na mjestu početka pobune „Mirna” francuska okupacija mletačkih gradova ne prolazi mirno i ubrzo počinju protujakobinske pobune, najznačijni bio je u Veroni. Kako bi smirio situaciju u gradu, senat šalje Medinove oltramarine, no događa se upravo suprotno. Građani se pridružuju dalmatinskim trupama u izbacivanju francuskog garnizona, događaj će ostati zapamćen kao Veronski Uskrs – Pasque Veronesi, tj. kao Le Massacre de Verone u francuskim izvorima. Nakon devet dana borbi, pod opsadom od novih 15 000 francuskih vojnika, 25. travnja Verona pada. Smrt pet stotina francuskih vojnika u Veroni i opće antifrancuske raspoloženje po cijeloj Terrafermi toliko je razbjesnila Napoleona da je izjavio: <blockquote>Ne želim više Inkviziciju, nema više Senata, bit ću Atila države Venecije!<ref> </blockquote>lijevo|mini|254x254px|Oltramarin, sredina 18. stoljećeKao zadnji dokaz odanosti Mletačkoj Republici, tisuće dalmatinskih oltramarina i mornara bili su zadnja oružana sila voljna boriti se do kraja za Veneciju. Časnici oltramarina tražili su da se grad spremi za opsadu i da se brani. Glavni pristaša te ideje bio je duždev consigliere Francesco Pesaro koji je do zadnjeg dana molio dužda da ne predaje vlast jakobincima te da se povuće u Zadar, tada jako središte Mletačke Dalmacije. Također se računalo na netaknutu flotu koja je bila usidirena na Krfu.