paragraph_text: Iako se judaizam kao religija prvi put pojavljuje u grčkim spisima tijekom helenističkog razdoblja (323. - 31. pr. Kr.), a najranije spominjanje Izraela upisano je na steli Merneptaha iz 1213.–1203. pr. Kr., spominjanja Izraelaca u vjerskoj literaturi sežu unazad do oko 1500 pr. Kr. Židovska dijaspora započela je s asirskim zatočeništvom i nastavila se povećavati u mnogo većem obujmu za vrijeme babilonskog progonstva. Židovi su također bili rašireni širom Rimskog Carstva, a to se nastavilo u manjoj mjeri i tijekom razdoblja bizantske vladavine u srednjem i istočnom Mediteranu. Bizantsko Carstvo je 638. godine izgubilo kontrolu nad Levantom. Arapsko islamsko carstvo pod kalifom Omarom osvojilo je Jeruzalem i zemlje Mezopotamije, Sirije, Palestine i Egipta. Zlatno doba židovske kulture u Španjolskoj poklopilo se sa srednjim vijekom u Europi, razdobljem muslimanske vladavine na većem dijelu Iberijskog poluotoka. Tijekom tog vremena, Židovi su bili općeprihvaćeni u društvu i cvjetao je židovski vjerski, kulturni i ekonomski život.