section_heading: Političar
paragraph_text: Iz rata je izašao s činom majora, a u travnju 1945. godine upućen je na rad u Odjel za zaštitu naroda (OZNA) za Bosnu i Hercegovinu. Nakon oslobođenja Jugoslavije, 1946. godine postao je generalni tajnik Vlade Narodne Republike Bosne i Hercegovine i pomoćnik ministra unutarnjih poslova. U to vrijeme, osim što je bio pomoćnik republičkog ministra unutarnjih poslova, Bijedić je aktivno sudjelovao u izradi prvog Ustava Bosne i Hercegovine. Naime, bio je potpredsjednik Komisije za pripremanje Nacrta Ustava Narodne Republike Bosne i Hercegovine. Godine 1948. prešao je na dužnost načelnika Uprave za agitaciju i propagandu Centralnog komiteta Komunističke partije Bosne i Hercegovine, za čijeg člana je bio izabran na Prvom kongresu KP BiH. Potom se vratio u Mostar, gdje je preuzeo dužnost tajnika Oblasnog komiteta KPJ za Hercegovinu i predsjednika Narodnog odbora sreza Mostar. U Sarajevo je ponovo otišao 1957. godine, kada je postao član Izvršnog vijeća NR Bosne i Hercegovine i predsjednik Sveučilišnog savjeta. Godine 1960. otišao je u Beograd, gdje je postao član i podtajnik Saveznog izvršnog vijeća (SIV), kojim je tada predsjedavao Josip Broz Tito. Potom je bio tajnik Saveznog sekretarijata za rad, a istovremeno i tajnik Ustavne komisije Savezne skupštine, kojom je predsjedavao Edvard Kardelj, i koja je pripremala novi Ustav usvojen 1963. godine. Iste godine vratio se u Sarajevo, gdje je bio izabran za predsjednika Republičkog vijeća i potpredsjednika Narodne skupštine SR Bosne i Hercegovine, a 12. svibnja 1967. bio je izabran za predsjednika Narodne skupštine SR BiH (tada najviša funkcija u Republici). Na prijedlog predsjednika Republike Josipa Broza Tita, 30. jsrpnja 1971. godine bio je izabran za predsjednika Saveznog izvršnog vijeća SFRJ (savezni predsjednik vlade). Od srpnja do prosinca 1971. bio je obnašatelj dužnosti Saveznog sekretara za unutarnje poslove SFRJ.