section_heading: Kratak životopis
paragraph_text: Kao mladić, želio je postati matematičar i atomski fizičar, o teologiji nije ni sanjao, to je bilo sasvim strano njemu i njegovim interesima. To nije niti najmanje čudno, jer i sam više puta spominje kako potječe iz jedne liberalne obitelji, u kojoj se više proučavalo Lessinga, Goethea i Nietzchea, negoli Bibliju. Kršćanstvo i Crkva bili su mu slabo poznati. Iz takvog okruženja, kao sedamnaestogodišnjak odlazi u vojsku, te je nakon dvije godine na bojištu, tj. 1945. god. i zarobljen. Tada prolazi teško razdoblje svog života, po koncentracijskim logorima u Belgiji i Švicarskoj. No, to teško razdoblje istovremeno je i milosno razdoblje, počinje dublje razmišljati o vjeri i kršćanstvu. To razdoblje svakako možemo smatrati prijelomnim razdobljem njegovog vjerničkog života, tu se „rađa“ Moltmann kao vjernik. Ratne strahote i ratna razaranja koji su bili prisutni u tom okruženju čovjeka ne mogu ostaviti ravnodušnim. Kući se vraća nakon pet godina po raznim ratištima i koncentracijskih logorima, kao kršćanin i s odlukom da studirajući teologiju bolje upozna vjeru i njezinu snagu iz koje izvire nada koja mu je spasila život. Teološki studij započinje u Göttingenu. U to vrijeme oduševljavala ga je biblijska teologija Gerharda von Rada i Ernsta Käsemanna, dogmatika Karla Bartha i posebice teologija apostolata nizozemskog teologa Arnolda van Rulera koji ga je i potaknuo na razmišljanje o eshatologiji i kršćanskom poslanju u svijet. Godine 1956. diplomirao je teologiju i odlazi u pastoralni rad, te je pet godina bio pastor jedne evangeličke zajednice u Bremenu. No, istovremeno je i na poslijediplomskom studiju, te je 1957. godine doktorirao. Godinu poslije odlazi iz Bremena, te postaje docentom i predaje teologiju, najprije u Wuppertalu, a zatim na sveučilištu u Bonnu. Od 1967. godine profesor je sustavne teologije u Tübingenu. No, sveučilišna karijera zapravo je za njega značila nastavak pastoralnog djelovanja; nikada nije želio biti onaj koji predaje teorijsku teologiju, nego uvijek nastoji prenijeti konkretno teološko naučavanje u praksi, tzv. praktičnu teologiju.