section_heading: Povijest propadanja i obnova
paragraph_text: mini|Bočno, sa zapadne strane Osim prvog spomena koji govori o njezinoj ruiniranosti, nema drugih podataka o crkvici iz čega je za pretpostaviti da se u njoj nisu održavali obredi te da je s godinama propadala. Tek je 1914. godine, zaslugom austrijskog konzervatora Gnirsa iz Pule, restaurirana. Međutim, neposredno nakon Drugog svjetskog rata, 3. listopada 1945. godine, jako je oštećena, naročito njezin gornji dio s kupolom. Naime, u neposrednoj blizini crkvice nalazila se gostionica obitelji Maračić u kojoj su tijekom rata partizani skladištili oružje i streljivo, a koje je dotičnog datuma eksplodiralo. mini|lijevo Eksplozija je bila toliko jaka da se čula na cijelom otoku, 15 otočana koji su se zatekli na okolnim poljima i uz obalu, poginulo je, a na mjestu gostionice nastao je krater. Već 3 godine kasnije crkvica je opet restaurirana te je dobila današnji izgled. Radove je vodio arhitekt Aleksandar Freudenreich. Na mjestu nekadašnje gostionice ponovno je izgrađen objekt koji i danas služi u ugostiteljske svrhe, a u blizini crkvice se postupno razvija i mala lučica za plovila mještana Kornića, tijekom ljeta i za goste istog mjesta. Čitav taj kraj se prema crkvici naziva „Dunat“.