section_heading: Životopis
paragraph_text: Godine 1944., 9. siječnja, zrakoplovom Roda odletio je u Italiju pod kontrolom Saveznika kako bi prenio poruku o planiranome puču, odnosno pozivu za njihovo iskrcavanje na istočnu obalu Jadrana. Babića prvotno zarobljavaju obavještajne službe, a nakon toga interniran je u logoru u Paduli. Odbijeni su njegovi zahtjevi za posjetu Jurju Krnjeviću u Londonu, a s predsjednikom jugoslavenske kraljevske vlade Ivanom Šubašićem susreo se 20. lipnja 1944. godine u Caserti. Bilo je to nakon Šubašićeva povratka s Visa, gdje je bio postigao sporazum s NKOJ-em. Premda je prije svoga puta na Vis, Šubašić bio na nagovor Tome Jančikovića, zainteresiran vidjeti i susresti se s Babićem; nakon Visa više nije bio zainteresiran za prijedloge koje je Babić donio. Misija nije uspjela, u NDH-a puč je suzbijen, a Babić je ostao u internaciji do kraja rata. Nakon završetka rata ostao je u emigraciji. Radio je u Venezueli kao inženjer, te surađivao u emigrantskom listu Hrvatskoj reviji. 1970-ih pomogao je Bruni Bušiću doći u Španjolsku.