section_heading: Kominterna, KPJ, Hebrang i KP NDH
paragraph_text: Neki su tvrdili da je Hebrang pregovarao s ustašama o stvaranju KP NDH, osobito među srpskim povjesničarima i publicistima.<ref>Tomislav Jonjić Tomislav Jonjić: KOMUNISTI IZ HRVATSKE I HRVATSKA DRŽAVA (IX.) - KOMUNISTI I PRIZNANJE NEZAVISNE DRŽAVEHRVATSKE, Politički zatvorenik, br. 96, ožujak 2000., str. 19.<ref>Davor Krile, Razgovor sa Zvonkom lvankovićem-Vontom. Tvrdnje o Hebrangovim pregovorima s ustašama o stvaranju KP NDH jesu - laž!. Slobodna Dalmacija, Split, 21. travnja 1998., 10. Činjenica je da su nakon diobe Čehoslovačke i stvaranja neovisne Slovačke Republike 1939. godine iz Kominterne slovački komunisti dobili instrukciju da osnuju KP Slovačke. SSSR je odmah priznao vladu u Bratislavi koja je bila pod kapom Trećeg Reicha, kao i KP Slovačke. Slovačke prilike bile su slične hrvatskima. Instrukcija je vrijedila jednako za sve komunističke partije, bolje reći, nacionalne sekcije Kominterne. Na toj osnovi razumna je i utemeljena pretpostavka da se po osnivanju NDH i u sjedištu Kominterne i u sjedištu KPH počelo razmišljati o tome da se postojeća KP Hrvatske preimenuje u KP NDH. Instrukcija je stvorila zbunjenost i vjerojatno i između vodstava KPJ i KPH. U vodstvu KPJ dominirali su kao i u cijeloj kraljevini Jugoslaviji tvrdostrujaški Srbi i Crnogorci, velikosrpske orijentacije kako se poslije pokazalo. Ta srpsko-crnogorska većina ogorčeno se usprotivila stvaranju KP NDH. Tito se priklonio većini koja ga je dovela na položaj, te vodeći slovenski komunisti u KPJ E. Kardelj i F. Leskošek, i neki članovi najužeg vodstva KPH, kao R. Končar i P. Pap. Vodeći hrvatski komunisti Hebrang, Bakarić i većina članova zagrebačkog Mjesnog komiteta (A. Rob, H. Haas, Malešević, M. Kvatro, L. Mates, V. Novosel) pristali su sprovesti Kominternine zapovjedi u djelo. Dne 17. travnja, kad je kapitulirala Vojska Kraljevine Jugoslavije i Jugoslavija formalno prestala postojati, Hebrang i "drug X" (najvjerojatnije Bakarić) održali su sastanak s ministrima NDH Budakom i Lorkovićem. Dogovorili su uzajamno nenapadanje NDH i KPH. Razgovarali su i o nužnosti reorganizacije KPH, prema novom teritorijalnom principu, odnosno granicama NDH. Priču je prenio Vladimir Dedijer, temeljem svjedočanstva Blagoja Neškovića, koji je, u srpnju 1941., vodio partijsku istragu povodom tragedije u Kerestincu. To Neškovićevo svjedočenje hrvatska je historiografija odbacivala. Dne 9. svibnja 1941. je SSSR sukladno novom stanju zatvorila veleposlanstvo Kraljevine Jugoslavije. Zaposleniku berlinskog veleposlanstva NDH Luki Fertiliju je jedan sovjetski diplomat neformalno ponudio priznanje NDH i uspostavu diplomatskih odnosa, no Fertilio nitkog nije obavijestio, ni veleposlanika Benzona ni Zagreb. Stari HSS-ovac Franjo Gaži je 1941. bio djelatnik jugoslavenskog veleposlanstva u Moskvi. Ispripovijedao je Franji Tuđmanu da su mu Sovjeti 1941. ponudili biti veleposlanikom NDH u SSSR, što je najvjerojatnije, bila uobičajena diplomatska stvar - neformalno sondiranje terena bez ikakva kompromitirajućega pisanog traga.<ref>Narod.hr Darko Bekić: ''1. kolovoza 1937. osnovana KPH – znate li da je Kominterna naredila osnivanje KP NDH?'' 1. kolovoza 2017. (pristupljeno 29. siječnja 2020.) Prema srpskim autorima, promjenom vlasti u Zagrbu vrh KPJ predvođen Andrijom Hebrangom tražio je da njegova narodna republika zadrži granice NDH. Zapovjednik partizanskog Kordunaškog područja do svibnja 1944. Joca Eremić, kad je napustio partizane, posvjedočio je u emigraciji da je od 1941. postojao dogovor hrvatskih komunista i Pavelićeva režima.<ref>tportal tportal.hr/novosti.rs: I komunisti željeli Hrvatsku do Zemuna 24. rujna 2013. (pristupljeno 29. siječnja 2020.)