section_heading: Kontroverze oko dokumenta
paragraph_text: Komunističke vlasti desetljećima su provodile propagandu kojom se Alojzija Stepinca - kao najugledniju osobu katoličke vjerske zajednice - prikazivalo kao zločinca. U javnosti se njegovo ime smjelo spominjati samo u najnegativnijem kontekstu - kao suradnika ustaškog režima i kočničara razvoja novog društvenog poretka.<ref> Služba državne sigurnosti manipulirala je sadržajem sudskog spisa s njegovog suđenja, organizirajući objavljivanje samo onih detalja koji su se mogli koristiti u protukatoličkoj i protuhrvatskoj propagandi. Zadnji put je sudski spis UDBA - kao pravi »vlasnik« tog suđenja i cjelokupne »istine« o Alojziju Stepincu - revidirala 1983. godine. Sadržaj službene zabilješke o obrambenom govoru Stepinčevog odvjetnika dr. Ive Politea na suđenju: ''»Tekst obrambenog govora dr. Politea, branioca optuženog Stepinca, na rapravi 8.XI.1946. (kopija). Predmet obuhvaća 32 stranice. Po svom sadržaju predmet spada u grupu 'A' i nije za korištenje izvan službe DS. Primjedba: Predlaže se izuzimanje čitavog materijala iz predmeta radi oformljenja sudskog spisa.«'' Glas Koncila tvrdi da je dio dokumenata iz sudskog spisa tom prigodom uništen, a da se ne bi znalo koji su točno dokumenti uništeni, uništen je i popis sadržaja sudskog spisa.<ref> Tako proizlazi i iz pregleda sačinjenoga 1997. po Marini Štambuk-Škalić, koja navodi da spis nije sačuvan kod suda, nego u arhivi Službe državne sigurnosti; da dio spisa nedostaje, ali je sačuvano optužnica s prilozima optužnici (950 stranica), 260 stranica dokumenata koje je na sudski spis dostavila obrana, te cjelokupni stenografski zapisi sa suđenja (oko 2.000 stranica); također završni govori obojice Stepinčevih branitelja. Iz arhivske građe odvjetničkog ureda Stepinčevog branitelja dr. Ive Politea prikupljeno je oko 500 listova raznih dokumenata vezanih uz to suđenje, a u arhivi Zagrebačke nadbiskupije sačuvane su kopije materijala koje je Nadbiskupija poslala Stepinčevim braniteljima.<ref>"ARHIVSKA GRAĐA O NADBISKUPU STEPINCU I SUDSKOM PROCESU U FONDOVIMA HRVATSKOG DRŽAVNOG ARHIVA", Croatica Christiana periodica, Vol. 21 No. 40, 1997., Marina Štambuk-Škalić, Pristupljeno 28. siječnja 2022. Službeni crkveni zagovornik Stepinčeve kanonizacije, Juraj Batelja, je na 37 stranica objavio cijeli obrambeni govor Politea, kao i obrambeni govor Stepinčevog drugog odvjetnika, dr.Natka Katičića, koristeći dokumente iz tadašnjih državnih arhiva.<ref> Marina Štambuk-Škalić je objavila i obrambeni govor samog Alojzija Stepinca, koristeći se stenografskim zapisom sa zadnjeg dana sudske rasprave. Taj je govor bio kratak: nakon što se pridružio onome što su iznijeli njegovi branitelji, osvrnuo se Stepinac relativno kratko na pitanja prijelaza s pravoslavne na katoličku vjeru - napomenuto je da prema kanonskom pravu nije pravilno govoriti o "prekrštavanjima", nego o "prijelazima"; da su on i drugi biskupi neke prijelaze pojedinačno odobravali da bi se ljude zaštitilo od progona vlasti NDH, a da su masovni "prijelazi" koji su na nekim mjestima upriličavani bili neodobreni od biskupa kao jedino nadležnih i da su - kao kanonskopravno nevaljali - predstavljali "udarac u vodu" i "komediju sa kojom crkvene vlasti nemaju posla i za koju ne mogu odgovarati"; završivši govor riječima "ako ja budem zaista osuđen, pred Bogom kažem da sam nevin osuđen, savjest mi je čista i budućnost će pokazati da sam bio u pravu".<ref>"GRADIVO: Dokumenti obrane u sudskom procesu protiv nadbiskupa Alojzija Stepinca III dio", Marina Štambuk-Škalić, Fontes: izvori za hrvatsku povijest, Vol. 02 No. 1, 1996.