paragraph_text: Upravljačka jedinica je centralni dio mikroprocesora koji regulira i orkestrira izvršavanje naredbi koji su sastavni dio nekog procesora ili mikorporcesora. Mnogi procesori/mikroprocesori sastavni su dio većih cjelina, a i sami procesor odnosno mikroprocesor se sastoji od raznih dijelova kao: Aritmetičko-logička jedinica, međuspremnika, predmemorija, programskog brojila, spremnik stanja, adresnog međuspremnika, podatkovnog međuspremnika, instrukcijskog međuspremnika i tako dalje. Ovi svi dijelovi ne mogu raditi u isto vrijeme već mora postojati neki redosljed kojim se ti pod dijelovi: uključe, isključe i kada koja dio procesora/mikroprocesora obavlja svoj rad. Ovaj redosljed može biti orkestriran sinkrono ili asinkrono. Postoje razna riješenja kako je izvedena upravljačka jedinica od kojih su dva najzastupljenija riješenja: mikroprogram i. Ta dva spomenuta riješenja uvjetovana tehnologijom i vremenom kada su izrađeni neki procesor/mikroprocesor, i naravno izborima tehnološkog tima prilikom dizajna tog procesora ili mikroprocesora. Kod tvrdo-užičene izvedbe izravno odnosno žičano spojeni svi dijelovi CPU-a su spojeni izravo na upravljačku jedinicu. Dok kod mikroprograma upravljanjem ostalih dijelova CPU-a obavlja se izvršavanjem skupa manjih radnji koje su kodirane u mikroprogram. Mikroprogram je pohranjen u kontrolnoj memoriji dok redosljed narebi mikrorprograma održava posebna jedinica nazvan mikrosljedbenik. Mikrosljedbenik izvršava naredbe u mikroprogramu u ono slijedu u kojemu su one napisane.