section_heading: Književnost
paragraph_text: Postoji par vrsta tradicionalnog sami stila pjevanja: najpoznatiji je joik (jojk, juoigan). Joikanjem se pjevač duboko identificira s nekim ili nečim. Ovaj način pjevanja je jako osoban i dodiruje temu sami produhovljenosti. Zatim još postoje lavlu/laavloe stil i vuelie. Riječ joik često se nepravilno koristi za ova dva tipa pjevanja. Lavlu se pjeva s riječima, a vuelie je prepričavanje priče o nekoj osobi ili događaju. Sva tri stila pjevanja još postoje u sami društvu, a u zadnje vrijeme obnovio se interes među mladima i neki umjetnici su nanovo unijeli tradicionalni bubanj u pjesme. Sami su koristili jedan instrument koji se susreće u još nekim urođeničkim narodima: posebno oblikovano drvo ili rog, spojen na jednu žicu, tako zvani bullroarer. Zvuk se proizvodio vrteći ga oko glave. Također su koristili i frulu, a moguće je da su ju izmislili neovisno od drugih naroda. Sami glazbenici danas joikaju s pratnjom instrumenata, a često je njihovo sviranje začinjeno zapadnim utjecajem.