section_heading: Specijalne inačice i modifikacije
paragraph_text: Američki pokušaji da špijuniraju Sovjetski Savez balonima potaknuli su razvoj inačice MiG-19SV. Uklonjena su dva topa, oklop oko kabine i zračne kočnice, a ugrađeni su jači motori RD-9BF. Jedan je MiG-19SV 6. prosinca 1956. oborio svjetski visinski rekord postigavši 20 740 metara. Iste je godine pokrenuta i serijska proizvodnja. Međutim, do tada su Amerikanci odustali od balona i okrenuli se špijunskom avionu Lockheed U-2.minijatura|lijevo|200px|MiG-19SV Prvi prelet Sovjetskog Saveza U-2 je obavio 4. srpnja 1956. Iako su sovjetski radari otkrili avion, ratno zrakoplovstvo nije moglo djelovati jer je letio previsoko. Obaranje U-2 postao je glavni prioritet, pa je MiG OKB na brzinu napravio MiG-19SU, koji je dobio dodatne raketne motore na tekuće gorivo. Motori su bili smješteni ispod trupa pa je polijetanje moralo biti "kao po jajima". Osim toga, tekuće je gorivo bilo korozivno i sklono samozapaljenju. Tako je MiG-19SU bio veća opasnost za pilote i zemaljsko osoblje nego za U-2. Iako je MiG-19SU mogao dosegnuti visine leta U-2, na njima je bio praktički neupravljiv. Osim toga, zbog nedostatka kisika često bi se ugasili motori. Zbog toga ne začuđuje što niti jedan MiG-19SU nije uspio oboriti U-2. I jedan dio MiG-ova 19P dobio je iste raketne motore, te su označeni kao MiG-19PU, ali nisu bili ništa više uporabljivi od MiG-ova 19SU. Na kraju je U-2 oboren vođenim projektilom zemlja-zrak. Pritom je sovjetskim projektilom oboren i jedan Mig-19. Nakon gubitka U-2, Amerikanci su ubrzo prešli na špijuniranje Sovjetskog Saveza satelitima.<br> MiG-19 je rabljen i za različita letna testiranja, između ostalog i za razvoj sustava za dopunu gorivom u letu. Odmah treba reći da ni jedan MiG-19 nikada nije operativno rabio taj sustav. Možda je najzanimljiviji eksperimentalni MiG-19 bio Izdelije SM-20. Sredinom pedesetih godina 20. stoljeća MiG OKB je započeo razvoj krstarećeg projektila Kh-20 (AS-3 Kangaroo), a kao osnova uzet je MiG-19. Zbog toga su dva prva MiG-a 19 preradili u testne letjelice Izdelije SM-20. Jedan je bio s pilotom, a jedan bez njega. Još dva MiG-a 19 prerađena su za potrebe testiranja krstarećeg projektila K-10 (AS-2 Kipper), a označeni su kao Izdelije SM-K. minijatura|desno|200px|Čehoslovački S-105 (MiG-19S) Sredinom pedesetih godina 20. stoljeća MiG OKB je započeo s razvojem još naprednijeg lovca, koji će moći letjeti dva puta brže od zvuka. Pritom je veći broj MiG-ova 19 rabljen za testiranje različitih tehničkih rješenja, označenih kao prototipovi SM-12. Prva četiri prototipa poletjela su 1957. godine. U osnovi su bili MiG-19S, ali su imali nove usisnike za zrak u nosu. Dio je rabljen i za testiranje motora Sorokin R3-26. Daljnji korak bio je prototip SM-12PM, koji je poletio 1958. godine. On je već imao nos s promjenjivim presjekom, koji će se rabiti na MiG-u 21, i radar TsD-30. Uz to je dobio vođene projektile zrak-zrak AA-1 Alkali. Iste godine poletio je i SM-12PMU, koji se razlikovao samo po raketnim motorima za smanjenje dužine poletne staze.<br> Od 1958. do 1961. češka tvrtka Vodočodi izrađivala je MiG-19S po licenciji, te ih je označila kao Avia S-105. Zapravo je izrađivala samo trup i obavljala montažu, dok su svi ostali dijelovi, uključujući i motore, dolazili iz Sovjetskog Saveza. minijatura|desno|200px|Albanski J-6 Najveći i najustrajniji korisnik MiG-a 19 nije bilo sovjetsko ratno zrakoplovstvo, već kinesko. Zahtjev za kupnju licencije za MiG-19P Kinezi su poslali u Moskvu tek početkom 1958., a prvi "kineski" J-6 bio je dovršen već u prosincu iste godine. Naravno, radilo se o avionu koji je samo sastavljen u pogonima tvrtke Šenjang. Prvi pravi kineski J-6 Šenjang je dovršio u rujnu iduće godine. Kako je prošlost i sadašnjost kineskih J-6 dostatna za barem još jedan ovakav tekst, ostavit ćemo je za neku drugu prigodu.