section_heading: Prva austrijska uprava
paragraph_text: Na vijest o propasti Venecije pobunili su se težaci i pučani po cijeloj Dalmaciji. Uz to, pojavio se i snažan pokret za sjedinjenje s Hrvatskom. Franjevci i drugo svećenstvo, održavali su skupove, primjerice u Karinu, na kojima su zahtijevali sjedinjenje. Pridružili su im se i splitski nadbiskup Cippico, makarski biskup, ali i pravoslavno svećenstvo. U lipnju 1797. oformili su izaslanstvo koje je trebalo poći u Beč zamoliti cara za sjedinjenje, no preduhitrio ih je mirovni sporazum, pa su adresu poslali hrvatskom banu. Mirom u Campoformiju 1797. između Francuske i Habsburške Monarhije podijeljeni su dotadašnji mletački posjedi. Habsburškoj Monarhiji su pripale cijela Dalmacija i Istra. Austrijsku vojsku s oko 4.000 vojnika u zaposjedanju Dalmacije predvodio je podmaršal Matija Rukavina, pobornik sjedinjenja Dalmacije s Hrvatskom, koji je imenovan i vojnim upraviteljem Dalmacije. Narod i svećenstvo oduševljeno su dočekali dolazak vojske sastavljene pretežito od Hrvata, s hrvatskim podmaršalom na čelu. No, Beč je Dalmaciju tretirao kao novoosvojenu zemlju te ju je podvrgnuo izravno vladi u Beču. Tako je 1798. utemeljena C. kr. Vlada u Zadru (tal. Cesareo Regio Governo in Zara) na čelu s guvernerom. Članove vlade i guvernera imenovao je car, a bili su podređeni C. kr. dvorskom povjerenstvu za Istru, Dalmaciju i Albaniju u Veneciji (tal. Ces. Reg. commissione aulica per l'Istria, Dalmazia ed Albania), a od 1802. Sekciji za Dalmaciju i Boku Dvorske kancelarije u Beču. Sama pokrajina bila je podijeljena na upravno-sudske kotare odnosno mjesna starješinstva (tal. superiorità locale) na čelu s rektorom (tal. rettore) ili sucem upraviteljem (tal. giudice dirigente). Sjedišta mjesnih starješinstava bila su u mjestima Cres, Krk, Rab, Pag, Zadar, Nin, Novigrad, Skradin, Šibenik, Knin, Sinj, Trogir, Split, Klis, Omiš, Brač, Hvar, Korčula, Imotski, Makarska, Poljica i Metković. 1802. dvor je i službeno odbio zahtjev za ujedinjenje. Austrijska vlast u svojoj kratkoj upravi nije mnogo mijenjala zatečeni mletački sustav, te je tek provela ograničene reforme u školstvu i sudstvu. 1803. u Zadru je otvorena gimnazija. Nakon austrijskog poraza protiv Napoleona, Mirom u Požunu 1805. Dalmacija je predana Francuzima, koji su je pripojili Napoleonovoj satelitskoj Kraljevini Italiji, a po uspostavi vlasti Napoleonove Kraljevine Italije, navedena austrijska upravna tijela i kotari prestaju djelovati.