section_heading: Antika
paragraph_text: Arsenali kopnene vojske javljaju se već u starom vijeku kao skladišta oružja za slučaj rata. Postojali su u Egiptu u vrijeme Novog kraljevstva, kod Asiraca od 12. stoljeća pr. Kr., u antičkoj Grčkoj u doba peloponeskog rata, kasnije u Ateni, a krajem 4. stoljeća pr. Kr. poznata su i velika skladišta oružja na Akropoli. U Rimu su viši zapovjednici imali svoje radionice i arsenale, a bilo je i državnih (zajedničkih) skladišta oružja iz kojih su naoružavani obveznici. Ciceron (Quintus Tullius Cicero) spominje prve arsenale (armamentaria publica) u Rimu u vrijeme Gaja Marija. Kasnije, u doba Carstva, veliki arsenal (armamentarium) bio je u Rimu u pretorijanskom logoru (castra praetoria), a u provincijama svaki vojni logor imao je svoj arsenal. U 3. stoljeću arsenali su smješteni u gradovima i u njima se već izrađuje oružje. U Italiji je bilo više specijaliziranih arsenala u kojima su izrađivane razne vrste oružja — u Concordiaji strelice, Veroni štitovi i oružje, Mantovi oklopi, Paviaji lukovi, Cremoni štitovi, Luccai mačevi.