section_heading: Četnici do 1918. godine
paragraph_text: Grupa koja je sudjelovala u prevratu protiv kralja Aleksandra Obrenovića 1903. godine, dobiva mogućnost još iste godine pokrenuti tajnu operaciju ubacivanja četnika na teritorij juga Srbije i Makedonije pod Turskom vlašću, radi borbe protiv turske vojske i drugih ustanova turske vlasti. Te se postrojbe povlače nakon mladoturske revolucije 1908. godine, da bi se 1911. godine vratile na isto područje, gdje sad pomažu turskoj vojsci u gušenju ustanka Albanaca. , Slobodan Bjelica, Kultura polisa, Novi Sad, br. 2 – 3/ 2005, lijevo|mini|239x239px|Vojvoda [[Jovan Babunski]] Nakon što je Makedonija u Prvom balkanskom ratu oduzeta Turskoj, u krajevima koje zauzima Srbija nastaju oružane pobune u kojima protiv srpskih vlasti ustaju i Albanci i slavenski Makedonci. U Debru su Albanci sastavili privremenu vladu u koju su ušli i Makedonci. Nakon gušenja ustanka, srpske snage - među kojima i četnici - se svirepo svete. "Opljačkana su i spaljena albanska, makedonska i miješana makedonsko-albanska sela Lošani, Lisičani, Žitoše, Debrišta, Herlišta, Desovo, Gradešnica, Čelopek, Velgošti, Klenje, Ljutvi i druga. Vojska, policija i četnici počinili su masovna klanja u Bitolju, Skoplju, Štipu i Đevđeliji. Klanja su se nastavila i prilikom povlačenja srpske vojske u jesen 1915.... U ohridskom kraju bilo je popaljeno oko 30 sela, a između Ohrida i Gostivara djelomično je razoreno i popaljeno oko 180 sela." (Stojanov, 199) Samo početkom listopada 1913. ubijeno je 150 makedonskih seljaka i građana te 500 Albanaca i Turaka.<ref>"Kosovsko pitanje", Branko Horvat, "Globus" Zagreb 1988., str. 61-62