section_heading: Povijest
paragraph_text: Vilim II. se nije slagao s francuskom "mirnom penetracijom" Maroka, koje su Francuskoj omogućile Velika Britanija i Španjolska putem tzv. Srdačne antante 1904. godine. Njemačka je to vidjela kao udarac njenim interesima i preduzela je diplomatske akcije želeći osporiti utjecaj Francuske u Maroku, pa je njemačka vlada tražila pan-europsku konferenciju. Vilim II. je neočekivano posjetio sultana u Tangeru, održavši govor 31. ožujka 1905., i podržavši ideju o samostalnosti Maroka uputivši prijeteće tonove francuskom ministru. Ova afera je podigla tenzije, i francuski ministar vanjskih poslova Théophile Delcassé želio se oštro oduprijeti politici Njemačke, ali pošto francuska vlada nije željela rat i pošto im vojska nije bila spremna za rat Delcassé je bio prisiljen dati ostavku. Velike sile su pokušale riješiti krizu na mirovnoj konferenciji.