section_heading: 1941.
paragraph_text: Glavna uloga vojske u prvim ratnim mjesecima bila je uspostava vlasti u svim krajevima NDH i osiguravanje neometanog javnog i privatnog života u novoj državi zajedno s Oružništvom. S vremenom se na području Like, Banovine, Zagore i istočne Bosne raširio četnički, a kasnije i partizanski pokret koji je zahvatio i šire prostore. Zadaća Hrvatskog domobranstva bila je obračunati se s pobunjenicima, oduzeti sve oružje koje je bilo u ilegalnom posjedu i uspostaviti javni poredak u tim krajevima. Nova i razmjerno neiskusna vojska slomila je pobunu Srba u istočnoj Hercegovini u lipnju, a već u srpnju borila se u istočnoj i zapadnoj Bosni. Zatim su se ponovno borili u istočnoj Hercegovini kao ispomoć lokalnim postrojbama. Počevši od 27. lipnja pješačkim postrojbama podršku pruža i zrakoplovstvo, izviđajući, bombardirajući partizanska uporišta, izvlačeći ranjene, dopremajući streljivo opkoljenim posadama (primjerice, u Višegradu) i slično. Do kraja 1941. godine Hrvatsko domobranstvo bilo je već razmjerno dobro naoružana i organizirana vojna sila. Krajem godine domobranstvo je imalo 85.000 pripadnika i 6.000 oružnika,Giron, Antun: Zapadna Hrvatska u Drugom svjetskom ratu, Adamić, Rijeka, 2004., str. 39, ISBN 953-219-189-5 1. studenog krenulo se u reorganizaciju Kopnene vojske. Domobranstvo je bilo podijeljeno u 3 vojna područja sa sjedištima u Sisku, Banjoj Luci i Sarajevu. Sastojalo se od 6 pješačkih divizija.