paragraph_text: U sociologiji i političkoj filozofiji pojam Kritička teorija opisuje zapadni marksizam Frankfurtske škole koji je razvijen u Njemačkoj 1930-ih godina. Ovaj termin zahtijeva pravilno korištenje, jer primjerice "kritička teorija" ili "kritička društvena teorija" mogu imati slične elemente, ali ne naglašavaju intelektualno podrijetlo specifično za Frankfurtsku školu. Kritički teoretičari Frankfurtske škole oslanjali su se na kritične metode Karla Marxa i Sigmunda Freuda. Kritička teorija tvrdi da je ideologija glavna prepreka ljudskom oslobađanju.<ref>Geuss, R. The Idea of a Critical Theory, Cambridge, Cambridge University Press, ch. 4. Kritička teorija je osnovana kao škola mišljenja prvenstveno od strane teoretičara Frankfurtske škole Herberta Marcusea, Theodora Adorna, Maxa Horkheimera, Waltera Benjamin<nowiki/>a i Ericha Fromma. Na modernu kritičku teoriju dodatno su utjecali György Lukács i Antonio Gramsci, kao i drugi učenjaci Frankfurtske škole, osobito Jürgen Habermas. U Habermasovom radu, kritička je teorija nadmašila svoje teorijske korijene u njemačkom idealizmu i napredovala bliže američkom pragmatizmu. Zabrinutost za društvenu "bazu i nadgradnju" jedan je od preostalih marksističkih filozofskih koncepata u velikom dijelu suvremene kritičke teorije.<ref name="Outhwaite, William 1988. pp. 5-8">Outhwaite, William. 1988. Habermas: Key Contemporary Thinkers 2nd Edition (2009), pp. 5-8 (ISBN 978-0-7456-4328-1)