section_heading: Odrastanje
paragraph_text: Plemići, željni moći, suočili su se s kraljem Henrikom, zahtijevajući da se njegovim nasljednikom imenuje Izabelin mlađi polubrat Alfonso. Čak su išli toliko daleko da su od Alfonsa tražili da preuzme prijestolje. Plemići, koji sada kontroliraju Alfonsa i tvrde da je on pravi nasljednik, sukobili su se sa snagama kralja Henrika u Drugoj bitci kod Olmeda 1467. godine. Bitka je završila neriješeno. Kralj Henrik pristao je priznati Alfonsa kao svog nasljednika, pod uvjetom da se oženi njegovom kćeri, princezom Ivanom. Ubrzo nakon što je imenovan princom od Asturije, Izabelin mlađi brat Alfonso umro je u srpnju 1468. godine, vjerojatno od kuge. Plemići koji su ga podržavali sumnjali su na trovanje. Kako je u oporuci svog brata imenovana za njegovu nasljednicu, plemići su zamolili Izabelu da zauzme njegovo mjesto pobjednice pobune. Međutim, podrška pobunjenicima počela je slabiti, a Izabela je više voljela nagodbu postignutu pregovorima od nastavka rata. Sastala se s Henrikom u Toros de Guisandu i postigli su kompromis: rat će prestati, kralj Henrik imenovat će Izabelu za nasljednicu umjesto svoje kćeri Ivane, a Izabela se neće udati bez pristanka svog brata, ali on ju također nije mogao prisiliti da se uda protiv svoje volje. Izabelina je strana izašla s većinom onoga što su plemići željeli, iako nisu išli toliko daleko da su službeno smijenili kralja Henrika; nisu bili dovoljno moćni za to, a Izabela nije željela ugroziti načelo pošteno naslijeđenog nasljedstva, jer je upravo na toj ideji temeljila svoj argument za legitimitet kao nasljednika.