section_heading: Prispodoba o deset djevica
paragraph_text: Deset djevica pozvano je na vjenčanje, kako bi bile djeveruše. Uzele su svoje svjetiljke, jer se vjenčanje trebalo održati po noći. Njihov zadatak bio je, da dočekaju svatove. Imale su male svjetiljke, koje su svjetilile pomoću ulja, koje se lijevalo u njih. Bio je običaj, da kada jednom svatovi uđu u zaručnikovu kuću, gdje se slavilo vjenčanje, više se nikoga ne pušta unutra. Mudre djevice (djeveruše) uzele su sa svjetiljkama i dodatno ulje, a pet ludih djevica nisu uzele ulje, osim onoga kojeg su imale u svojim svjetiljkama. Mladenci i svatovi kasnili su pa su djevice zadrijemale i zaspale. Oko ponoći probudila ih je glazba i galama, dolazili su svatovi. Ludim djevica preostalo je još jako malo ulja za svjetiljke, koje su se već počele gasiti pa su molile mudre djevice, da im posude dio njihovog ulja. One su to odbile, jer onda nebi imale dosta ni jedne ni druge. Savjetovale su im, da odu u grad po ulje. U međuvremenu, došli su svatovi, svi su ušli i zatvorili su vrata. Kada su se vratile iz grada, lude djevice našle su na zatvorena vrata i molile: "Gospodine! Gospodine! Otvori nam! (Mt 25, 11)." On im odgovori, da ih ne pozna. Isus je dovršio svoju prispodobu riječima: "Bdijte, jer ne znate ni dana ni časa (Mt 25, 13)."