section_heading: Zakonitosti romaničke skulpture
paragraph_text: mini|250px|<center>Posljednji sud u luneti timpana opatijske crkve sv. Petra u [[Moissacu iz 12. st., regija Pireneji-Jug, Francuska.]] Obnova velike kamene skulpture u romanici povezana je s potrebom da se vjerničkim masama, koje su se kretale hodočasničkim putovima kroz jugozapadnu Francusku i sjevernu Španjolsku prema Santiago de Compostela, trodimenzionalnim likovima prikažu zasade vjere. Skulpture na fasadama privlačile su pažnju i pojačavale su vjernički žar. Romanički umjetnici bili su strogo uvjetovani trima pravilima: