section_heading: Litavski rat za neovisnost
paragraph_text: mini|200px|<center>Republika Centralna Litva, zeleno ([[1920. – 1922.)<center>]] Njemačka je potpisala predaju u Compiègneu (11. studenog 1918.), čime je Litva dobila priliku da uspostavi svoju vladu, koju je poveo Augustinas Voldemaras, i objavi ustav. No odlaskom njemačkih snaga u zemlju su ušle sovjetske koje su širile proletersku revoluciju. Sovjetski savez je na Baltiku ustanovio nekoliko vazalnih država; među njima bila je i Sovjetska Republika Litva. Do kraja prosinca sovjetske snage su došle do Litve i započeo je Litavsko-ruski rat. Litavska vlada je izbjegla iz Vilniusa u Kaunas koji je postao privremenim glavnim gradom. Vilnius je okupiran 5. siječnja 1919. god., a kako je Litavska vojska još bila u začetku sovjetske snage su do polovice siječnja zauzele dvije trećine Litve. Da situacija bude gora, litavske snage su se polovicom travnja podijelile zbog sudjelovanja i u Poljsko-litavskom ratu zbog terotorije Vilniusa. Polovicom svibnja general Silvestras Žukauskas je započeo ofanzivu protiv sovjetskih snaga i do kraja kolovoza odbacio ih je iz Litve. No, istovremeno su na sjeveru napali Bermontijanci (ruski Nijemci i Rusi koji su željeli obnoviti njemačku okupaciju) koji su pobijeđeni do kraja 1919. god.