paragraph_text: Plehan je brežuljak visok oko 315 m, oko 9 km jugoistočno od Dervente, a naziv mu, smatra se, potječe od glagola plehati, odnosno pleati, tj. lupati, razbijati kamen, jer se tu od davnina obrađivao čvrsti kamen, od kojeg se pravilo i nadaleko izvozilo mlinsko kamenje. Tako se obično narodnom etimologijom tumači ime "Plehan". Budući da je etimološki i uopće jezično teško pravdati taj glagol pleati, jer jednostavno ne postoji, bit će prije da brijeg Plehan ime vuče od starog slavenskog pridjeva plehiv/plešiv, za koji se kasnije uobičajio turski pridjev ćelav, te bi Plehan &ndash; kao i planina Plješivica &ndash; mogao označavati jednostavno golo brdo. thumb|right|600px|Prikaz samostana i crkve na Plehanu, uz prizor kralja Tvrtka I. Kotromanića i borbe franjevaca protiv krivovjerja na [[Hrvati Bosne i Hercegovine|Hrvatskom katoličkom kalendaru u Bosni i Hercegovini za mjesec travanj, 1930. godina]] Imenom Plehan danas se praktično označuje samo vrh brijega na kojem se nalazi Franjevački samostan Plehan s crkvom sv. Marka Evanđelista. Iako je to jedan od najstarijih zabilježenih toponima, ni u jednoj karti izdanoj u vrijeme bivše Jugoslavije ime Plehan &ndash; namjerno &ndash; nije zabilježeno: samostan se i danas službeno nalazi u selu Kovačevci. No, kako se cijela župa naziva plehanskom, tako se svi župljani osjećaju i nazivaju sebe Plehančanima. A jer je plehanska župa najstarija na cijelom području od Doboja do Save i jer su praktično od nje nastale sve druge župe (danas ih ima petnaest), sasvim je opravdano što mnogi čitavo ovo područje nazivaju plehanskim krajem.