section_heading: Radnja
paragraph_text: Radnja je sročena tako da skreće pozornost s velikosrpske agresije, radi relativiziranja srbijanske krivnje za rat i sadrži brojne činjenične netočnosti. "''Dok je 1994. hrvatski kandidat za Oscara bio spomenuti Schmidtov Vukovar se vraća kući, srpsku je kinematografiju tada predstavljao film Vukovar: jedna priča (Vukovar poste restante) Bore Draškovića. Nejasni su razlozi zbog kojih je europska kritika afirmativno dočekala Draškovićevo (ne)djelo, jer riječ je o posve pojednostavnjenu, tendencioznu, lažnu, patetičnu, očekivano pristranu i naglašeno ispolitiziranu pogledu srpskog autora na vukovarsku kalvariju. Makar Drašković dijelom neprijatelje Hrvate prikazuje kao simpatične i blage ljude, u njegovim nazovieksplikacijama formalnih uzroka sukoba (odcjepljenje dviju republika, izbacivanje Srba iz Hrvatskog ustava itd.) i idealiziranju središnjeg protagonista (Hrvaticom Anom nedavno oženjena snajperista Tome koji se odlučuje za isključivo ranjavanje hrvatskih gardista) nema ni govora o ratnohuškačkoj velikosrpskoj politici i krvavim zločinima bradatih spodoba i srpskih paravojnih formacija.<ref>Josip Grozdanić: Vukovar, nesnimljena tragedija, Vijenac br. 384/2008., pristupljeno 1. veljače 2016.