section_heading: Životopis
paragraph_text: Koncem lipnja i početkom srpnja godine 1943. nalazio se u istočnobosanskome selu Vrbnici, gdje se bolestan sklonio, skrivajući se od četnika, koji su ga i ubili 12. srpnja u blizini Foče. Njegov grob godinama ostao je nepoznat, baš onako kako je bio poželio u pjesmi Moj grob (svojevrsni epitaf samomu sebi).[http://www.nsk.hr/ivan-goran-kovacic-uz-100-obljetnicu-rodjenja/ Ivan Goran Kovačić – uz 100. obljetnicu rođenja], nsk.hr, 20. ožujka 2013., pristupljeno 5. veljače 2019.Ivica Župan, [http://www.matica.hr/vijenac/498/Pjesnik%20svijetlih%20i%20tamnih%20polja/ ''Ivan Goran Kovačić – u povodu 100. godišnjice rođenja. Pjesnik svijetlih i tamnih polja], Vijenac'', br. 498., 4. travnja 2013., preuzeto 14. rujna 2013. Njegovo počivalište pronađeno je 1957. godine.<ref>Tomislav Augustinčić, Goranovo proljeće: mjesto i društveno sjećanje u kontekstu pjesničkog festivala, Sveučilište u Zagrebu Filozofski fakultet Odsjek za etnologiju i kulturnu antropologiju, Zagreb, 2017., str. 18., pristupljeno 10. svibnja 2018. Dio njegovih pronađenih posmrtnih ostataka položen je godine 1996. u memorijalni spomenik (po projektu arhitekta Zvonimira Krznarića izradilo ga je klesarstvo Jerbić iz Samobora) u Lukovdolu.Kovačić, Ivan Goran, Hrvatski biografski leksikon, Sanda Lucija Udier (2009.), preuzeto 14. rujna 2013.Vahtar-Jurković, Koraljka., Obad Šćitaroci, Mladen. Pejsažno i perivojno naslijeđe Gorskoga kotara, // Prostor: znanstveni časopis za arhitekturu i urbanizam, sv. 25, br. 2(54), (2017.), str. 328. - 341.,, fusnota 38 na str. 335., pristupljeno 10. svibnja 2018. Preseljenjem njegovih posmrtnih ostataka Lukovdol je postao i njegovo posljednje počivalište.<ref>Tomislav Augustinčić, Goranovo proljeće: mjesto i društveno sjećanje u kontekstu pjesničkog festivala, Sveučilište u Zagrebu Filozofski fakultet Odsjek za etnologiju i kulturnu antropologiju, Zagreb, 2017., str. 19., pristupljeno 10. svibnja 2018.