paragraph_text: Bio je vikar Bosanske vikarije u vrlo teškom razdoblju, nakon pada Bosne pod Turke 1463. godine, i kada pod političkim utjecajima dolazi do odvajanja Dalmatinske vikarije od Bosanske vikarije te do ponovnog ujedinjenja na sastanku u samostanu na Pašmanu. Sam fra Bernardin radio je s velikom ljubavlju i samopožrtvovanjem za dobro Crkve, Franjevačkog reda i naroda.<ref>Usp. L. Waddingus, Am, god. 1464, br. 13; god. 1503, br. 16 – 21; L. Lemmens, B. Bernardini Aquilani Chronica ; C. Coletti, Monografia del b. Bernardino da Fossa, Torino 1909. U svojoj "Kronici o opservanciij", iznosi mišljenje da je Bosanska vikarija odigrala veliku ulogu u strožijem opsluživanju Pravila, misionarenju, pokorničkom i molitvenom životu u franjevačkom redu. Štuje se kao blaženi 28. studenoga.