section_heading: Djetinjstvo
paragraph_text: Sathyanarayana Raju rodio se u zabačenom selu Puttaparthi, država Andhra Pradesh, Indija, a roditelji su mu bili Eswaramma i Peddavenkama Raju (obiteljskim imenom "Ratnakaram").<ref>Haraldsson, Erlendur, Miracles are my visiting cards - An investigative inquiry on Sathya Sai Baba, (1997 revised and updated edition published by Sai Towers, Prasanthi Nilayam, India) ISBN 81-86822-32-1 page 55: "They carried the family name of Ratnakara and belonged to the Raju caste [..]" U prepričavanja svojeg djetinjstva, Sai Baba je govorio:"Prirodno je plakati za bilo koje dijete kada se rodi. No, ovo dijete nije plakalo...na Easwarammino je krajnje iznenađenje dijete bilo nasmijano. Svatko je bio znatiželjan da vidi novorođenu nasmijanu bebu."[http://www.sssbpt.info/ssspeaks/volume36/sss36-20.pdf Sathya Sai Speaks Volume 36 (2003), 151, 20. MOTHER’S ROLE IN HUMAN VALUES] Easwaramma je opisala da je Sathyanarayana začet bezgrešnim začećem. Ona je jednom prilikom rekla:"Sathya Narayana Deva mi se pojavila u snu te me upozorila da se ne bi trebala bojati ako mi se nešto dogodi kroz volju Božju. To jutro, kad sam otišla po vodu, velika lopta plave svjetlosti me pogodila i onesvjestila, tako da sam pala. Osjetila sam da ulazi u mene".<ref>http://media.radiosai.org/Journals/Vol_04/01DEC06/03-coverstory.htm Sathya Sai Baba je to potvrdio 2003. desno|mini|250px|Država Andhra Pradesh gdje se rodio Sai Baba Narayana Kasturi u svojoj biografiji o Sai Babi piše: "Dana 24. studenog 1926., Sri Aurobindo Ghosh izašao je iz meditativnog transa i izjavio Na dan prije ove najava, 23. studenoga 1926, avatar Sai Baba se rodio".<ref>Where the Road Ends: From Self Through Sai to Self, Howard Murphet, Leela Press (July 1994) ISBN 0-9629835-3-5 ISBN 978-0-9629835-3-5 Mnogi smatraju da je Sri Aurobindo najavio slavnog Sathya Sai Avatara. Sathya Sai Baba se osvrnuo na tu legendu 1999. kada je izjavio: "24. studenog 1926., Aurobindo je prekinuo svoj zavjet šutnje i izjavio da se Bog utjelovio prethodnog dana. Nakon provedbe ove značajne objave, nastavio je sa svojim zavjetom šutnje."<ref>http://www.sssbpt.info/ssspeaks/volume32/sss32p2-11.pdf Sathyanarayana je već kao dijete bio potpuno nesklon ne-vegetarijanskoj hrani. On se ne bi ni usudio posjetiti kuće u kojima se kuhala ne-vegetarijanska hrana. Držao se podalje od mjesta gdje su ubijali svinje, ovce, goveda, kokoši ili ih mučili, gdje su bili zatočeni ili gdje su lovili ribe." "Dok je još imao tri-četiri godine, kad god bi se neki prosjak pojavio na vratima i molio za pomoć, Sathya je napustio igru i požurio unutra kako bi uvjerio svoje sestre, Venkamma i Parvathamma, "Dijete je postao ljubimac cijelog sela Puttaparthi." kaže Kasturi. Njegovi prijatelji su ga zvali "Guru", a susjedi su ga zvali i „Brahmajnani“ jer je "uvijek utješio prijatelje u nevolji i nikada se nije ljutio ili bio umoran".[http://www.vahini.org/sss/ii/resume.html Sathyam Sivam Sundaram Part II: 1. Resume (1926-1961)] Vahini.org Učitelj iz Sathyanarayna, Šri V.C. Kondappa, prisjeća se vremena dok je on bio njegov učenik i izvodio čarobne trikove, poput kada je izvadio slatkiše, igračke, cvijeće, voće, gumice i olovke iz prazne vreće, te govorio dam mu je „anđeo“ dao što god je zaželio.  Bio je posebno talentiran za glazbu, poeziju i glumu. Čak je i pisao pjesme za seosku operu u dobi od osam godina. Na iskren zahtjev svog djeda, Kondama Raju, Sathyam je otišao živjeti s njim na neko vrijeme, pomažući mu u kućnim dužnostima (kuhanje, čišćenje itd.). Dok je još bio u školi, Sathyam je katkad podučavao djecu i lokalne seljane kako čitati i pisati.