section_heading: Srednja faza
paragraph_text: Karlo se vratio godine 782 u Sasku i uveo zakonik te imenovao grofove, i saske i franačke. Zakoni su bili drakonski o vjerskim pitanjima, a domorodačko je poganstvo bilo ozbiljno ugroženo. To je izazvalo obnovu starog sukoba. Te godine, u jesen, vratio seWidukind i poveo pobunu koja je rezultirala brojnim napadima na crkve. Sasi su napali područje Hatija, germanskog plemena već preobraćenog od strane Svetog Bonifacija i čvrsto unutar carstva Karla Velikog. Widukind je uništio franačku vojsku kod Süntela dok je Karlo ratovao protiv Lužičkih Srba. To je bio odgovor pokolj u Verdenu kada je Karlo naredio odrubljivanje glava 4.500 Saksonaca koji su bili uhvaćeni kako potajno prakticiraju poganske običaje nakon prelaska na kršćanstvo, a Widukind je pobjegao ponovno u Dansku. Nakon ovog "Blutgerichta", neki povjesničari su tvrdili da se pokolj nije uopće nije dogodio, ili da je zapravo bila borba, ali nijedna od od tih tvrdnji nije bila vjerodostojna. Pokolj je doveo do dvije ravne godine neprestanog ratovanja (783. – 785. ), s Karlovim zimovanjem u središnjoj Saskoj, kod Mindena. Prekretnica je došla godine 785, kada je i sam Widukind kršten i zakleo se Karlu Velikom. To je bio sa zaključkom ovog rata kojim je Karlo Veliki mogao tvrditi da je osvojio Sasku, zemlja je imala mira za sljedećih sedam godina, iako je bilo sporadično pobuna i dalje sve do 804.