section_heading: Prusija i Njemačke države
paragraph_text: Njemački pokret prosvjetiteljstva se do sredine 18. stoljeća razvio kao intelektualna snaga u glazbi, znanosti i književnosti. Fridrik II. Veliki (1712. – 1786.), kralj Prusije 1740. – 1786., vidio je sebe kao predvodnika prosvjetiteljstva, te su pod njegovim pokroviteljstvom na dvoru u Berlinu djelovali mnogi filozofi i znanstvenici. Bio je oduševljen francuskim klasicizmom i kritizirao je germansku kulturu, bio je svjestan značajnog napretka kojeg on donosi. Voltaire, kojeg je francuska vlast lišila slobode i zlostavljala, bio je željan prihvatiti Frederickov poziv da živi na njegovom dvoru. Frederick je tvrdio, "Moja osnovna preokupacija je borba protiv neznanja i predrasuda ... za prosvjetljenje umova, gajenje morala, i činjenje ljudi što sretnijima u skladu s ljudskom prirodom, koliko god mi dozvole sredstva na mom raspolaganju."<ref>Giles MacDonogh, Frederick the Great: A Life in Deed and Letters (2001) str. 341. Drugi su vladari također podržavali ova nastojanja, kao Karl Frederick od Badena, koji je vladao Badenom 73 godine. (1738. – 1811.).<ref>John G. Gagliardo, Germany under the Old Regime, 1600–1790 (1991.) str.&nbsp;217–234., 375–395. thumb|300px|Weimarsko dvorište muza prikazuje važnost Weimara. Schiller u prvom planu čita, krajnje lijevo (sjede) Wieland i Herder, Goethe desno stoji ispred stupa. Ulje na platnu [[Theobald von Oer|Theobalda von Oera iz 1860.]]