section_heading: Organizacija sustava revolucionarnog terora
paragraph_text: U rujnu je donesen Zakon o sumnjivima, koji predviđa da čovjek nema pravo na branitelja, nema pravo na pravnu zaštitu. Svatko može biti sumnjiv, te mora dokazati da je ispunjavao građanske dužnosti i općenoto svoju nevinost. Sud, pak, nije trebao dokazati krivicu da bi osumnjičenika proglasio krivim. Rodbinske veze s krivima, mogli su čovjeka učiniti sumnjivim. U tome se isticao Saint-Just: "Ne treba samo kazniti krivce, nego i one pasivne prema republici; kome je svejedno – taj je kriv." Godine 1794. uspostavljena je praksa da se optuženima može uskratiti branitelja, a sudci da izriču presude prema tome kako se optuženik odnosi prema Republici, domovini i revoluciji. Ako je kriv slijedi smrtna kazna, a ako je nevin – to daje arbitrarno pravo sucima da ga oslobode. 100 000 ljudi je prošlo kroz zatvor a 30 – 40 000 ljudi je giljotinirano. Mnogo ih je utopljeno u rijekama i moru, primjerice u Utapanjima u Nantesu. Robespierre je tvrdio da je to cijena koja se mora platiti. Teror je bio jedan od simbola francuske revolucije.