section_heading: Povijest
paragraph_text: Među povjesničarima vlada suglasnost da se korijeni Zapada nalaze u civilizacijama Antičke Grčke i Antičkog Rima koje su u Starom vijeku uspjele apsorbirati cijeli ili dijelove starog Bliskog Istoka, odnosno proširiti se na područja Srednje i Zapadne Europe. Zapadna civilizacija se u današnjem smislu se, prema većini tumačenja, počela jasno uobličavati tek s podjelom Rimskog Carstva na zapadni i istočni dio. U zapadnom dijelu Carstva, kome se već ranije kao dominantna religija nametnulo kršćanstvo, nastaje tzv. zapadno kršćanstvo koje će se i nakon propasti Carstva u srednjem vijeku u obliku katoličanstva proširiti na sjever i postati jedno od temelja zapadne kulture. Zapadni svijet je u tom razdoblju bio ograničen isključivo na područja Europe, a njegova civilizacija zaostajala u odnosu na ne-zapadne. Međutim, na prijelazu iz 15. u 16. stoljeće zahvaljujući renesansi i reformaciji dolazi do naglog procvata znanosti, kulture i tehnologije koji se odražava kroz tzv. Komercijalnu, znanstvenu i industrijsku revoluciju, dok će ekspedicije Doba otkrića omogućiti zapadnim državama da stvore kolonije u drugim dijelovima svijeta; tako se uz europska područja zapadnim svijetom smatraju obje Amerike, Južna Afrika, Australija i Novi Zeland.