section_heading: Životopis
paragraph_text: Otac Bartol mu se još kao dijete iz Imotske krajine odselio u Rakovicu sa stricom don Andrijom Vrdoljakom (po obiteljskoj tradiciji don Andrija odselio je u Plaški) gdje je don Andrija službovao i gdje je bio župnikom. Bartol je odrastao uz svoga strica i postao krajišnikom, kasnije carinskim nadzornikom na granici, i starješinom oveće seljačke zadruge.<ref>Zvonimir Kulundžić, Odgonetavanje "Zagonetke Rakovica": zaboravljeni hrvatski seljački tribun Petar Vrdoljak - prethodnik Stjepana Radića za pola stoljeća, Multigraf, Zagreb, 1994., ISBN 953-6060-02-7, str. 229.-230. Bartol je imao tri sina (Andriju, Petra i Stjepana) i dvije kćeri.<ref>Zvonimir Kulundžić, Odgonetavanje "Zagonetke Rakovica": zaboravljeni hrvatski seljački tribun Petar Vrdoljak - prethodnik Stjepana Radića za pola stoljeća, Multigraf, Zagreb, 1994., ISBN 953-6060-02-7, str. 167., 230. Petar je djetinjstvo proveo u Rakovici gdje je svršio pučku školu a potom je školovanje nastavio u Karlovačkoj gimnaziji. Školovanje je zatim nastavio u Zagrebu. Školovao se skupa s Eugenom Kvaternikom, s kojim je bio prijatelj. U Zagrebu je završivši Filozofiju upisao 1841. godine pravo koje je apsolvirao 1844. godine.<ref>Zvonimir Kulundžić, Odgonetavanje "Zagonetke Rakovica": zaboravljeni hrvatski seljački tribun Petar Vrdoljak - prethodnik Stjepana Radića za pola stoljeća, Multigraf, Zagreb, 1994., ISBN 953-6060-02-7, str. 235. Odmah nakon toga u Budimpešti upisao je Vrdoljak pravo kako bi mogao položiti rigoroze no nakon provedenih pola godine na studiju prava umro mu je brat Andrija (koji je bio svećenik) te je udovoljivši očevoj želji prekinuo pravo i posvetio se teologiji. U rujnu 1845. godine je, otputovavši zajedno s Antom Starčevićem iz Senja, otišao u sjemenište u Budimpeštu, na studij Teologije. Tu je studirao teologiju tri godine zajedno s Antom Starčevićem (tijekom prve godine dijelili su i sobu) a 1848. godine, kada je u Mađarskoj izbila revolucija, položivši ispite vratio se je kući planirajući polaganje četvrte godine. Zbog niza smrtnih slučajeva u obitelji (majka i otac umrli su mu 1849. godine a brat Stjepan 1850. godine) taj plan nije mu se mogao ostvariti.Zvonimir Kulundžić, Odgonetavanje "Zagonetke Rakovica": zaboravljeni hrvatski seljački tribun Petar Vrdoljak - prethodnik Stjepana Radića za pola stoljeća, Multigraf, Zagreb, 1994., ISBN 953-6060-02-7, str. 239. Uz sestre koje su bile udate i otišle iz kuće kao jedini preostali predstavnik graničarske kuće Vrdoljak, te po Krajiškome sudskom zakoniku (Grenz Gericht Gesetz), morao je preuzeti vođenje graničarskoga gospodarstva. Četiri godine nakon povratka iz Budimpešte vjenčao se je a 1861. godine izabran je za narodnoga zastupnika u Hrvatski sabor.