section_heading: Potapanje
paragraph_text: mini|desno|200px|Položaj otoka [[Murtera, na čijoj zapadnoj obali je potopljen T7 prilikom plovidbe od Šibenika do Rijeke.]] Brod je 24. lipnja 1944., nešto prije 22 sata, po prvi put napustio šibensku luku i krenuo na plovidbu u pravcu Rijeke. Na njemu se nalazilo ukrcano samo 35 članova posade. U njegovoj zaštiti (na većoj udaljenosti) su trebali ploviti i torpedni čamci S-154 i S-157. U isto vrijeme kod otoka Murtera su se nalazile britanske motorne topovnjače MGB-662 i MGB-659 te torpedni čamac MTB-670. Malo iza 22 sata primijetili su velike oblake dima u pravcu juga, a kako je noć bila tiha, s malo sjevernog vjetra, te vedra s mjesečinom, uskoro su primijetili T7 kako plovi brzinom od oko 14 čvorova. Zapovjednik britanskog odreda Tim Bligh je odmah torpednom čamcu zapovjedio napad torpedima. Međutim, oba su torpeda promašila cilj i eksplodirala na otočiću Kukuljari. Bligh je tada morao odlučiti hoće li nastaviti s napadom topovima i postoje li izgledi za hvatanje T7 prije nego što bude u dometu njemačke obalne bitnice kod Biograda. Jedan partizanski časnik za vezu je u panici molio da pusti T7 jer je prejako naoružan za njih. No, Bligh je odlučio napasti, te je brzina na sva tri broda povećana na 20 čvorova. T-7 nije povećavao brzinu, a očito da to nije ni mogao, te su ga britanski brodovi vrlo brzo sustigli te se "ubacili" između Murtera i T-7. Kada se MGB-662 približio na samo 130 metara prema krmi, započela je paljba krmenog topa T-7 po njemu. Međutim, odmah su odgovorili svi topovi britanskih brodova (svaki je imao top od 57&nbsp;mm i 40&nbsp;mm te dvije dvocijevne strojnice od 12,7&nbsp;mm, a topovnjače su još imale i dva topa od 20&nbsp;mm). U roku od svega pola minute T7 se zapalio, prestao je uzvraćati vatru te je naglo promijenio smjer plovidbe, skrenuvši prema kopnu te promašivši tada MGB-662 za samo četiri metra. Brzinom od 12 čvorova T-7 je snažno udario u kopno te se nasukao, a pritom su mu eksplodirali kotolovi. Britanski sastav se malo približio te je pritom pokupio jednog brodolomca - Hrvata, koji im je odmah rekao da su u blizini njemački torpedni čamci, što mu Britanci nisu povjerovali. MGB-662 se ponovno približio T-7 te je pritom pokupio još tri ranjena brodolomca, a uskoro su se na otok Murter i na T-7 iskrcali naoružani britanski mornari, koji su pretražili brod. Tu su pronašli još petoricu teško ranjenih članova posade koji su također spominjali njemačke torpedne čamce. Britanci su tada pokupili preživjele (od kojih su se neki razbježali), ispalili još nekoliko plotuna u vodenu liniju T-7 te se uputili prema Visu. Na T7 je poginulo 14 članova posade, a među njima i zapovjednik broda.<ref>Robert Gardiner, Randal Gray: Conway's All The World's Fighting Ships 1906-1921. Annapolis, Md.: Naval Institute Press, 1985. ISBN 978-0-87021-907-8., str. 339-342 Olupinu su kasnije dodatno uništili britanski inženjerci. 1953. olupina T7 je djelomično razrezana i istopljena.