section_heading: Rano kršćanstvo i spolnost
paragraph_text: 230px|minijatura|desno|[[Anselm Feuerbach: Paolo i Francesca]] Rano kršćanstvo bilo je uglavnom asketski usmjereno, celibat i djevičanstvo bili su poštovani. Sveti Pavao u Prvoj poslanici Korinćanima piše: "Neoženjenima pak i udovicama velim: dobro im je ako ostanu kao i ja. Ako li se ne mogu uzdržati, neka se žene, udaju. Jer bolje je ženiti se negoli izgarati (1 Kor, 7, 8-9)." Sveti Pavao i rani kršćani vjerovali su, da je blizu ponovni Isusov dolazak pa su smatrali, da su sve zemaljske brige, uključujući i spolni odnos, od male važnosti za kršćane: "i koji plaču, kao da ne plaču; i koji se vesele, kao da se ne vesele; i koji kupuju, kao da ne posjeduju; i koji uživaju ovaj svijet, kao da ga ne uživaju, jer - prolazi obličje ovoga svijeta (1 Kor, 7, 30-31)." S druge strane, poslanice sv. Pavla pokazuju zanimanje za pitanja spolnosti, jer je sv. Pavao savjetovao rane kršćanske zajednice i reagirao na različite probleme koje su imali.