section_heading: Vladavina
paragraph_text: Po povratku u Aragoniju upleo se u kastiljsku politiku kako bi zaštitio interese svoje braće, Henrika i Ivana, u oštrim sukobima koji su zamalo eskalirali u građanski rat tijekom vladavine kralja Ivana. Nakon toga Alfons se ponovno uputio prema Italiji, iz koje se nikad neće vratiti. Dio napuljskog naroda 1432. zahtijeva Alfonsov povratak, zbog čega on provodi dvije godine na Siciliji pripremajući vojsku i mornaricu. 1435. Ludovik III. i Ivana II. umiru i Alfonsu se otvara prilika za napad na kraljevstvo pod vlašću Renéa I. Anžuvinca, Ludovikova brata. Tijekom bitke u Ponzi, ali dok je branio dveri Gaete, strateški važne tvrđave s koje je mogao napadati Renéovu vojsku, porazila ga je đenovska eskadrila. Kao i mnogi drugi, Alfons je bio uhvaćen i zatvoren, najprije u Genovi, a potom u Milanu, čiji je vojvoda, Filippo Maria Visconti, bio poglavar oba grada. Međutim, Alfons je nagovorio svog čuvara da mu postane saveznik i da ga oslobodi, nakon čega je nastavio svoju borbu protiv Venecije, Firence i pape Eugena IV. Alfons je osvojio Napulj 2. srpnja 1442., a 1443. je tamo preselio svoj dvor. Napulj je tijekom Alfonsove vladavine postao veliko središte kulture i umjetnosti, a posebno je zanimljiv jer su se u njemu sudarali utjecaji talijanske renesanse i španjolske gotike, stvarajući kulturni most između dva najveća sredozemna poluotoka.