section_heading: Povijest
paragraph_text: Kult Majke Zemlje potječe iz prapovijesti kad su ljudi u špiljama crtali životinje kojima su se hranili. To su radili u podzemlju, u utrobi Zemlje. Budući da iz Zemlje rastu biljke te ona drži na sebi živo i neživo, ona je uporište za život. Mnogo je religija vjerovalo da je plodna Zemlja iz koje se razvija život žena koja odgaja čovječanstvo. Budući da je Zemlja ženski element koji rađa, nebo je bilo muški element. Egipćani tu čine iznimku: prema njihovom mišljenju, Zemlja je Geb, a nebo je Nut, žensko božanstvo. U kršćanstvu i judaizmu Zemlja se ne spominje kao božanstvo, te se ne govori o njoj kao o nečemu božanskom, već se ističe nebeski Bog Otac. Zemlja je u poganstvu zauzimala srednje mjesto - između neba i podzemlja (koje je njezina utroba).