section_heading: Elektrolitska disocijacija
paragraph_text: Kako se tijekom elektrolize na objema elektrodama izlučuju različite kemijske tvari, stvara se galvanski članak, pa se elektroliza može nastaviti samo ako je električni napon vanjskog izvora struje suprotan i veći od električnog napona (elektromotorne sile) tako nastaloga članka. Prema tome, da bi se ioni izbijali na elektrodama, potreban je određeni napon (napon razlaganja) svojstven za pojedine elektrolite. Pritom treba uzeti u obzir da je i voda kao najčešće otapalo elektrolitski disocirana, iako u vrlo maloj mjeri, na vodikove H<sup>+</sup> i hidroksidne ione OH<sup>–</sup>, pa se njezinom elektrolizom mogu na elektrodama izlučiti plinovi vodik i kisik. Kako su u vodenoj otopini prisutni raznovrsni ioni, na elektrodama će se izbijati ioni one tvari kojoj je napon razlaganja najmanji. Tako su na primjer u vodenoj otopini natrijeva klorida NaCl prisutni ioni Na<sup>+</sup>, H<sup>+</sup>, Cl<sup>–</sup> i OH<sup>–</sup>, a elektrolizom se na katodi izlučuje vodik i na anodi klor, jer je za to potreban najmanji napon. Time se u otopini nagomilavaju natrijevi i hidroksidni ioni, to jest nastaje otopina natrijeva hidroksida (lužine).