paragraph_text: Godine 1270. udala se za napuljsko prijestolonasljednika i kasnije kralja Karla II. Hromog († 1309.) iz napuljskog ogranka francuske dinastije Anžuvinaca. Nakon smrti svojeg brata, hrvatsko-ugarskog kralja Ladislava IV. († 1290.), koji je umro ne ostavivši muškog potomka, proglasila se kao članica dinastije Arpadovića, jedinom legitimnom nasljednicom hrvatsko-ugarske krune te je 1292. godine prenijela svoja pretendentska prava na svojega sina Karla Martela kojeg je papinski legat okrunio u Napulju nekom tamošnjom krunom za hrvatsko-ugarskog kralja.<ref>Šišić, Ferdo, Povijest Hrvata, Pregled povijesti hrvatskog naroda 600.-1526., prvi dio, str. 205.<ref>Marija Arpadović - Hrvatska opća enciklopedija Međutim, neprilike joj je stvarala činjenica što je drugi pretendent na hrvatsko-ugarsko prijestolje, Andrija III. Mlečanin (1290. – 1301.), sin Stjepana Postuma bio zakonito okrunjen 1290. godine u Stolnom Biogradu i učvrstio svoju vlast na najvećem dijelu Kraljevine Ugarske, izuzev Hrvatske koja je većim dijelom pristala uz dinastiju Anžuvinaca.