section_heading: Naslijeđe
paragraph_text: Cijena riže u Sajgonu pala je s 13,1 pijastera za 100 kg u travnju 1930. na svega 3,2 pijastera u studenom 1933. godine. Izvoz riže srozao se od 1928. do 1931. od 1 900 000 na 960 000 t. Cijene kaučuka srozale su se u dvjema godinama na svega jednu petinu, a s cijenama su padali ili praktično nestajali mršavi prihodi izgladnjelih indokineskih seljaka. Godine 1931. francuske vlasti povele su najokrutniju represiju protiv domorodaca koji su se zalagali za neovisnost. Comité de Défense des Indochinois, kojeg su u Parizu pokrenuli Romain Roland i Francis Jourdain, bilježi godine 1930. 699 strijeljanja: 50 u doba Yen Baya, 30 na 1. svibnja, 40 na obljetnicu Listopadske revolucije, 115 prilikom prosvjeda na obljetnicu Kantonske komune. Iste godine bilo je 2 963 hapšenja: 83 uhićenika osuđena su na smrt, 546 na doživotni zatvor, 795 na vremenske kazne. Od siječnja do travnja iduće godine zbilo se 1 419 novih hapšenja. Godine 1932. bilo je oko 10 000 indokineskih političkih zatvorenika u zatvorima Hanoija, Hajfonga, Vinha, Sajgona, u robijašnicama na otoku Paolo Condor i u Son La, u logorima smrti u Francuskoj Gvajani.<ref>Vladimir Baum-Rat na Crvenoj rijeci, Novinarsko izdavačko poduzeće, Zagreb 1958., str. 9.-158.