section_heading: Povijest
paragraph_text: Od 1991. broj stanovnika opada. Struktura se promijenila u korist Srba, jer su brojni (prije svega mladi) Hrvati i Mađari izbjegli zbog straha od mobilizacije u JNA i slanja u rat protiv Hrvatske. Izbjegli su u Hrvatsku i u Mađarsku.Glas Koncila Tomislav Vuković: Sa sv. Florijanom u dvorištu i s »Dinamom« u srcu, 13. prosinca 2009. (pristupljeno 26. kolovoza 2015.) Tih godina nacionalističke histerije i ludila, Hrvati su osjetili pogubnu mržnju donedavnih dobronamjernih susjeda i tobožnjih prijatelja iz drugoga naroda. Pretrpili su šikaniranja i maltretiranja, prijetilo im se, i fizički ih se ugrožavalo. Početak hrvatskih muka bio je upravo na proslavu župnoga blagdana sv. Lovre 1991. godine. Ta je noć bila noćna mora sonćanskim katolicima, jer su na sve strane odjekivali pucnji. Najgore je tada prošla obitelj Đurko, čiji je 40-godišnji sin Stipan nasilno u kombiju pod prijetnjom oružja odveden iz seoske gostionice u kojoj je radio. Predan je predan u Erdutu zloglasnome Arkanu i njegovim postrojbama. Đurka su ubili, a nije poznat ni točni počinitelj, ni vrijeme ni mjesto ubojstva. Ocu obitelji još su zaprijetili ubijanjem i preostalih članova obitelji, ako se još jednom dođe propitivati o sinu. Hrvatskoj, srbijanskoj i međunarodnoj javnosti slučaj Đurko ostao je nepoznat do danas, niti su udruge za ljudska prava ovome pridavale pozornosti. Tijekom narednih ratnih godina, nasuprot odlasku domaćih Hrvata, pristizali su brojni Srbi iz okupiranih područja Hrvatske i BiH postupno odlazili i naseljavali se u Sontu. Poslije su im se pridružili Srbi s Kosova.