section_heading: Razdoblje uzastopnih kriza (1953. – 1962.)
paragraph_text: 1953. godine nastao je u sovjetskoj okupacijskoj zoni Njemačke tzv. Istočnonjemački ustanak, koji je okupio oko milijun ljudi, ali su relativno mirne demonstracije brzo ugušene primjenom grube sile sovjetskih vojnih snaga, te istočnonjemačke vojske i policije. okvir|lijevo|Prizori iz Mađarske revolucije. Iako je nakon Staljinove smrti 1953. god. došlo do blagog smirivanja tenzija, hladni rat u Europi i dalje je bio obilježen uznemirenim oružanim primirjem.Jan Palmowski, "Cold War" A Dictionary of Contemporary World History. Oxford University Press, 2003. Američke su trupe stalno bile stacionirane po Zapadnoj Europi, a sovjetske po Istočnoj. Kako bi kontrirali ponovnom naoružanju Zapadne Njemačke, SSSR je 1955. sklopio formalni savez s komunističkim zemljama Istočne Europe, znan kao Varšavski pakt. Jedina ozbiljna prijetnja cjelovitosti Varšavskog pakta nastupila je 1956. u Mađarskoj. Mađarska revolucija 1956. godine bio je spontani revolt protiv komunističke vlade Mađarske i njenih nametnutih sovjetskih patrona, koji je poveo premijer i reformist Imre Nagy uz potporu mnogih stanovnika. Trajala je od 23. listopada do 10. studenog. Ovo je bio prvi primjer protusovjetske revolucije u nekoj komunističkoj zemlji, a završio je sovjetskom invazijom jer SSSR nije dopuštao Mađarima svrgnuti komunizam.