section_heading: Povijest
paragraph_text: Kineska invazija na Tibet 1950. god. je završila nakon pobjede kineskih komunista protiv tibetanske vojske kod grada Chamdo. Tibetanski predstavnici su bili prisiljeni potpisati tzv. „Sporazum 17. točaka” kojim je NR Kina ostvarila suverenitet nad Tibetom. Iako je sporazum predviđao da Tibetom zajednički vladaju vlada Narodne Republike Kine i vlada Tibeta na čelu s Dalaj Lamom, još od 1955. god. organiziran je komunistički „Pripremni odbor autonomne regije Tibeta” (PCART) koji je vodio paralelnu vlast. God.1956. izbio je ustanak Tibetanaca koji su podržale Sjedinjene Američke Države. Ustanak je krvavo ugušen 1959. god. i stotine tisuća Tibetanaca je ubijeno, spaljen je veliki broj budističkih hramova, a Tenzin Gyatso, XIV. Dalaj Lama, je bio prisiljen napustiti zemlju i otići u Daramsalu u Indiji, gdje se i danas nalazi. Za vrijeme Mao Ce Tungove vladavine u Kini provođen je teror nad stanovništvom Tibeta i neki izvori navode kako je u ovom razdoblju stradalo više od 1,2 milijuna Tibetanaca. Osamdesetih godina 20. stoljeća došlo je do liberalizacije režima, što je Tibetu vratilo određeni stupanj vjerskih sloboda. Dalaj Lama je iz emigracije uputio brojne nenasilne pozive za pomoć za oslobođenje Tibeta, zbog čega je 1989. god. dobio Nobelovu nagradu za mir.