section_heading: Povijest i opis
paragraph_text: Za razliku od tradicionalnog načina nošenja katane, tači se nosio obješen o pojas s reznim rubom prema dolje,<ref>Nippon-tô: the Japanese sword, Author Inami Hakusui, Publisher Cosmo, 1948, Original from the University of Michigan, Digitized May 27, 2009 P.160 i bio je najučinkovitiji kada ga je koristila konjica.<ref>"A distinguished collection of arms and armor on permanent display", Issue 4 of Bulletin, Los Angeles County Museum of Natural History History Division, Ward Ritchie Press, 1969. Original from the University of Virginia, Digitized Aug 13, 2010 P.120 Odstupanja od prosječne duljine tačija imaju pridodane prefikse ko- za "kratko" i ō- za "veliko, veliko". Na primjer, tachi koji su bili shōtō i bliži su veličini wakizashija zvali su se kodachi. Najduži postojeći tachi (koji se smatra ōdachijem iz 15. stoljeća) je ukupne duljine 3.7 metara s 2.2 m dugom oštricom, ali vjeruje se da je bio ceremonijalni. Krajem 1500-ih i početkom 1600-ih godina mnogi stari preživjeli tachi noževi pretvoreni su u katanu rezanjem njihovih izvornih tangova ( o-suriage ), što je značilo da su potpisi uklonjeni s mačeva.<ref>The connoisseur's book of Japanese swords, Author Kōkan Nagayama, Edition illustrated, Publisher Kodansha International, 1998, ISBN 4-7700-2071-6, ISBN 978-4-7700-2071-0 P.48