section_heading: Pojava Jutra i ostajanje HKSP-a izvan glavne struje HKP-a
paragraph_text: Zanimljivo je da je katoličko svećenstvo na izborima 1908. podržalo naprednjake, tj. pridonijelo njihovoj pobjedi. Očito je da su svećenici oko Hrvatstva bili usamljeni i bez ikakva utjecaja. Đačke katoličke organizacije su zauzele jasan stav i nisu htjele vezivati svoj rad uz program bilo koje stranke. Svaki se član mogao slobodno priključiti političkoj skupini kojoj je htio, a određeno je bilo samo to da se program dotične političke stranke ne kosi s kršćanskim načelima. I za Mahnića je djelovanje na političkom i stranačkom polju bio samo jedan od mogućih načina djelovanja, a eventualna stranka samo sredstvo za to. On je pratio zbivanja na političkoj sceni i bio je spočetka sklon Stranci prava. Smatrao je da bi ta stranka, »obogaćena kršćansko-socijalnim programom, mogla biti okosnica katoličkog djelovanja u politici«. Kasnije produbljivanje razdora u toj stranci i njezin politički zaokret udaljio ga je od njezina programa. Zazirao je i od Stjepana Radića, jer je uvidio da »on nema nikakve svetinje iznad naroda«. Bilo kako bilo, Mahnić nastavlja rad na promicanju kršćanske filozofije i znanosti. Na inicijativu urednika Hrvatstva, koja nije zaživjela, preko Frana Biničkog, urednika Hrvatske straže, osniva u Rijeci i pokreće u Senju rad Leonova društva za promicanje kršćanske filozofije i znanosti. Svrha društva bi bilo suprotstavljanje »pohari modernizma« u Hrvatskoj te izdavanje apologetike, popularne filozofije i estetike, a njegovim glasilom proglašena je Hrvatska straža. Kada se je 1910. fuzionirala Frankova Čista stranka prava i Kršćansko-socijalna stranka prava, Hrvatska straža je to podržala. To je ujedno bio i kraj Hrvatstva, koje je već od 1908. ionako sličilo na liberalni katolički Obzor, s kojim se je nekada borilo i sporilo.