section_heading: Izvorišne osnove u predheraldičkom znamenju
paragraph_text: Polazna točka za nastanak prvog grba Kraljevstva Hrvatske i Dalmacije s leopardovim glavama bili su prikazi lavljeg lika koji se nalazi na predheraldičkim i heraldičkim te neheraldičkim prikazima na pečatima i novcu hrvatskih hercega i hrvatsko-ugarskih kraljeva, poput lika lava u hodu s glavom u položaju en face i isplaženim jezikom, koji je vidljiv na reversu novca kralja Bele III. (1172. – 1196.). Stilizirani lav s drvom života nalazi se na reversu hrvatskih frizatika kovanih između 1212. i 1220. godine. Belin sin i nasljednik, kralj Emerik (1196. – 1204.) heraldički je razvio lavlji lik smjestivši ga u svoj osobni grb, štit s crveno-srebrnim gredama s devet lavova u hodu, što je vidljivo i na reversu Emerikovog kraljevskog pečata iz 1202. godine. Čini se da je sam lik lava preuzet iz bizantske i romaničke umjetnosti, a u Ugarskoj se proširio za života Bele III. On je 1161. godine postao hrvatski herceg, a 1163. godine ga je otac Gejza II. (1141. – 1162.) poslao kao taoca na dvor bizantskog cara Manuela I. Komnena. Za boravka u Carigradu, herceg Bela je imenovan carevim prijestolonasljednikom pod imenom Aleksije. Nakon što je 1172. godine umro njegov brat Stjepan III. (1162. – 1172.), Bela se vratio u Ugarsku i preuzeo kraljevski krunu. Za svoje vladavine, kralj Bela III. je proveo brojne reforme, od uređenja dvora i dvorskih običaja, uvođenja bizantskog krunidbenog ceremonijala i stvaranja kraljevske kancelarije pa je shodno tome sasvim razumljivo da se baš u to vrijeme javljaju i prva heraldička znamenja bizantske provenijencije.