section_heading: Povijest
paragraph_text: 1891. godine izgrađeno prvo biciklističko trkalište u Zagrebu duljine 333 metara s tribinama koje su djelomično bile natkrivene. Zbog početka gradnje školskih zgrada trkalište se zatvara 1895. godine. Jedan dio športskog igrališta se uređuje u obliku elipse prema uzoru na igralište u Görlitzu (Njemačka). Krajem 19. stoljeća na južnoj i sjevernoj strani uređuju se teniski tereni, tada jedini u Zagrebu do 1906. godine. Početkom 20. stoljeća na jugozapadnom dijelu uređuje se igralište za kriket, oko središnjeg igrališta uređuje se trkača staza, a obodno su zasađena brojna stabla divljih kestenova. 1905. godine igralište se proširuje na područje „Ciglane“ s kojeg se izmještaju vojne barake i u to vrijeme je jedino ograđeno športsko igralište u Zagrebu gdje se svakodnevno održava tjelesna nastava učenika osnovnih i srednjih škola. HAŠK i “Academia“ 1905. godine dobivaju dozvolu za korištenje igrališta za potrebe svojih treninga. Zbog eliptičnog oblika teren nije odgovarao nogometašima jer se nije moglo igrati preko krila niti izvoditi udarce iz kuta. 1908. godine teren se pretvara u pravokutni oblik zahvaljujući natkrivanju potoka Kraljevac i proširenju igrališta na zapad. Tada je to, uz nogometno igralište HAŠK-a kod vodovodnog spremišta na Tuškancu, jedino nogometno igralište u Zagrebu. Za vrijeme Prvog svjetskog rata na igralištu se podiže deset dugačkih vojničkih baraka koje ostaju sve do 1931. godine kada učenici Prve muške realne gimnazije s direktorom Pavlom Serdarom i profesorom tjelesnog odgoja Vladimirom Jankovićem pokreću akciju uređenja Srednjoškolskog igrališta. 1934. godine se prema planovima arhitekta Egona Steinmanna uređuju igrališta. Podiže se betonsko-čelična ograda dužine 500m i visine 100cm do 150cm. Središnje igralište se postavlja u smjeru sjever-jug dimenzija 65m × 100m te se koristi za veliki rukomet. Igralište je danas u javnoj upotrebi i koriste ga učenici okolnih srednjih i osnovnih škola.