paragraph_text: Planištarenje je bila jedna od važnijih grana gospodarstva Donje Hercegovine, možda već od pretpovijesti, od doba Ilira. Opstao je i nakon osmanske vlasti i planištarenje je odigralo ključnu ulogu u vraćanju Hrvata u nevesinjski kraj.Fondacija Ruđer Bošković Donja Hercegovina Toni Šarac: Nevesinje i župa Uznesenja Blažene Djevice Marije (3), Planištarenje, osnutak župe u Nevesinju i unutarnja kolonizacija biskupa Buconjića. 15. listopada 2009. (pristupljeno 16. lipnja 2017.)Župa Uznesenja BDM - Nevesinje Iz vremena planištarenja 5. lipnja 2010. (pristupljeno 16. lipnja 2017.) Slaba i mala zemljišta u kamenjaru nisu pružala dostatne uvjete za život pa se u stočarstvu tražila znatna potpora. Obitelji su uzgajale veća ili manja stada ovaca i koza, znatan broj goveda i konja. Okupljali su ih u velike "ohmutove" s oko 1000 grla pa i više koja su onda brojne obitelji izgonile na ljetnu ispašu u planine sjeverne Hercegovine i Bosne tijekom ljetnih mjeseci da bi se uzdržali na životu: Velež, Crvanj, Busovaču, Morine, Somine, Zelengoru, Bjelašnicu i dr.<ref>Autori: Puljić, Ivica Naslov: Planištarenje: zašto i kako? Planištari su bile hrvatske obitelji iz Donje Hercegovine – Humnjaci, koje su sa stokom, cijela stada tisuća ovaca, ljetne mjesece provodili po planinama sjeveroistočne Hercegovine i jugoistočne Bosne. Planištari su odlazili na pasišta udaljena od mora prema unutrašnjosti uvijek nekoliko dana hoda. Pobravičari su bili oni čija su stada planištari gonili na planinu. Pratidžije su bili ono koji su stoku pratili do planinskih odredišta. (Humski zbornik V, 28.str.). Svoje "planine" stanovnici Humske zemlje odnosno Donje Hercegovine, humnjački Hrvati, imali su na sjeveroistočnim predjelima Hercegovine. Poznate planine u vlasništvu humnjačkih Hrvata su Morine, Crvanj, Zelengora, a nešto manje Hrvata je na Treskavici i Visočici. Poznato je i tko je imao koju planinu: Lokva Trebinja na Crvnju planini, Zažablje na Morinama, Hrasno u Kladovu Polju, Burmazi na Treskavici, pa iz Boljuna od Stoca išli su u Boljune planinu, Bjelojevići u Bjelojevićima itd. U Gornjem Hrasnu planištarili su i Hrvati, i Srbi i muslimani, a u Bobanima samo Hrvati. Hrvati iz Hrasna planištarili su osim Kladova polja i u Bukovu dolu i Bukovoj ravni, Srbi na Kladovu polju, a muslimani na Visočici.Folia onomastica croatica 24 (2015) Domagoj Vidović: Pogled u toponimiju sela Hrasno u istočnoj Hercegovini, str. 94 (pristupljeno 23. lipnja 2017.)