section_heading: Opis prvobitnog samostana
paragraph_text: Prvobitni samostan Od toga samostana, koji je bio sagrađen na udaljenosti od oko dva kilometra od sadašnjeg samostana, nije ostalo ništa. Pretpostavlja se da su te kuće bile izgrađene od drveta, s izuzetkom samostanske crkve koja je podignuta kao trajni objekt. Najstariji i jedini poznati opis dao je Guibert de Nogent oko 1114. Na osnovu njegovog opisa, osim načela grupiranja ćelija, različitog od klaustra, koji okuplja objekte namijenjene za zajednički život, kao što su crkva, kapitulska dvorana,<ref> Kapitulska dvorana (prema lat. capitulum - glavica), prostorija u sklopu samostana i prvostolnica; služi za sastajanje redovnika i svećenika te obavljanje posebnih crkvenih obreda trpezarija te prilazi kuhinji i zgradi, koja je nedjeljom vjerojatno primala polovicu obraćenika, nije poznato ništa o početnom rasporedu objekata, što je vjerojatno vrlo različito od sadašnjeg zdanja. S obzirom na konfiguraciju zemljišta Guibert, međutim, precizira da su bili izgrađeni cjevovodi koji su dovodili tekuću vodu unutar pojedinih objekata.<br> U Gornjem domu smještenom u zatvorenoj i uskoj, potpuno šumovitoj dolini, nije bilo moguće obrađivanje zemlje ili ispaša stoke. Tamo bi svakog tjedna u subotu, braća iz Donjeg doma odlazila kako bi sudjelovala u nedjeljnoj liturgiji i zajedničkom životu, ponovno oživljavajući tradiciju pustinjaka iz laureLaura, ime izvedeno iz grčkog [λαύρα], je zajednica monaha u kojoj monasi žive kao pustinjaci u vlastitoj pećini, ćeliji ili kući pod vodstvom opata. Redovnici svojim radom osiguravaju vlastite potrepštine za život. Crkva i blagovaonica obično su jedini zajednički objekti. u Palestini, između Jeruzalema i Mrtvog mora, a sve prema pravilima izvornog kršćanskog monaštva koje je ustanovio otac ove monaške tradicije Sveti Saba. Položaj Gornjeg doma je kasnije naznačen izgradnjom dvije kapele na međusobnoj udaljenosti od 110 metara: nizvodno Notre-Dame de Casalibus (doslovno: Notre-Dame des cabane, Gospa od Koliba, što je bila aluzija na male kolibe koje su služile kao ćelije monasima) i uzvodno kapela sv. Bruna. Kapela Notre-Dame de Casalibus je bila od posebnog značaja pa je i u 17. stoljeću kartuzijanska zajednica iz Velike Kartuzije tamo odlazila pjevati misu tri puta godišnje.