section_heading: Bitke za Dardanele, 1654. – 1657.
paragraph_text: Godine 1654., Osmanlije su ojačali svoju vojsku: Arsenal (Tersâne-i Âmire) u Zlatnom rogu proizveo je nove ratne brodove, a eskadrile iz Tripolitanije i Tunisa stigle su kako bi ojačale osmansku flotu Bitka koja je uslijedila rezultirala osmanskom pobjedom. No, s obzirom na uspješan bijeg mletačke flote od nadmoćnijih osmanskih snaga, zajedno s izvještajima o velikim žrtvama Osmanlija i velikom hrabrošću koju su pokazale venecijanske posade, Mlečani su na ovu bitku gledali kao na moralnu pobjedu. Osmanska flota, sada pojačana egejskim i barbarskim eskadrilima, opljačkala je venecijanski otok Tinos, ali se povukla već nakon kratkog okršaja s Mlečanima pod vodstvom Alvisea Moceniga 21. lipnja. Kara Murad-paša uspio je izbjeći Venecijance do kraja godine, dok su obje flote plovile tamo-amo Egejeskim morem, prije nego što se u rujnu vratio na Dardanele zbog uznemirenosti među janjičarima u floti. Posljednji mjeseci 1654. obilježeni su značajnom promjenom mletačkog vodstva: Mocenigo je umro u Candiji, a naslijedio ga je Francesco Morosini, vršitelj dužnosti generalnog kapetana mora, koji se istaknuo u prethodnim bitkama.