section_heading: Slikarstvo
paragraph_text: Slikarstvo je, kao i u većini islamskih umjetnosti, služilo za jasne svrhe. To je obično bila umjetnost ilustracije arapskih knjiga, koja se razvila iz bagdadske škole rukopisne ilustracije 13. stoljeća, a obožavali su je i otomanski (turski) vladari za kojih se uvodi portret i izraženija ljudska figura. Znanstvene ilustracije su u pravilu linijske, a kolorističke sekularne slike su naivne, s dekorativnim elementima pejzaža (kineski utjecaj) i dvije do tri prikazane monumentalne figure. Perzijski utjecaj predstavlja oslikavanje minijatura, kineski uvođenje emocija, a kompleksnost kompozicije je značajka nove škole. Najljepši primjeri potječu iz perzijske dinastije Safavida (1500-1720) kada ilustracije čak postaju neovisne od teksta. Npr. iluminacija "Uznesenje Muhameda" iz 1540. g. je bogata bojom i detaljima, a uzbuđenje i pokret se postižu Muhamedom na galopirajućem konju s ljudskom glavom, okružen mnoštvom anđela, plamenim jezicima i vijugavim oblacima.