section_heading: Antika
paragraph_text: mini|260px|U [[Platonovoj Obrani Sokratovoj, Melet optužuje Sokrata (bista prikazana na slici) da ne vjeruje u bogove.]] Zapadnjački ateizam vuče svoje korijene u predsokratskoj grčkoj filozofiji, ali se nije pojavio kao zaseban pogled na svijet sve do kraja prosvjetiteljstva.Friedrich Solmsen|Solmsen, Friedrich (1942.). Plato's Theology. Cornell University Press. str. 25. i citiran je od drugih mislilaca kao što je Ciceron u svom djelu O prirodi bogova....nullos esse omnino Diagoras et Theodorus Cirenaicus... Cicero, Marcus Tullius: De natura deorum. Comments and English text by Richard D. McKirahan. Thomas Library, Bryn Mawr College, 1997., str. 3. ISBN 0-929524-89-6 Anaksagora je tvrdio da je Sunce usijan kamen, a ne božanstvo utjelovljeno u bogu Heliosu. Kritija je smatrao da je religija ljudski izum čija je svrha zastrašivanje ljudi, kako bi pratili moralna načela.<ref>"religion, study of". (2007.). In Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 03. travnja 2007. Atomisti kao što je Demokrit pokušali su objasniti svijet na čisto materijalistički način, bez oslonca na duhovno ili mistično. Ostali presokratovci koji su vjerojatno imali ateističke poglede na svijet bili su Prodik i Protagora. U 3. stoljeću pr. Kr. grčki filozofi Teodor BezbožnikCicero, Lucullus, 121. in Reale, G., A History of Ancient Philosophy. SUNY Press. (1985.). nisu vjerovali u postojanje bogova. Teodor Bezbožnik je čak bio protjeran iz rodnog grada zbog nevjerovanja u bilo koje božanstvo.