section_heading: Drugi krug (Požuda)
paragraph_text: mini|lijevo|Prikaz suca [[Minosa koji grješnicima određuje kaznu i repom krojeći pravdu. Ilustracija francuskog slikara Gustava Doréa.]] Nakon izlaska iz limba, Vergilije i Dante se spuštaju u drugi krug. Pred samim ulazom u drugi krug stoji Minos, mudar i strog kralj iz grčke mitologije. Pjesnik ga je pretvorio u repata polučovjeka, poludemona, koji »repom pravdu kroji«.<ref>Mate Zorić (ur.), »Božanstvena komedija i druga djela«, obrada 4. pjevanja, str. 30, Školska knjiga (1996.) Nakon što svaka duša ispripovijeda svoje grijehe, strmoglavljuje su za onoliko krugova koliko se puta neman nesmiljeno obavije repom. Pred njim se uvijek nalaze gomile ljudi, a Dante sintetično slika brzinu i užas osude: netom duše kažu, tj. ispovjede se i čuju, zapravo vide pokret repa, guta ih ponor pakla.Mate Zorić (ur.), »Božanstvena komedija i druga djela«, obrada 4. pjevanja, str. 31, Školska knjiga (1996.) Živim prizorom odjednom se prekida vječni Minosov posao. Ugledavši Dantea, demon ga grubo i svečano (O, ti...), đavolskom lukavošću i s malo riječi odbija od puta koji će mu donijeti spasenje. Na to ga Vergilije prezirno utišava retoričkom figurom (jer ne smije spomenuti Boga u paklu) rekavši da je Danteov put odredila nebesima svemoćna viša volja.