section_heading: Vladavina
paragraph_text: 2. travnja 1416. kralj Ferdinand I. umire, a na prijestolju ga nasljeđuje njegov sin Alfons. Već na početku svoje vladavine imao je poteškoća s Aragoncima i Kataloncima jer je zadržao neke kastiljske savjetnike. Od početka je podržavao agresivnu vanjsku politiku i teritorijalnu ekspanziju na Sredozemlju, zbog čega 1420. šalje ratnu mornaricu kako bi zaveo mir na Siciliji i Sardiniji te napao Korziku, tada pod vlašću Republike Genove. Napuljska kraljica Ivana II., koja nije imala djece, posvaja 1421. Alfonsa kao svog sina i proglašava ga svojim nasljednikom. Napuljski narod dočekao je Alfonsa V. kao osloboditelja 5. srpnja 1421. Time je Napuljsko Kraljevstvo postalo dio Kraljevine Aragonije. Alfons je unajmio plaćenika Braccia da Montonu da porazi Ludovika III., čije snage je predvodio Muzio Attendolo Sforza, štićenik pape Martina V. Alfons se stoga zakleo na vjernost protupapi Benediktu XIII. U svibnju 1423. Alfons V. uhićuje Ivaninog ljubavnika i napuljskog moćnika Giannija Caracciola i pokušava uhititi Ivanu, koja se obratila Sforzi za pomoć i poništila posvajanje Alfonsa, proglašavajući Ludovika III. svojim zakonitim nasljednikom.