paragraph_text: Mnogi od protoonkogena su slični genima virusa, te se čak pretpostavlja da je nekada tijekom evolucije virusnom infekcijom određeni virusni gen dospio u stanicu klijanja životinje. Takav gen je bio integriran u genom, te vjerojatno preuzeo značajne funkcije upravljanja stanične proliferacije zbog čega je opstao sve do danas. Virusi mogu ponovno preuzeti ove gene i prenijeti ih na druge organizme. U ovom trenutku već je poznato više od 50 protoonkogena koji mutacijama mogu postati onkogeni. Takve mutacije nastaju na posve različite načine: uz pomoć ionizirajućeg zračenja ili pak određenih kemijskih jedinjenja. Protoonkogeni se mogu aktivirati i integracijom nekih dijelova virus-DNK. Protoonkogeni se mogu i umnožavati i voditi ka tzv. gen-ampliflikacije. Pritom se događa da se pojavi i do tisuću protoonkogena. Te amplifikacije se na kromosomu prepoznaju kao tzv. "Double Minutes" (D.M.) ili "Homogeneously Staining Regions" (HSR). Dok se D.M uočavaju kao brojni mali kromatinski partikli, dotle su HSR-područja karakteristična kao velika homogena obojena područja. Zbog enormnog uvećavanja broja genskih kopija pripadajući protein se može producirati u znatno većem obimu. To omogućava da se i bez promjena u genu – mutacije gena, dogodi značajno aktiviranje stanične proliferacije. Čini se da posebno tzv myc-protoonkogen teži amplificiranju. Uočene su npr. MYC-amplifikacije kod neuroblastoma, karcinoma pluća, a i nekim slučajevima leukemije [9,10]. Prelazak (pretvaranje) protoonkogena u onkogen događa se i prilikom translokacija u kromosomu. Tipičan primjer za to je 9/22-traslokacija (Filadelfija kromosom) koja se susreće kod kronične miolitske leukemije. Pri spomenutoj translokaciji jedan relativno veliki dio kromosoma 22 translocira se na kromosom 9. U zamjenu jedan relativno kratak dio kromosoma 9 bit će translociran na kromosom 22. U tom translociranom području je lokaliziran abl-protoonkogen koji će translokacijom biti integriran u kromosom 22. Tu se ABL-protoonkogen povezuje s BCR-genom čime nastaje jedan hibrid gen. Taj novi – hibrid gen će omogućiti gradnju hibrid proteina - tyrosinkineaze koja značajno pospješuje preloferaciju jednog tipa stanica koštane srži.