section_heading: Povijest
paragraph_text: Majčina dušica je, kao i srodna joj biljka timijan, prastara ljekovita biljka. Je li biljka "thymos", Teofrasta i Dioskurida, današnja majčina dušica, nije sasvim sigurno, a koristili su je za smirivanje grčeva, ublažavanje upale crijeva i jetre. Prvi besprijekoran opis te biljke dao je Plinije Stariji, koji je izvijestio da je "serpyllum", tj. majčina dušica, bila sadržana u glasovitom terijaku, tj. univerzalnom lijeku u obliku kaše za unutarnju upotrebu, a primjenjivao se u starom i srednjem vijeku. Izrađivan je od velikog broja različitih sastojaka. Taj terijak, u kojem je bila i majčina dušica - pripisuje se sirijskom kralju Antiohu III Velikom (oko 200. pr. Kr.). Karlo Veliki je naređivao uzgoj majčine dušice.