section_heading: Vojna organizacija i taktika tijekom bitke
paragraph_text: mini|336x336px|Vojnik Rašidunskog kalifata opremljen za pješačko ratovanje. Nosi brončanu kacigu, košulju od veriga i kožnati prsni oklop. Mač je stavljao za pas i nosio je kožnati štit. Operacije na dugačkim pravcima tako brzim tempom mogle su se izvoditi samo brojnom konjicom. Laka konjica činila je glavnu operativnu snagu Arapa. Laki konjanici pustinja i stepa su u osnovi individualni borci, neskloni taktičkim postrojima. Da bi povećao njihovu efikasnost, Muhamed je govorio da "bog voli one koji se za svoju stvar bore u čvrstom borbenom stroju". Iz arapskih izvora vidi se da je podeljena na konjanike s dužim kopljima, s džilitima,<ref>Džilit - kratko koplje za bacanje s lukom i strelicom i s cjelokupnom opremom (oklopom i mačem). Bolje naoružani i opremljeni su u prvom redu, nešto slabiji u drugom i tako sve do petog reda. Prvi i četvrti vodili su blisku borbu u pravilnom postroju, a drugi i treći u slobodnom. Kombinacija oba taktička oblika osnovna je karakteristika Arapa. U literaturi ratna vještina se indentificira s konjaničkim propisima, ali bio je i pješaka, strijelaca i kopljanika, ali u kasnijim razdobljima.