section_heading: Životopis
paragraph_text: Prvo je službovao na župi Zavidovićima kao zamjenik župnika od 18. travnja 1945. do 26. lipnja 1946. godine. Jugokomunistička vlast ga je odatle odvela u zloglasni zenički zatvor poznat po „Staklari“, gdje je robijao bez prekida pet godina od 26. lipnja 1946. do 15. ožujka 1951. godine. Po izlasku iz zatvora već nakon tri dana ponovo je imenovan na tri mjeseca za zamjenika župnika, opet u Zavidovićima. Nakon nepuna tri mjeseca, 7. lipnja 1951. imenovan je za župnika u Uzdolu kod Prozora, gdje je službovao do 12.veljače 1956. godine. Uslijedila je župnička služba u Morančanima kraj Tuzle. Ovaj hrvatski kraj obuhvaćao je područje na kojem se odvila poznata Husinska buna i bilo je poznato po najstarijem komunističkom pokretu u BiH. Mnoštvo vjernika ove župe naglašeno su bili zadojeni komunističkom ideologijom koja se osjeća sve do današnjice. Jozinović je kao beskompromisni svećenik, žestoki protivnik komunizma, oštro propovijedao i često često kritizirao komunističku vlast zbog raznih nepravda. U propovijedima je rado koristio „hrvatski narod“ ili „hrvatski katolički puk“ što je za jugokomunističku vlast bila "crvena krpa", znak „klerofašizma“. Oštri napadi na iskvareni sustav na propovijedima u Morančanima, nisu prošli nezapaženo i antihrvatski režim nije dugo čekao. Jozinović je u lipnju 1956. dobio još jednu petnaestodnevnu zatvorsku kaznu. Nadbiskup Marko Alaupović bio je kompromisnijih stavova. Da bi poštedio Jozinovića od daljnjih progona, 26. srpnja 1961. silom je poslao Jozinovića na studij u Rim. Jozinović je boravio u Zavodu sv. Jeronima i studirao na Teološkom fakultetu Papinskog sveučilišta – Gregorijani, gdje se upoznao s kolegom studentom Karolom Wojtylom (budućeg papu Ivana Pavla II.) s kojim se sprijateljio. Studij je završio 1964., stekavši naslov doktora teologije, doktoriravši tezom „O pravednosti u nauci Tome Akvinskog“.