section_heading: Povijest
paragraph_text: mini|lijevo|<center>Laguna Ojo de Liebre iz zraka mini|lijevo|<center>Pelikan u rezervatu Domorodačke skupine prve su naselile ovo područje prije više od jedanaest tisuća godina. Oni su možda bili nomadi koji su došli kopnom sa sjevera američkog kontinenta ili su možda bile mornaričke skupine koje su čamcima pratile obalu. U osvit povijesnog razdoblja njihovi nasljednici bili su Cochimi Indijanci koji su govorili jumanskim jezikom; tragači za hranom koji su iskorištavali prirodne resurse obale, kopnenih ravnica i gorja Sierra de San Francisco. Putnici koji pješače ovim planinskim područjem još uvijek mogu vidjeti špiljsku umjetnost domorodaca. Španjolski istraživači stigli su na ovo područje u 16. stoljeću. Juan Rodríguez Cabrillo bio je prvi istraživač koji je plovio obalom, dok je Sebastián Vizcaíno 1596. god. istraživao unutrašnjost, ono što je sada rezervat biosfere, u ime Gaspara de Zúñige, potkralja Nove Španjolske<ref>Jiménez González, Victor Manuel, Baja California Sur - Los Cabos - Cabo San Lucas - Loreto - La Paz: Guía de viaje del Estado de Baja California Sur, srpanj 2015. . Jugoistočno od El Vizcaína, isusovci su osnovali misiju San Ignacio de Kadakaamán, koja čini jezgru sadašnjeg grada San Ignacio (Baja California Sur). Najvažnija naseljena središta unutar rezervata su Santa Rosalía i Guerrero Negro, potonji grad poznat po svojim solanama koje su stoljeće i pol bile stup gospodarstva jedne od najsurovijih regija na svijetu. Ostale važne gospodarske djelatnosti su ribarstvo i turizam. Glavna sezona priljeva turista u regiji je u mjesecima u kojima sivi kit (slika gore desno) stiže iz voda Sjevernog pola do obala Baja California Sur. Trenutno, prema podacima Nacionalnom institutu za statistiku i geografiju (INEGI), u rezervatu živi ukupno 44.446 stanovnika.