paragraph_text: Srpsko-pravoslavne procesije (litije) nisu prestajale. Po nekim crnogorskim sredinama policija i komunalne službe neprestano su uklanjale iscrtane srpske trobojnice. Sve se više u društvu spominjalo da je Crna Gora na rubu građanskog rata. S obzirom na povijesno iskustvo susjeda i ponovljene recepte u Crnoj Gori, rodio se je strah da bi se u nekim dijelovima Crne Gore mogle pojaviti odmetnute oblasti. U srbijanskim medijima sklonim Vučiću, širila se je slika da su crnogorskom predsjedniku Đukanoviću odbrojani dani na vlasti te se širila rasprava kako Srbija treba "pomoći" Crnoj Gori "vrati se srpstvu i vrati svoju slobodu". U srbijanskim medijima se otvoreno pozivalo na oduzimanje državljanstva onima koji “podrže Mila Đukanovića”. Crnu Goru uspoređivali su s ustaškom NDH. Zbog crnogorskog odbacivanja velikosrpske stvari, u javnom prostoru Srbije aktualizirala se je tema crnogorske agresije na Dubrovnik 1991. godine i tako se prvi put u srbijanskom društvu progovorilo o tom dijelu crnogorske povijesti. Zbog kulminiranja anticrnogorske histerije i na političkom polju, crnogorski ministar vanjskih poslova poručio je da se Crnogorci u Srbiji moraju izjasniti o zakonu da bi se znalo “s kim imaju posla”. Zbog takva okružja je Nenad Stevović, čelnik Crnogorske stranke u Srbiji sa sjedištem u Novom Sadu, izjavio da su došla "najteža vremena za Crnogorce u Srbiji" zbog otvorenog neprijateljskog stava "vladajućih krugova Beograda prema njima".Ante B.: ‘Crna Gora na rubu građanskog rata’  Kamenjar.com. 12. veljače 2020. . Pristupljeno 24. rujna 2020.