section_heading: Boravak u Đakovu
paragraph_text: 11. listopada 1690. po prvi puta Ogramićevi dopisi spominju Đakovo kao njegovu biskupsku rezidenciju. Nasuprot đakovačke tvrđave dizala se Hadži-pašina džamija koja Ogramiću služi kao katedralna crkva. U prvo vrijeme poslije oslobođenja biskup je boravio u Slavonskom Brodu, te posjećuje Đakovo. Od 1690. biskup je živio u Đakovu u kući pored crkve. Katedralu i rezidenciju zidat će njegov nasljednik Đuro Patačić, rezidenciju 1705., a katedralu 1708. U oslobođenoj biskupiji ostalo je samo sedam crkava koje nisu srušene. Crkva sv. Stjepana kralja u blizini vrpoljačkog groblja, sv. Nikole u Dubraviku blizini Topolja, Blažene Djevice Marije u Dragotinu, sv. Martina u Selcima, sv. Jurja u Slobodnoj Vlasti, sv. Bartola u Starim Mikanovcima, i sv. Kuzme i Damjana u okolini Drenja. Đakovo za tursko doba nije imalo svoju župu nego je pripadalo župi Selci, kojom su upravljali franjevci iz Našica. Prvi župnik koji se spominje 1695. je o. Ilija iz Modriče, a poslije njega o. Ivan Grličić iz Olova. Ogramić je održao dvije biskupijske sinode, prvu u Đakovu 1690. a drugu u Slavonskom Brodu 1697. Po zaključcima sinode u Slavonskom Brodu vidi se da je biskup želio uvesti red u biskupiju i provesti propise i odredbe tridentskog sabora. Spise koji su nastali za vrijeme biskupova boraka u Đakovu odnijeli su poslije njegove smrti po svjedočanstvu biskupa Petra Bakića činovnici Carske komore, zbog čega je teško rekonstruirati to razdoblje.