section_heading: Prilagodba osvajačkih planova sitaciji
paragraph_text: Neuspjeli planirani puč siječnja 1991., neuspjelo širenje pobune te neuspjelo izvlačenje nekih većinskih hrvatskih naselja u područje pod nadzorom pobunjenih Srba (Pakrac), prisilnog zadržavanja Slovenije u Jugoslaviji lipnja 1991., prisililo je velikosrbe da odustanu od zadržavanja cijele Jugoslavije pod svojim nadzorom, pa su se prebacili na plan velike Srbije pod imenom Jugoslavije, okrnjene za Sloveniju. Za to ostvariti morali su osvojiti cijelu Hrvatsku,<ref>Veljko Kadijević: "Moje viđenje raspada", Beograd, 1993., str. 134. i 135. wrote: <br> "Zadatke izvršavati u dvije etape.<br> ''Prvoj, pretežno sa kontra udarima taktičkog značaja, dok se potpuno ne ispolji agresija Hrvatske, uz intenzivno organiziranje i pripremanje srpskih ustanika u Hrvatskoj, i drugoj, jedinstvenom operativno strategijskom napadnom operacijom poraziti hrvatsku vojsku i izvršiti postavljene zadatke...''"<br> Naglasio je kako je trebalo "''poraziti hrvatsku vojsku potpuno ako situacija dozvoli... ostvariti zajedničko djelovanje sa srpskim ustanicima u Srpskoj Krajini'';<br> omogućiti dovršenje izvlačenja preostalih djelova JNA iz Slovenije".<br> Po planu operacije, naglasio je Kadijević, uz već angažirane snage JNA, dodati još 15 do 18 oklopnih, mehaniziranih i pješačkih brigada kopnene vojske.<br> "''...Ideja manevra sadržavala je sljedeće osnovne elemente:<br> blokirati Hrvatsku iz zraka i sa mora'';<br> pravce napada glavnih snaga što neposrednije vezivati za oslobađanje srpskih krajeva u Hrvatskoj i garnizona JNA u dubini hrvatske teritorije.<br> U tom cilju isprecijecati Hrvatsku na pravcima Gradiška-Virovitica, Bihać-Karlovac-Zagreb, Knin-Zadar, Mostar-Split.<br> ''...jakim snagama iz rejona Herceg Novi-Trebinje, blokirati Dubrovnik sa kopna i izbiti u dolinu Neretve i na taj način zajednički djelovati sa snagama koje nastupaju na pravcu Mostar-Split.; nakon dostizanja određenih objekata, osigurati i držati granicu Srpske Krajine u Hrvatskoj. Najjačom grupacijom oklopno-mehaniziranih snaga osloboditi istočnu Slavoniju, a zatim brzo nastaviti djelovanje na zapad, spojiti se sa snagama u zapadnoj Slavoniji i produžiti ka Zagrebu i Varaždinu, odnosno ka granici Slovenije.''" no ljeta 1991. nisu uspjeli operacijom Žalac osvojiti planirano. Rujanski rat koji nije išao planiranim tijekom, područja koja su očekivali lako osvojiti nikako nisu padala, razvlašćivanje Jugoslavije od atributa države na međunarodnoj konferenciji o Jugoslaviji rujna 1991. te primicanje istjeka moratorija na razdruženje Hrvatske, prisiljavalo je velikosrpske ideologe da privremeno odustanu od osvajanja cijele Hrvatske i prijeđu na osvajački plan Virovitica - Karlovac - Karlobag. Dolazili su u vremenski tjesnac koji ih je nagnavao da osvoje što više mogu u kratkom vremenu, jer im je prijetilo osamostaljenje Hrvatske te međunarodno priznanje iste, svakim danom hrvatske uspješne obrane hrvatski slučaj bio sve razvikaniji u svijetu i sve više privlačio pozornost međunarodne javnosti koja je sve više prepoznavala što se zbilja zbiva u Hrvatskoj. Međunarodna javnost sve je više vidjela istinu, velikosrpske laži koje je jugoslavenska diplomacija desetljećima plasirala, a osobito bezočne dezinformacije o neoustaštvu, nepostojanju hrvatskog naroda i jezika pa ni njihova prava na državu, bivale su svakim danom rušene.