section_heading: Rumunjska kampanja
paragraph_text: Napad na Rumunjsku koja je uslijedio nakon srpske kampanje bio je još jedan Mackensenov uspjeh. Ohrabrena uspjehom Brusilovljeve ofenzive i savezničkim obećanjima o teritorijalnim dobitcima, Rumunjska je u kolovozu 1916. navijestila rat Njemačkoj i Austro-Ugarskoj. Mackensenu je dano zapovjedništvo mješovite armije sastavljene od njemačkih, austrougarskih, bugarskih i turskih jedinica koja je napala Rumunjsku s juga. Pritom je zapovjedništvo invazije bilo podijeljeno. Dok je Mackensen zapovijedao snagama koje su napadale iz Bugarske, general Falkenhayn, bivši načelnik njemačkog glavnog stožera, je zapovijedao njemačkom 9. armijom koja je Rumunjsku napala sa zapada. Mackensenove snage osvojile su Bukurešt 6. prosinca 1916. nakon što su porazile rumunjske snage koje su bile i do tri puta brojnije. Rumunjske snage su bile prisiljene povući se do ruske granice gdje su ostale do kraja rata. Mackensen je imenovan zapovjednikom njemačkih okupacijskih snaga u Rumunjskoj. Na 9. siječnja 1917. godine Mackensen je odlikovan Velikim željeznim križom postavši tako samo jedan od petorice primatelja navedenog odlikovanja tijekom Prvog svjetskog rata. Posljednja Mackensenova kampanja bio je pokušaj da se uništi rumunjska vojska koja se reorganizirala poslije ofenzive Kerenskog, te da se okupira preostali sjeveroistočni dio Rumunjske. Navedeni pokušaj je međutim, propao u Bitci kod Marasestija u kojoj su obje strane pretrpjele velike gubitke. Kako se približavao njemački poraz Mackensen je počeo povlačiti svoje trupe iz Rumunjske. Na kraju rata, Mackensen je zarobljen od snaga Franchet d'Espèreya u Mađarskoj, te kao vojni zarobljenik boravi u Futoggu do studenog 1919. godine.