section_heading: Wenger u Arsenalu
paragraph_text: U međuvremenu je postao prijateljem glavnog predsjednika Arsenala, Davidom Deinom. Upoznali su se na utakmici Arsenala i Queens Park Rangersa 1988., na kojoj je Wenger prisustvovao. Nakon odlaska Brucea Riocha u kolovozu 1996., dosta se špekuliralo u engleskim medijima da bi Wenger mogao preuzeti njegovo mjesto. Gérard Houllier, tadašnji tehnički direktor Francuske nogometne federacije, je preporučio Wengera Davidu Deinu u ljeto 1996. Klub je potvrdio imenovanje 28. rujna 1996., službeno je Wenger preuzeo Arsenal 1. listopada. Arsene Wenger je prvi menadžer kluba izvan Velike Britanije i Irske. Iako je bio kandidat za potencijalnog tehničkog direktora FA-a, Wenger je bio relativno nepoznat u Engleskoj. Čak i prije nego što je formalno preuzeo kontrolu nad momčadi, Wenger ju je počeo oblikovati po svojoj želji. Zatražio je da klub dovede nove igrače. Patrick Vieira i Rémi Garde. Njegova prva utakmica za Arsenal je bila pobjeda nad klubom Blackburn Rovers, 2:0, 12.10.1996. U prvoj sezoni, Arsenal je završio treći na ljestvici, a li se nisu plasirali za kvalifikacije za Ligu prvaka zbog gol-razlike. U drugoj sezoni (1997. – 1998.), Arsenal je osvojio i Premier ligu i FA kup, drugi 'Double' u povijesti kluba. Ključ uspjeha bila su četvorka – Tony Adams, Nigel Winterburn, Lee Dixon i Martin Keown, kao i Wengerovi novi igrači Vieira, Emmanuel Petit, Marc Overmars i mladi Nicolas Anelka u napadu s Dennisom Bergkampom. Sljedećih nekoliko sezona su bile poprilično puste, iako je Arsenal bio jako blizu pobjedi. U 1999. izgubili su Premier ligu, Manchester United je imao samo jedan bod više, a Manchester United je također izbacio Arsenal iz polufinala FA kupa (u sudačkoj nadoknadi). Izgubili su i Kup UEFA finale od Galatasaraya (jedanaesterci) i 2001. FA kup finale od Liverpoola 2:1. Wenger je odlučio dovesti nove igrače. Uz kontroverzni transfer iz Tottenhama, Sola Campbella, doveo je i Fredrika Ljungberga, Thierrya Henrya i Pirèsa. Novim je igračima trebalo dosta vremena da se naviknu, ali su osigurali treći 'Double' u 2001. – 2002. Najljepši trenutak sezone je bila utakmica protiv Manchester Uniteda: Sylvain Wiltord je zabio jedini pogodak, kojim je Arsenal osvojio prvenstvo. Sezonu 2003. – 2004. su osvojili bez ijedne izgubljene utakmice. Godinu dana ranije, Wenger je izjavio da je moguće da Arsenal prođe sezonu neporažen. S još jednim osvojenim FA kupom 2005., Arsenal je osvojio Premier ligu tri puta, pet puta FA kup,jedan put Capital One Cup,četiri puta Community Shield,te 2 puta Emirates Cup pod Wengerovim vodstvom, čineći ga najuspješnijim klupskim menadžerom. Međutim, još jedno prvenstvo ga izbjegava u širokom luku – UEFA Liga prvaka. Najviše što su postigli na tom natjecanju je bilo finale 2006. (prvo u povijesti kluba), koje su izgubili 2:1 od Barcelone,u toj utakmici je Arsenal poveo pogotkom Sola Campbella, no Jens Lehmann je učinio prekršaj nad napadačem Barcelone,te je dobio crveni karton.Time je Arsenal ostao bez ponajboljeg igrača,te je izgubio utakmicu i ostao bez Lige prvaka U [listopad]u 2004., potpisao je produljenje ugovora koje će ga držati u klubu do kraja 2007. – 2008. sezone. Potpredsjednik Arsenala David Dein je izjavio da Wenger ima 'posao za cijeli život' u klubu, i namjerava mu ponuditi ulogu u Arsenalovom odboru jednom kada odluči odstupiti od mjesta menadžera. Na dobrom glasu je i Wengerov talent da pronađe i razvije mlade talente u Europi, a u zadnje vrijeme i Africi. Dok je bio u Monacu, doveo je Weaha iz Afrike koji je kasnije postao FIFA-in igrač godine. Za vrijeme boravka u Arsenalu, doveo je relativno nepoznate igrače poput Anelke, Fàbregasa, Touréa, van Perisa, Ebouea i Djouroua, te ih pretvorio u igrače vrhunske klase. Uveo je nove režime treninga i dijeta, riješio je probleme pijanstva i loše hrane. Također je sudjelovao u dizajniranju novog stadiona i premještanju na novi teren za treninge u Londonskom predgrađu.Napustio je Arsenal F.C. 2018. godine i zadnja utakmica koju je trenirao je bila protiv Burnleya.