section_heading: Pozadina
paragraph_text: Nezavisna Država Hrvatska koju je 10. travnja 1941. u ime ustaškoga poglavnika Ante Pavelića proglasio Slavko Kvaternik pojavila se tako kao diskontinuitet u odnosu na dotadanje osnovne crte hrvatskih političkih opredjeljenja, ali ubrzo i kao iznevjerenje težnji hrvatskoga naroda za samostalnom državom, jer je njezin postanak i opstanak bio vezan uz volju i sudbinu njemačkih i talijanskih saveznika. Granice NDH obuhvatile su Bosnu i Hercegovinu, ali su joj od strane Mađarske jednostrano otkinuti Međimurje i Baranja dok je dio hrvatskih dalmatinskih prostora predan Italiji Rimskim ugovorima. Rimski ugovori od 18. svibnja 1941. sveli su hrvatsku jadransku obalu na podvelebitsko i podbiokovsko primorje te dubrovačko područje, na otoke Pag, Hvar i Brač, te luke Gruž i Metković. Hrvatsko Jadransko more zauzela je talijanska mornarica i zadržala ga do sloma u rujnu 1943.