section_heading: Život i djelo
paragraph_text: S kiparske strane je zanimljivo da se Segal, kako bi što vjernije dočarao svoje „izblijedjele“ likove, nije koristio modeliranjem, već je u tu svrhu upotrijebio tehniku koja je inače bila korištena za izradu ortopedskih odljeva. Segal je naime na žive modele stavljao zavoje natopljene gipsom, i kada bi se materijal stvrdnuo, on bi ih skidao, te potom opet gipsom učvrstio u ljudsku figuru koja bi iznutra ostala šuplja. U početku je tako nastale figure ostavljao bijelim, da bi ih kasnije ponekad bojao, uglavnom monokromno. Neke od tako nastalih figura kasnije je lijevao u bronci (osobito one koje su trebale poslužiti kao javni spomenici na otvorenom – npr. sadržajno provokativni spomenik gay i lezbijskom pokretu na Sheridanovu trgu u New Yorku), ali bi ih potom bojao u bijelo, kako bi odavale dojam izvornog materijala – gipsa. Vremenom je Segalov stil postao prepoznatljiv i popularan, pa je umjetnik dobio brojne narudžbe za izvedbu javnih spomenika, među kojima je zacijelo najpoznatiji već spomenuti spomenik na newyorškom Sheridanovu trgu.