section_heading: Povijest gorivnog članka
paragraph_text: Gorivni članak otkrio je William Robert Grove 1839. godine opažanjem da se obratom elektrolize vode, tj. dovođenjem vodika na jednu i kisika na drugu elektrodu može dobiti električna struja. Svoje pokuse opisao je 1842. kada govori o plinskoj voltinoj bateriji. Grove je prvi opazio da se električna energija stvara na mjestu dodira triju faza: plinske (vodik ili kisik), tekuće (vodljivi elektrolit) i čvrste (platinska elektroda). Opazio je također da jakost struje određuje aktivna površina elektrode, te je stoga počeo eksperimentirati sa spužvastom platinom, poroznim metalom velike specifične površine. Tako je ne samo otkrio gorivni članak, nego zacrtao i problematiku istraživanja za više od jednog stoljeća. Groveova zapažanja obnovili su tek 1889. godine Ludwig Mond i Carl Langer. Oni su gorivnom članku vodik - kisik dodali separator, poroznu, vodljivu membranu za odvajanje anodnog i katodnog prostora, smanjujući mu na taj način dimenzije. Krajem XIX. stoljeća W. Ostwald i W. Nernst upozorili su na termodinamičke osnove pretvorbe energije i definirali termin gorivnog članka. Iz tog doba poznati su pokušaji W. W. Jaquesa da kemijsku energiju ugljena iskoristi u gorivnom članku. Iako su na razvoju gorivnih članaka teorijski i eksperimentalno radili mnogi istaknuti kemičari i elektrokemičari (uz već spomenute još i Fritz Haber, Karl A. Hofmann i Erwin Baur), suvremena, tehnički primjenjiva rješenja počinju tek radom engleskog istraživača F. T. Bacona 1932. godine. Sredinom 50–ih godina ostvarene su prve gorivne članke pogodne za pogon prijevoznih sredstava i manjih električnih uređaja. Osobiti poticaj razvoju gorivnih članaka dali su programi istraživanja svemira u SAD i SSSR. Sredinom 60-ih godina 20. stoljeća glavni sustavi napajanja svemirskih letjelica električnom energijom bili su zasnovani na gorivnim člancima tipa vodik-kisik s platinskim elektrodama i ionsko-izmjenjivačkim membranama kao nosačem elektrolita. Zbog nedovoljnog poznavanja osnova kinetike i mehanizama elementarnih elektrokemijskih procesa, istraživanja su sporo napredovala i nije bilo uspješnih ekonomičnih i tehničkih rješenja gorivnih članaka. Spoznaje o materijalima i njihovim površinskim svojstvima, o zakonitostima prijenosa mase i naboja preko granica faza i o strukturi elektrokemijskog dvosloja rezultat su istraživanja 50-ih i 60-ih g. mini|300px|lijevo|Goriva ćelija Williama Grovea