section_heading: Nastanak
paragraph_text: Tijekom konca 13. st., Crkva je takvim poimanjem vjere etiketirala raznorazne neregularne religijske grupe kao što su begini i begardi, čija se brojnost znatno povećala u nadolazećim desetljećima. Zabrinutost Crkve nad takvim shvaćanjima vjere sve je više rasla kako su se ona sve više širila, osobito tijekom 1300-ih godina, te osobito u Italiji. Djelomično potaknut takvom zabrinutošću, papa Klement V. je 1308. sazvao opći Koncil, koji se održao u Vienni (kod Lyona) od listopada 1311. do svibnja 1312. Najvažniji cilj toga koncila bio je obračun s izvještajem pariške inkvizicije (1308. – 10.) o bežinki Marguerite Porete i njezinoj knjizi 'Le Mirouer des simples âmes anienties et qui seulement demeurent en vouloir et désir d'amour' ili „Zrcalo Jednostavnih Duša koje su osakaćene i preostaju samo u volji i žudnji Ljubavi“ (Poretino pisanje, koje je postalo vrlo popularno u Francuskoj, bilo je osuđeno 1310. kao hereza, a Porete je spaljena na lomači). Upravo je Koncil u Vienni prvi sakupio te raznorazne poglede na vjeru i povezao ih s idejom „Slobodnog Duha.“