section_heading: Nasljednik maršala Piłsudskog
paragraph_text: thumb|220px|Predsjednik [[Ignacy Mościcki uručuje Edwardu Rydzu-Śmigłyju maršalsku palicu]] Nakon rata, Rydz-Śmigły postaje Generalni inspektor vojske u distriktu Vilna, a kasnije i u Varšavi. Godine 1926., nakon Svibanjskog puča maršala Piłsudskog, Rydz-Śmigły je odlučio pristati uz pučiste, te je shodno s time organizirao antivladine trupe. Piłsudski nikada nije zaboravio ovaj događaj, te je ubrzo postavio Rydza-Śmigłyja za svog zamjenika za istočna pitanja. Dana 13. svibnja 1935. godine, nakon smrti maršala Piłsudskog, Rydz-Śmigły je predložen za njegova nasljednika na mjestu Generalnog inspektora poljskih vojnih snaga, što je bilo u skladu sa željama samog Piłsudskog. Inače, nakon smrti maršala, njegovi su se sljedbenici, znani kao Sanacja, podijelili na tri frakcije. Prva je podržavala Rydza-Śmigłyja, druga je podržavala predsjednika Ignacyja Mościckog, dok je treća podržavala premijera Waleryja Sławeka. No, ubrzo je predsjednik Mościcki sklopio dogovor s Rydzom-Śmigłyjem kako bi se riješio Sławeka, što mu je i uspjelo. Rydz-Śmigły je tako postao de facto vođa Poljske, dok je Mościcki svoj utjecaj zadržao kao de iure vođa Poljske, odnosno predsjednik. Rydz-Śmigły ubrzo doživljava procvat, te biva imenovan, od strane premijera, za "Drugog čovjeka u državi nakon predsjednika", a 10. studenog 1936. godine postao je i Maršal Poljske. Pokret Obóz Zjednoczenia Narodowego (Ozon) uvelike je popularizirao Rydza-Śmigłyja, što je izazvalo negodovanje sljedbenika maršala Piłsudskog koji su ovu popularizaciju okarakterizirali kao negativni čin samopromocije maršala Rydza-Śmigłyja.