section_heading: Povijest
paragraph_text: S demokratskim promjenama u Hrvatskoj početkom 1990-ih radio je preimenovan u Hrvatski radio – Radiopostaja Osijek. Imao je 44 djelatnika, od toga 14 novinara različitih narodnosti, a program je trajao 12 sati. Početkom Domovinskog rata, radio su napustili djelatnici srpske narodnosti i (odlukom kriznog stožera) majke maloljetne djece, pa je u listopadu 1991. ostalo 25 zaposlenika. S obzirom na važnost pravovremenog izvještavanja o opasnostima od napada, program je trajao 24 sata dnevno. Osim proizvodnje vlastitog programa Radio Osijek slao je izvješća za informativne emisije drugih hrvatskih radijskih postaja, ne samo iz Osijeka, nego i iz Vukovara, Belog Manastira i Bosne i Hercegovine, a njegov program prenosile su i druge slavonske radijske postaje. Unatoč zaposjednuću odašiljača na Banskom brdu i raketiranju odašiljača na Papuku i Psunju, čujnost radija tijekom 1991. i 1992. pojačana je popravkom odašiljača na Papuku te uporabom gradskog UKV i srednjovalnog odašiljača u Josipovcu. 1994. postavljeni su odašiljači u Županji, Drenovcima i Komletincima, a 1995. popravljen je odašiljač na Psunju, pa je čujnost povećana na cijeli potez od Zagreba do Beograda. Tijekom razaranja Osijeka zgrada radija više je puta izravno pogođena, pri čemu su dva djelatnika teže ranjena. Po prestanku izravnih i svakodnevnih napada na grad radio se brzo prilagodio mirnodopskim uvjetima rada, ali se isto tako brzo prilagođavao novonastalim ratnim uvjetima rada zbog čestih provokacija srpskog agresora, što je posebno došlo do izražaja u kolovozu 1995. kada je tijekom operacije Oluja u znak odmazde ponovno napadnut Osijek. Kadar Radija Osijek je nakon 1993. pokrenuo nove radijske postaje u gradu, ali i program u tek oslobođenim Okučanima neposredno nakon operacije Bljesak.<ref>Mažuran, Ive; Adamček, Josip; Sršan, Stjepan; Vrbošić, Josip; Marijanović, Stanislav; Šuljak, Andrija; Brunčić, Davor; Od turskog do suvremenog Osijeka, Osijek, 1996., ISBN 953-154-086-1, str. 567. – 571.