section_heading: Giovanni Domenico Cassini i Ole Rømer
paragraph_text: Godine 1667. osniva se opservatorij u Parizu, 1675. opservatorij Greenwich, a 1700. opservatorij u Berlinu. Na pariškom opservatoriju djeluju Giovanni Domenico Cassini (1625. – 1712.) i Ole Rømer (1644. – 1710.). Opažaju Jupiterove mjesece i izrađuju tablice njihovih kretanja i vremena ulasku u sjenu (okultacija). Do otkrića kronometra, ti su se podaci primjenjivali u navigaciji za određivanje vremena. U toku 17. stoljeća, a potom i u 18. stoljeću, sve je točnije premjeravana Zemlja i određivana udaljenost do Mjeseca i Sunca. Za određivanje tih udaljenosti primjenjivana je metoda paralakse, tako što se u slučaju Sunca mjeri udaljenost Marsa ili Venere, a koristi se poznati odnos staza tih planeta i Zemlje. Tako su od 1671. do 1673. Cassini i Jean Richer (1630–1696), istodobnim opažanjima Marsa u Parizu i Cayenneu, odredili udaljenost do Sunca od 138.5 milijuna kilometara. Richer je urom njihalicom ustanovio da je na ekvatoru sila teža manja nego na umjerenim zemljopisnim širinama, što znači da je Zemlja malo spljoštena.