section_heading: Razvoj biotehnološkog oružja
paragraph_text: U načelu, kada se spozna struktura i funkcija nekog živog sustava, tehnikama biotehnologije može se utjecati i na strukturu i na funkciju živoga sustava. To svakako stvara dobru podlogu za vojnu uporabu. Bioinformatika prikuplja sva saznanja o genima i proteinima. Onaj tko bude imao više bioinformacija, imat će i premoć u razvoju i primjeni biotehnologije. Mnoga otkrića molekularne biologije zanimljiva su i za vojne svrhe, kao npr.: rekombinacija DNK, modifikacija gena, kloniranje gena, ekspresija gena, markiranje gena, tehnologija matičnih stanica, manipulacija s kulturom tkiva, itd. Za dobivanje "kompletne slike" o funkcioniranju genoma, potreban je širi pristup od pristupa genetike. U te svrhe razvila se genomika - aktivnost koja proučava fukcioniranje svih gena (genoma) u cjelini i pronalazi veze između gena i "cjelokupnog zdravlja i bolesti". Genomička istraživanja omogućuju praćenje biokemije bolesti ljudske populacije, odnosno fizioloških poremećaja pomoću odnosa bolest - "sumnjivi" gen. Da bi istraživanja na molekularnoj razini bila sveobuhvatna, rade se i proteomička istraživanja. Proteomika, kao važna znanstvena disciplina za dobivanje bioinformacija, izučava vezu između strukture i funkcije proteina. Iz perspektive vojne medicine, ona je most između vojnog cilja i praktične tehnologije. S razvojem proteomike, znanstvenici mogu otkrivati i objašnjavati "proteinski ključ", funkciju i ulogu proteina u pojedinoj fiziološkoj funkciji u organizmu, ali i vešestruke fiziološke funkcije proteina pojedinačno. Svi ti biopodaci mogu osigurati vrlo precizne modele za vojni napad ili obranu i pomoći razvoju zaštite i oružja na molekularnoj razini. Utrka u stvaranju oružja i zaštite je slučaj kao i s utrkom u stvaranju računalnih virusa i antivirusnih programa. Tehnikama genetičkog inženjerstva moguće je postići još jedan zanimljiv postupak u biotehnologiji, a to je transgeneza. Transgeneza je postupak ugradnje gena (odnosno rekombinantne DNA) u genom nekog organizma koji taj gen ili gene prirodno ne posjeduje, a u svrhu dobivanja određenih svojstava ili čak proizvoda. Danas se transgeneza može uspješno provesti na ribama, ovcama, kozama, govedima i za potrebe istraživanja na mišjem modelu. Takva (vrlo uspješno) kontrolirana genska manipulacija te kontrola genske ekspresije zanimljiva je svakako i za vojne svrhe.