paragraph_text: Preživjeli zatočenik dr. Oto Radan svjedoči da je u židovski logor s njim bilo dovedeno tridesetak muškaraca, a da je postojao još i logor u kojem su bili zatočeni Srbi, muškarci, gdje ih je redovito moglo biti oko sedamsto. Radan se sjeća da se u logoru sa Srbima noću čulo mitraliranje i da ga je obilazio zapovjednik Ustaške nadzorne službe Eugen Dido Kvaternik. Između dvaju logora bio je poligon za vježbanje mladih ustaša. O obuci, mučenju i ubijanju svjedočio je i jedan od njih:<ref> <blockquote>''Mene su sa još nekim Gospićanima odredili u logor Slano na otoku Pagu. Tu su se nalazili najviše Židovi i Srbi, a bilo je i nekih Hrvata ljevičara. Spavali su pod vedrim nebom u žici. Za hranu su im nisu davali ništa osim slanih riba, ali im vode nisu davali tako da su mnogi poludjeli od žeđi. Starješine su nam dale naređenje da odvojimo 200 zatočenika iz prve partije, da ih odvedemo na more i pobijemo. Ja i neki moji drugovi nismo mogli. Onda su nas grdili i predbacivali nam kakvi smo mi to Hrvati i ustaše. Nakon par dana došao je u logor neki viši funkcioner iz Zagreba Luburić. Došao je da pogleda rad logora. Tek tada je počelo pravo klanje. More oko Paga bilo je crveno od krvi.''</blockquote>Prema drugim izvještajima, na trećoj, udaljenoj lokaciji u Metajni nalazile su se žene i djeca; i o njoj postoje svjedočanstva o silovanjima i ubijanjima.