section_heading: Razdoblje između dva rata
paragraph_text: U razdoblju između Prvog svjetskog i Drugog svjetskog rata nastavio se daljnji razvoj tenkova. Počinju se javljati prve vojne pretpostavke od djelovanju tenkova bez potrebe za pješaštvom. Tu teoriju su podržavali vojni časnici kao Heinz Guderian u njemačkoj, Percy Hobart u Britaniji, Adna R. Chaffee, Jr., u SAD-u, Charles de Gaulle u Francuskoj i Mikhail Tukhachevsky u SSSR-u. Svi su došli do sličnog zaključka, ali u Drugom svjetskom ratu Njemačka je prva uspjela teoriju izvesti i u praksi. Prvi puta je djelovanje tenkovskih jedinica, teškog topništva i jake zračne potpore spojeno u jednu taktiku - Blitzkrieg. Tijekom ovog razdoblja počinju se razvijati i kvalitetniji i jači tenkovi koji su imali veću pouzdanost od svojih prethodnika u Prvom svjetskom ratu. Počinju se proizvoditi tenkovi kao sovjetski T-26, njemački Panzer I i Panzer II, francuski Reunalt R 35, a u proizvodnju i razvoj tenkova su se uključile SAD, Japan i Italija. Tenkovi su dobili konačnu koncepciju, koja se do danas nije promijenila. Tenkovi su bili na gusjenicama, sastojali su se od tijela, okretne kupole i topa koje je montiran u kupolu. Dodane su i suspregnute strojnice. Oklop prednjeg dijela je bio deblji od stražnjeg. Njemačka je svoje tenkove registrirala kao traktore, jer po odredbama Versajskog poretka nakon kapitulacije u Prvom svjetskom ratu nametnutih od strane pobjednika Antante nije smjela imati oklopne snage, a broj vojnika je bio ograničen.