section_heading: Rat za češku krunu i protiv Austrije
paragraph_text: Poslije smrti Alberta II. Habsburgovca, 1439. godine, češko plemstvo nije priznalo nasljedno pravo njegova sina Ladislava, koji je rođen nakon očeve smrti. Pravo na krunu priznato mu je tek 1453., ali umro je već 1457. godine, nakon čega je prekinuta personalna unija između Ugarske i Češke, jer je češko plemstvo izabralo njegova regenta Jurja Podjebradskog za novog kralja. Kralj Juraj je bio član husitski orijentirane češke feudalne obitelji. Prije krunidbe obećao je rimskom papi Kalistu III. (1455. – 1458.) da će dati povlastice katolicima u Češkoj. Novi papa Pio II. (1458. – 1464.) prozvao je Jurja da nije ispunio dano obećanje, dok je njegov nasljednik, Pavao II. (1464. – 1471.) izopćio Jurja iz Crkve kao krivovjernika i 1465. godine poveo križarsku vojnu protiv njega. Taj događaj dao je kralju Matiji povod da napadne Češku i prisvoji češku krunu za sebe, no Juraj se uspio obraniti od vojne koalcije na čelu s kraljem Matijom. Poslije smrti Jurja Podjebradskog 1471. godine, većina čeških velikaša izabrala je poljskog kraljevića Vladislava Jagelovića za češkog kralja. Zbog prekomjernog angažiranja u vojnim poduhvatima, izbila je nova pobuna protiv kralja Matije, koju je on opet uspio skršiti, već u samom začetku, nakon čega je postigao dogovor i s Vladislavom, kojega je priznao češkim kraljem, a zauzvrat je Matija dobio pravo da zadrži naslov češkog kralja i doživotnu upravu nad Moravskom, Šleskom i Lužicom.