section_heading: Biografija
paragraph_text: Bettiza je rođen u Hrvatskoj, tada u sastavu Kraljevine Jugoslavije, u bogatoj talijansko-hrvatskoj obitelji. Njegova majka potječe iz obitelji s otoka Brača. Obitelj Bettiza je bila u vlasništvu najvažnijeg poduzeća u Dalmaciji, tvornice cementa "Gilardi i Bettiza", u gradu Splitu. Godine 1941., Sile osovine, Italija i Njemačka, napadaju te okupiraju Jugoslaviju. Za vrijeme talijanske okupacije, Bettičin otac pomaže mnogim Hrvatima te ih spašava iz fašističkog zatvora. Enzov rođak Pietro baca bombu na talijanski vojni orkestar dok je izvodio fašističke koračnice, dok Enzo bojkotira fašističke skupove i organizacije. 1943., grad se vraća Hrvatskoj, a 1944. godine, Hrvatskoj u novoj Jugoslaviji. Odmah nakon pada Mussolinija mnoge talijanske obitelji odlaze, nakon što su shvatile da situacija u zemlji postaje sve lošija po njih. Neki su doduše ostali, skupa s pripadnicima tzv. miješanih brakova, dok je dio njih iskoristio mogućnost odabiranja talijanskog državljanstva. Nove vlasti se obračunavaju sa suradnicima okupatora, i sa svima ostalima koje su smatrali "neprijateljima naroda", neovisno da li su Hrvati, Talijani ili neki drugi. Njihova imovina bila je nacionalizirana. Bettiza se nakon završetka Drugoga svjetskog rata seli u Goricu, u dobi od 18 godina. Kasnije se seli u Trst, zatim u Milano: odavde uvijek objavljuje da živi "u egzilu".