section_heading: Iran
paragraph_text: mini|300px|Pogled s [[Toranj Sangi-Aliabad|tornja Sangi-Aliabad na planine Komske pokrajine prepune kanatima]] Iran je domovina kanata; smatra se kako su Perzijanci gradili prve kanate 2000 godina prije negoli Rimljani akvadukte.<ref> Navodnjavanje u Iranu vrlo je razvijeno iako ne postoje veći riječni sustavi, pa se ta zemlja nalazi na 5. mjestu u svijetu, iza Indije, Kine, SAD-a i Pakistana.<ref>Navodnjavanje u svijetu (NationMaster.com) Oko 80% navodnjavanih površina u Iranu vrši se pomoću kanata, no njihova upotreba stagnira jer se sve manje ljudi bavi poljoprivredom. Također, izgradnja kanata smatra se vrlo opasnim poslom kojim se malo ljudi želi baviti, a diljem zemlje sve se više koriste motorne sisaljke koje su brži način za crpljenje vode. Najstariji očuvani kanat u Iranu je onaj pokraj grada Gonabad koji je i danas u uporabi. Smatra se kako je star 2700 godina, a kao vodovod i za navodnjavanje koristi ga oko 40.000 ljudi koji žive u okolici. Najdublje okno duboko je 360 metara, dok je ukupna dužina kanata 45 kilometara. Područja oko Jazda, Horasana i Kermana poznata su po brojnim sustavima kanata koji se koriste za dovod pitke vode i za navodnjavanje. U tradicionalnoj iranskoj arhitekturi, kariz je manji kanat, koji se najčešće koristi u gradskom području. Karizima se nazivaju i sporedni kanati koji opskrbljuju glavni kanat koji vodi do konačnog odredišta. Osim po izumu kanata, Iranci su poznati i po izumima antičkih vodospremnika (Ab Anbar) i prvih hladnjača u povijesti (Jakčal).<ref>Baština, tradicija i očuvanje - Iranian.com