section_heading: Početci
paragraph_text: Naklada je postupno rasla, kao i broj članova, doživotnih i godišnjih, a širio se i tematski raspon publikacijâ, od vjersko-poučnih, preko općepoučnih do zabavnih. Među općepoučnima najveća se važnost pridavala gospodarskima (ratarstvo, vinogradarstvo, podrumarstvo, voćarstvo i dr.), a izlazile su, dakako, i povijesne knjige, i prirodoznanstvene, popularno pisane, te beletristika. U prvom desetljeću svaka se jeronimska knjiga, osim "Danice", tiskala u 3000 – 6000 primjeraka, a u petom desetljeću već između 30 i 45 tisuća. U prvim desetljećima 20. st. Društvo sv. Jeronima okuplja oko sebe više Hrvata nego ikoje drugo društvo, i to iz svih hrvatskih krajeva. Tako je Jeronimsko društvo s vremenom sve plodnije i uspješnije ispunjavalo svrhu radi koje ga je osnovao kard. Juraj Haulik. Za života prvog predsjednika Gajdeka knjižnica i skladište bili su u njegovoj kuriji, a zatim su preseljeni k župniku Svete Marije Miji Mikiću, no ni to nije moglo biti trajno rješenje, pogotovo otkako je trebalo plaćati zakup skladišta. Za uspješan daljnji rad Društvu je bio potreban vlastiti dom, a nakon dvadesetak godina sve plodnijeg djelovanja moglo si ga je konačno i priuštiti. Godine 1890. izabrano je gradilište, na današnjem Trgu kralja Tomislava u centru Zagreba, pa je sljedeće godine započela gradnja jeronimske kuće prema nacrtu arhitekta Kune Waidmanna. U nepunu godinu nikla je tzv. Jeronimska palača, na današnjem Trgu kralja Tomislava 21 i u Trenkovoj 1, a 1898. nadograđena joj je, prema nacrtu Janka Holjca, kuća na današnjem Tomislavovu trgu 20; 1921. u dvorištu se gradi Jeronimska dvorana, u kojoj su se godinama održavala brojna predavanja, priredbe i skupštine, a poslije drugog svjetskog rata i nacionalizacije onamo se uselilo Zagrebačko kazalište lutaka.