section_heading: Životopis
paragraph_text: Prema kazivanju Ive Križanca, pokojni o. Barišić doveden je u Čorbadžiće i zatvoren u Đugumov podrum. Ondje je po naredbi partizana Anđa Bradić redila žito. Rekli su joj partizani da i oni imaju svećenika te su ga udarali po glavi. Ona im je govorila neka ga puste. Kasnije je i Mustajbegova žena ispričala sve što se dogodilo. Iz Đugumova podruma svećenika su odveli u kuću Alije Čorbadžića, ondje su naložili vatru te ga vezali u kukurikove gužve, primicali ga vatri i pomalo ga pekli. On je sve vrijem šutio i trpio. U zoru su ga iz Alijine kuće poveli prema katoličkom groblju u Donjoj Vasti. Ondje je jedan od prisutnih odvalio "parmak" od grobljanske ograde i snažno udario svećenika po leđima. On je samo jeknuo. Otjerali su ga u Adžinu Luku i strijeljali kod mlina. Strijeljan je 3. veljače 1944. u zaseoku Čorbadžići u Donjoj Vasti., u blizini katoličkog groblja u Donjoj Vasti, točnije, strijeljan u šumi 3. veljače 1944. godine. Nakon nekoliko dana naišla je putem Iva Crnjac i našla svečenićki pas. Bila je trećoredica pa ga je uzela sebi te je s njim nakon smrti pokopana. Nekoliko dana kasnije naišao je i Stipo Rajič i vidio kako psi razvlače svećenikove kosti. Seljani su sakupili njihove kosti i pokopali zajedno s fra Stjepanom na mjestu gdje su ubijeni kraj potoka. Danas je to uređen grob. Kad je, prema kazivanju fra Nikole Drmića, fra Stjepan čuo da će biti ubijen, zamolio je partizanske pratitelje da nešto prije svojeg smaknuća učini. Partizani su mu dopustili, a fra Stjepan je izmolio svoj časoslov. Nakon toga je ubijen.