paragraph_text: Vraćenu crkvu moralo se ponovo posvetiti. Blagoslovio ju je Antun Jeglič, ondašnji kanonik stolnog kaptola vrhbosanskog, koji je poslije bio ljubljanski biskup. Minaret je uklonjen, a postavljen je privremeni zvonik od drva. Sljedeće 1881. zaslugom Terezije Follner r. Koch, predsjednice Odbora za gradnju crkve u Zvorniku, stiglo je crkveno zvono. Dvadesetak godina poslije, 1903., obnovljena je katolička župa u Zvorniku, odvajanjem nekih župa od bijeljinske župe. No, iako je trebala biti posvećena svojoj prvotnoj zaštitnici sv. Mariji, posveta je promijenjena. Austrijanci su za crkvu darovali veliku sliku Srca Isusova te su i crkva i župa na njihovo inzistiranje posvećeni Srcu Isusovu. Kad se obnavljala župa, crkvu nisu imali, jer stara političkom odlukom nije više pripadala nikome, pa se za bogloslužje služilo sobom u trošnom župnom stanu, sve do izgradnje nove crkve 1907. godine.