section_heading: Progoni vještica
paragraph_text: Intenzivniji progoni vještica počeli su sredinom 14. stoljeća, da bi eskalirali krajem 15. stoljeća i zahvatili gotovo čitavu Europu. Godine 1484. papa Inocent VIII. (1484.-1492.) donio je papinsku bulu Summis desiderantes affectibus kojom je Crkva priznala postojanje vještica i odredila radnje usmjerene na njihovo suzbijanje. Bula je donesena na traženje dominikanskog inkvizitora Heinricha Kramera (1430.-1505.) kojemu su lokalne vlasti u Njemačkoj odbijale pomoći u progonu vještica. Godine 1491. Sveučilište u Kölnu je izdalo upozorenje svima koji bi izrazili nevjericu u stvarnost vještičarstva, što je onda bilo ''temelj za optužbu za ometanje Inkvizicije".<ref>Baigent, Michael i Leigh, Richard, Inkvizicija, str. 102. Tim činom su i vještičarstvo i nevjerica u postojanje istog postali hereza, čime je stvorena atmosfera paranoje, koja je pokrenula dotad neviđeni mehanizam progona ljudi, osobito žena, pod optužbom za vještičarenje.