section_heading: Velika Socijalistička Narodna Libijska Arapska Džamahirija
paragraph_text: 2. ožujka 1977. na snagu je stupio zakon koji je Libiju pretvorio u socijalističku arapsku republiku. Uvedena je nova nacionalna zastava i grb (jedina jednobojna zastava na svijetu, zelene boje; po nazivu revolucije Gadafija „zelena revolucija“). Gadafi se povukao s državničke pozicije, iako je ostao de facto vođa države. U daljnjem periodu pogoršali su se odnosi Libije i SAD-a, zbog libijske potpore protuizraelskim terorističkim skupinama. Nakon terorističkog napada na berlinsku diskoteku u travnju 1986., američke su vojno-zračne snage bombardirale Tripoli i Bengazi. Pri tome je navodno poginula Gadafijeva pokćerka Hana. 21. prosinca 1988. dogodio se bombaški napad na civilni zrakoplov Boeing 747-121 američke zrakoplovne kompanije Pan American World Airways (let 103). Avion je imao rutu London-New York, a napad se dogodio iznad Škotske. Škotsko pravosuđe utvrdilo je kako je za bombaški napad odgovorna državna libijska teroristička organizacija. Kod eksplozije aviona, poginulo je svih 259 putnika, zrakoplov je kompletno uništen i na tlu je zbog pada aviona poginulo još 11 stanovnika u Škotskoj. Ukupno od navedenih žrtava njih su 189 bili državljani SAD-a, zbog čega se napad i smatrao napadom na SAD Sve do 11.rujna 2001., taj je bombaški napad bio na glasu kao najgori teroristički napad na SAD-e po broju žrtava. Libija nikada nije priznala napade u državno ime, ali je platila odštetu u visini 2,46 milijarda američkih dolara žrtvama napada. Naknadno, 2011. Gadafijev je ministar pravosuđa Mustafa Abdel Džalil izjavio kako je taj tadašnji bombaški napad 1986. i 1988. zapovijedio osobno Gadafi. Tu izjavu dao je švedskim novinama „Expressen“ u veljači 2011. Uglavnom, nakon tog napada 1988, 1993. su UN uvele sankcije Libiji, jer Libija nije željela izručiti dvojicu osumnjičenih libijskih agenata, a i u 2. zaljevskom ratu je Libija bila na iračkoj strani. Nakon što je do kraja otplatila odštetu žrtvama bombaškog napada iz 1988. te i žrtvama još jednog bombaškog napada na francuski civilni zrakoplov 1989. u kojem je ubijeno 170 osoba, u rujnu 2003. sankcije Libiji ukinute su u potpunosti. Tome je pridonijelo i to što je libijska vlada pokazala spremnost platiti odštetu žrtvama obitelji napada na berlinsku diskoteku 1986. godine. Također, 2000. je Gadafi utjecao na puštanje talaca (sa zapada) koje su držali islamistički teroristi na Filipinima. Iste godine Libija je osudila 331 osobu koja je bila uključena u napade na inozemne radnike u Libiji, a koje su smatrali da oduzimaju radna mjesta lokalnom stanovništvu. Uz sve navedeno, nakon terorističkog napada na SAD-e, 11. rujna 2001. Libija je bila na strani SAD-a, u smislu kako se SAD-e imaju pravo braniti protiv terorizma. U prosincu pak 2003. Libija je odustala od oružja za masovno uništenje te je i 2004. uništila kemijsko oružje te je 10. ožujka 2004. potpisala pravo međunarodnoj organizaciji za atomsku energiju, na kontrolu nuklearnog oružja u Libiji. Nakon svega navedenog i ukinuća svih sankcija, uspostavljeni su 2006. diplomatski odnosi sa SAD-a, Francuskom i UK. Uz to je i Libija postala partner Italiji u borbi protiv ilegalnih imigranata. Naravno, za uzvrat Libija nije više bila pod embargom uvoza oružja.