section_heading: Životopis
paragraph_text: Zbog toga su on i Nikola Lisac odlučili nešto poduzeti da bi pomogli Hrvatima koji su nedužni bili zatočeni. Odlučili su se na radikalni potez - oteti zrakoplov i prisiliti švedsku vladu neka pusti. Prskalo je pošao pripremati otmicu te je putovao u Stockholm da bi izvidio stanje. Prskalo i Lisac su u najvećoj tajnosti smislili sve detalje. Znajući da je čin vrlo opasan i da ne smiju nitkome vjerovati, samo su njih dvoje pripremali. Detalje nisu znali ni njihovi najbliži. Dva dana prije operacije je za pomagača uzeo Tomislava Rebrinu, koji prema Prskalu, nije znao o pravom cilju te akcije. Rebrina je trebao naručiti karte za let koji je on već odredio Göteborg - Stockholm. Kad su oteli avion 15. rujna 1972., usmjerili su ga prema Malmöu. Kad su sletjeli pilotu su dali dao sam pilotu popis sa šest zatvorenika Hrvata koje su trebali dovesti u roku osam sati i potom ih pošalju zrakoplovom u Španjolsku. Na pregovore je došao švedski ministar pravosuđa iz Stockholma, a Prskalo je pregovarao s njime. Dok su pregovarali o zahtjevima, nije bilo nikakvih problema sa svih 108 putnika i sačlanovima posade. Izgledalo je kao da su i shvaćaju razloge njihova očajnička poteza, da je to politička borba hrvatske gerile. Nakon petnaest sati zahtjevi su im bili ispunjeni, a vrijeme čekanja se iskoristilo da bi putnike opskrbili hranom i pićem.