section_heading: Životopis
paragraph_text: Jeronim Filipović rođen u Proslapu u Rami. Kao dojenče s majkom je iz Rame izbjegao u Sinj. U sinjskom franjevačkom samostanu školovao se i 1706. stupio u Franjevački red. Bogosloviju je studirao u Makarskoj 1707–10. te u Perugi. Za svećenika je zaređen potkraj 1714. U Rimu je studirao pravo. Filozofiju je predavao u Perugi i Firenci. Bio je profesor teologije. Teologiju je predavao 1721–24. u bogoslovnoj školi u samostanu sv. Lovre u Šibeniku. Bio je lektor u Budimu (1732.-1734.). Bio prvi starješina Provincije sv. Kaja (poslije Provincija Presvetog Otkupitelja) 1734.-1738. godine. Tečaj niže teologije 1736. iz Šibenika premjestio je u Makarsku a učilište u Šibeniku postalo je Generalno učilište 1. razreda. U franjevačkom samostanu u Sinju od 1742. do 1745. bio je lektor filozofije. Od 1751. do 1754. godine po drugi put obnašao je dužnost provincijala, a po svršetku te službe ostao je u samostanu u Dobrome u Splitu. Bio je generalni pohoditelj Provincije Bosne Srebrene 1726, bugarske provincije 1734. i 1757. Provincije Presvetog Otkupitelja, a 1755. kao izaslanik generala Reda Bernardina a Terlitio u Bosni. Godine 1757. utjecao je na odluku o ustanovljenju Provincije sv. Ivana Kapistranskog. Bio vrstan, propovjednik, prosvjetitelj i katolički pisac. <ref> Pejo Ćošković 1998. https://hbl.lzmk.hr/clanak.aspx?id=6022 Najpoznatiji su hrvatski pisci iz XVIII. stoljeća: fra Lovre Šitović († 1729.), fra Toma Babić († 1750.), fra Andrija Kačić († 1760.), fra Jeronim Filipović († 1765.), fra Petar Knežević († 1768.) i drugi. <ref> Hrvatin Gabriel Jurišić, Proslov. Kačić, sv. L-LI. Zlatni jubilej 1967-2017. 5.  Mnoga filozofska i teološka djela fra Jeronima Filipovića uništilo je vrijeme. <ref> Juraj Božitković: Ljetopisne bilješke. Bogoslovska smotra, 13 (1925) str. 161–162 https://hrcak.srce.hr/file/67081 Pokopan je u samostanskoj crkvi u Sinju.