section_heading: Reljef
paragraph_text: mini|desno|200px|Pogled s Fairy meadows. Picea smithiana i Pinus wallichiana u prvom planu. Nanga Parbat karakterizira izuzetno vertikalan reljef u svim smjerovima. Južna strana, zid Rupal, smatra se najvišom planinskom liticom na svijetu, koja se uzdiže 4600 m nad svojim dnom. Na sjeveru, nešto blaži obronci zida Rakhiot uspinju se 7000 m od rijeke Ind do vrha u samo 27 km vodoravne udaljenosti, kao jedan od 10 najvećih uspona uopće. Planina je postavljena duž dugačkog hrbata, koji čini luk s udubljenjem usmjerenim na sjever. Luk započinje na sjeveroistoku, s hridi Chongra, koja se uzdiže na Chongra Peak i sporedne vrhove, centralni Chongra Peak i južni Chongra Peak, nakon čega se svija isprva usmjeren jugozapadno, te na zapad, prateći glavni vrh. Greben se dalje nastavlja prema zapadu, potom u smjeru zapad-sjeverozapad, sjeverno od grebena Mazeno, s postepenim opadanjem. Od vrha planine prema sjeveru razdvaja se sporedni hrbat, koji potom naglo zaokreće prema zapadu i dotiče vrh Galano, odakle opada u smjeru zapada duž hridi Galano. Od vrha Galano odvaja se sporedni greben Jalipur, koji opada prema sjeveru. center|mini|590px|Na prilazu baznom logoru, udaljenom oko jedan kilometar. Hrbati izdvajaju tri zone planine: