paragraph_text: Pretpostavlja se da je knjigu izradio redovnik Eadfrith u počast svog prethodnika sv. Cuthberta. Zapravo, zahvaljujući kolofonu (bilješka na kraju rukopisa) poznato nam je podosta o podrijetlu Lindisfarnskih evanđelja, uključujući imena prevoditelja (Aldreda) i spisatelja (biskupa Eadfritha), koji je najvjerojatnije i sam oslikao evanđelje. U irskim samostanima monasi su bili podijeljeni na mlađe (učenike i novake), radničku braću (koji su obavljali težačke poslove) i starije (najiskusniji monasi) koji su se bavili kopiranjem svetih knjiga. Kako su stariji monasi bili jako cijenjeni umjetnici ne čudi da su njihova djela prepisivana biskupima.Janson's History of Art, Pearson Education Ltd., 2007., New Jersey, str. 317. ISBN 0-13-193455-4 mini|lijevo|<center>Tzv. Tepih-stranica s križem prije Evanđelja po Mateju Tekst evanđelja je ispisan insularnim pismom. Rukopis je originalno bio vezan u zlatom optočene korice koje je izradio redovnik po imenu Billfrith, ali su one izgubljene za vrijeme vikinških napada u 8. stoljeću. Dva stoljeća kasnije je Aldred Pisar na rubovima stranica dodao staroenglesku glosu, prevodeći tekst od riječi do riječi, te tako načinio prvi engleski prijevod Evanđelja.