section_heading: Procesualnost
paragraph_text: Alem Korkut (rođen 1970.) koristi netipične kiparske elemente: vremenske procese, pokret, slučajnost. U službi prikaza tih elemenata nalazi se multimedija. Naime, korištenje video-radova, video-projekcija, crteža i kinetičkih objekata pomaže mu u istraživanju i izražavanju koncepta u cjelini. Hošić, I., "Katalog izložbe Alem Korkut: Skulpture", Gradska galerija Bihać, 2012., str. 6, 7, 19 Tijekom dosadašnje umjetničke prakse zaokupljala ga je procesualnost u smislu raspadanja same materije, tj. namjerne izmjene stanja u određenu periodu. Priznaje kako ima strahopoštovanje prema prirodi i njezinim procesima koje želi uključiti u svoj rad. Kiparstvo vidi kao vještinu koja može rekreirati te prirodne procese. Također objašnjava kako namjerno koristi jednostavne forme da ne bi zasjenile sadržaj jer transformacijom forme priziva nova značenja. Ego-trip ciklus je koji je obilježio njegovu karijeru, a obuhvaća radove nastale između 2001. i 2005. godine. U njemu radi autoportrete, odnosno odljeve svog lica od različitih materijala (glina, gips, bronca) koje potom izlaže prirodnim silama ili im sam mijenja oblik. Transformacije zabilježava videom. U Krugu izlaže 24 glinene glave izvađene iz vode u različitim fazama raspadanja, a u Hommage a Rodin referira se na Rodinovu skulpturu Čovjek sa slomljenim nosom tako što udarcima lomi nos autoportretima od još nestvrdnute gline, a potom radi patinirane odljeve spljoštenog nosa. U djelu Preporod oblaže zlatni autoportret glinom i postavlja ga na vrh nebodera u Utrinama gdje dokumentira pucanje gline i otkrivanje zlatnog autoportreta. U ciklusu videoreljefa Voda 2004. – 2006. godine spaja 3 komponente rada, a to su motiv-izvedba-produkt odnosno vido-video-reljef. U njemu preispituje kiparska načela te ponovno upotrebljava glinu koja mu kao materijal pruža puno mogućnosti, bez obzira koristi li ju čvrstu ili tekuću. U ciklusu ''Slabost, snaga ''iz 2011. godine unosi organičnost prirode među stroga geometrijska tijela koja postaju amorfna i meka. Procesualnost najbolje dočarava videorad Tri u kojem snima pad kocaka od različitih materijala (glina, gips, guma) prikazujući njihove razlike u raspadanju. Usporena kamera rasteže proces na 60 sekundi. Također je poznat po svojoj javnoj plastici (Šibenik, Koprivnica, Karlovac) jednostavne forme, savršeno uklopljene u urbano tkivo i otvorene prema građanima.