section_heading: Početak
paragraph_text: Početkom 1920-ih godina, počelo se je održavati Regionalno prvenstvo između nekoliko momčadi, gdje se kod tih momčadi javlja natjecateljski duh, koji je donio pravu atmosferu na stadione. Valencija je 1923. po prvi puta postala regionalni prvak, a tim je uspjehom dobila pravo sudjelovanja u Španjolskom kupu. Rezultati kluba pokazivali su mogućnost velikog napretka, kojim bi bili vrlo uspješna momčad unutar Španjolske. Nakon nekoliko godina nakon svog osnutka, Valencija je bila vrlo moćna momčad tako da nisu, kod ostalih momčadi bili omiljeni. Momčad Valencije je značajno ojačana kada su htjeli doveli vrlo dobre igrače poput Montesa ili Cubellsa, ako žele napraviti nešto više od igranja u Reginalnoj Ligi. Valencijini navijači su se rascijepali na dva dijela jedan dio je za jednog igrača, a drugi dio za drugog igrača, slično kao borba s bikovima: s jedne strane, tu su bili cubellistas, i na drugoj strani, montistas. Na kraju su i jedan i drugi igrali za Valenciju. Takvo nadmetanje je bilo dobro za momčad, jer jednom i drugom igraču je bilo igrati u čast: braniti boje Valencia Club de Fútbol. Arturo Montesinos, Montes, zbog njegovih fizičkih karakteristika (bio je visok 1,90 m), bio je agresivniji igrač od Cubellsa. Eduardo Cubells, bio je puno više, nego tehnički naobrazovan igrača, bio je prvi međunarodni igrač koji je igrao za Valenciju. Povratkom u natjecanje Copa del Rey gdje je Valencia prvi puta sudjelovala, cijeli grad je bio uzubuđen, protivnici su bili Sporting de Gijón. Prva utakmica se je igrala na stadionu Algirós, na prepunom stadionu. Rezultat je završio s 1:0 za Valenciju, a pogodak je zabio Montes. Mjesec dana kasnije, na uzvratnom susretu u Gijónu Valencija je doživjela težak poraz od čak 6:1, po tadašnjim pravilima igrala se je treća utakmica, koja se je održala u Oviedu, u kojoj je Valencija izgubila s 2:0. Unatoč porazu, Valencijina je prednost i činjenica u tome da su odigrali još jednu utakmicu na domaćoj razini, jer se je broj pristalice "Che" povećao. Ovo progresivno povećanje interesa u Valenciji, je rezultiralo tome da je Valencijino rukovodstvo, moralo početi tražiti zemlju koja je na prodaju, za izgradnju novog stadiona. Našli su ga pokraj samog Mestalla kanala za navodnjavanje.