section_heading: Kasne godine (od 42. do 51. godine)
paragraph_text: Prihvaća gostoprimstvo Mattea di Capua, napuljskog plemića. U Napulju upoznaje brojne tamošnje književnike (među kojima i G. B. Marina). Veliki mu prijatelj postaje G. B. Manso, budući biograf, prvi životopisac, koji ga je udomio u svojoj kući. Manso je zaslužan za mnoge faktografske podatke iz Tassova života i stvaralaštva, ali i glavni prenositelj legende o ljubavi Torquata Tassa i Eleonore d' Este, koju su romantičari prisvojili te promicali kao tragičnu vezu između pjesnika i po društvenoj hijerarhiji nedostupna mu voljena bića. U svibnju se vraća u Rim, a prijatelju Mansu javlja se sonetima. Sonet koji je datiran 18. lipnja, s početnim stihom Signor, mentre sottrarmi a’ colpi ingiusti u 11. stih izražava pjesnikovu želju „rasprostrijet dobar glas preko dva mora“ (Tirenskoga i Jadranskog). U Napulju je započeo pisati spjev o stvaranju svijeta (Sette giornate del mondo creato). Odlazi u Rim u potrazi za naklonošću novog pape Klementa VIII., Inocentova nasljednika. Završava spis posvećen napuljskom prijatelju Il Manso overo de l’amicizia.