section_heading: Kopenhagensko tumačenje
paragraph_text: Godine 1909., Einstein predstavlja svoj rad Razvoj naših pogleda na sastav i suštinu zračenja (njem. Über die Entwicklung unserer Anschauungen über das Wesen und die Konstitution der Strahlung; eng. The Development of Our Views on the Composition and Essence of Radiation) u kojem zbraja dotadašnja gledišta fizičara na koncept luminoferusnog (propusnog za svjetlost) etera i, što je još važnije, u kojem razmatra o pojavi kvantizacije svjetlosti. U ovome, kao i u ranijem članku iz 1909., Einstein pokazuje da kvanti energije, koje je u fiziku uveo Max Planck, također posjeduju i dobro određen impuls i da se u mnogim pogledima ponašaju kao da su neovisne točkaste čestice. Ovaj članak obilježava uvođenje modernog fotonskog koncepta (iako je pojam kao takav uveden znatno kasnije, u radu Gilberta Newtona Lewisa iz 1926.). Možda je još značajnije to što Einstein pokazuje da svjetlost može istovremeno biti i val i čestica, i točno predviđa da fizika stoji na rubu revolucije koja će zahtijevati od nje da ujedini ove dva dualna svojstva svjetlosti. Međutim, njegov prijedlog da Maxwellove jednadžbe elektromagnetnog polja treba izmijeniti tako da one dozvole u graničnim slučajevima i singularitete polja, nikada nije dalje razvijan, iako je mogao imati utjecaja na de Broglieovu valno-čestičnu pilot hipotezu kvantne mehanike.