section_heading: Ishrana
paragraph_text: Ova vrsta je, kao i gotovo svi varani, mesožder no prvenstveno strvinar. Zna loviti i živi plijen tako da se prikrada, a kad je dovoljno blizu naglo potrči prema plijenu (komodo varan može doseći brzinu od 20 km/h) te ga zgrabi snažnim ugrizom. Usprkos nedokazanom mišljenju da varani posjeduju bakterije u slini koje su glavni razlog stradavanja plijena, ta teorija je svoje mjesto našla u dokumentarcima, udžbenicima i knjigama. Međutim, 2009. godine je dokazano da varani posjeduju otrov kojim ubijaju plijen te otrovni sustav daleko najsloženiji kod svih gmazova uključujući i zmije otrovnice. U ustima posjeduju jedan veliki stražnji spremnik te pet manjih spremnika za otrov koji se nasumično otvaraju između zubi. Nemaju otvore na zubima kao što je to kod zmija otrovnica ili ostalih otrovnih guštera. Njihov otrov sadrži nekoliko toksina, kao što su AVIT, CRISP, kalikrein, natriuretik te fosfolipazu A2 tipa III. Ti toksini djelujući zajedno kod žrtve varana izazivaju nekontrolirano krvarenje i hipotenziju zbog antikoagulativnih promjena u sastavu krvi te naglog pada tlaka što dovodi do šoka, a plijen se do kraja imobilizira utjecajem hiperalgezijskog grčenja od strane AVIT toksina. Intravenozna doza od 0.1 mg/kg otrova dovodi do duboke hipotenzije, a 0.4 mg/kg je dostatno da izazove hipotenzijski šok.Fry, B. G., et al. 2009. A central role for venom in predation by Varanus komodoensis and the extinct giant Veranus prisca. Proc. Natl. Acad. Sci. U. S. A.