section_heading: NK Posušje u najvišim ligaškim natjecanjima
paragraph_text: Novom organizacijom nogometa u Bosni i Hercegovini klub mijenja ime u NK Posušje i natječe se u najvišem rangu natjecanja Herceg-Bosne. U prvoj sezoni 1993./94 odigran je samo proljetni dio, dok su sve naredne sezone igrane u punom obimu. Klub je u vrijeme rata bio bez matičnog stadiona, koji je služio kao vojna helikopterska baza pa je domaće utakmice igrao na livadama pored grada. Završetkom rata postrožili su se kriteriji pa je klub domaće utakmice igrao na stadionima u Imotskom i Grudama dok se u međuvremenu pristupilo izmještanju heliodroma i temeljitoj obnovi stadiona Mokri Dolac. Godine 1998. obnovljen je teren i izgrađena je sjeverna tribina, a nešto kasnije i velika južna tribina te pomoćni teren. U sezoni 1998./99. klub po prvi put osvaja Prvenstvo Herceg-Bosne i plasira se u doigravanje za prvaka Bosne i Hercegovine, pod pokroviteljstvom UEFA-e, koje nije odigrano zbog političkih igara.<ref> Sljedeće sezone 1999./00. Posušje ponovno osvaja Prvenstvo Herceg-Bosne i tako proslavlja 50. godišnjicu postojanja i plasman u novoosnovanu Premijer ligu Bosne i Hercegovine koja nastaje ujedinjenjem bošnjačkog Nogometnog saveza Bosne i Hercegovina i Nogometnog saveza Hrvatske Republike Herceg-Bosne. Nakon dvije sezone Premijer ligi Bosne i Hercegovine pristupaju i srpski klubovi a NK Posušje zbog dobrog plasmana i dalje ostaje u najvišem rangu natjecanja. U klubu su od osnutka igrali domaći igrači, sve do kasnih devedesetih kad glavnu riječ preuzimaju menadžeri. Njihovim dolaskom omladinski pogon je zapostavljen a gotovo cijelu momčad su činili igrači sa strane, ponajviše iz Hrvatske i BiH a bilo je tu i igrača iz Južne Amerike, Afrike i središnje Europe. Igrači su često mijenjani a bilo je slučajeva da se nakon (polu)sezone promjeni cijela standardna momčad, tako je 2001. godine u međusezoni promijenjeno čak četrnaest standardnih prvotimaca.<ref> Isti slučaj je bio s promijenama trenera pa je tako samo u 1999. i 2000. godini promijenjeno trinaest trenera, redom: Frane Poparić, Stanko Mršić, Bračulj, Skoko, Albert Pobor, Ivica Kalinić, Davor Puljić, Blaž Slišković, Frane Poparić (dugi put), Goran Dukić, Renić, Stjepan Čordaš i Vjeran Simunić.<ref> Kasnije se stanje po ovom pitanju popravilo pa su tako treneri i igrači dobili priliku za ozbiljniji rad. Klub se od početaka zajedničke lige borio za vrh, no uvijek je malo nedostajalo za izlazak u europska natjecanja. U zadnjim sezonama Premijer lige borba se svela na opstanak u ligi. Nakon sezone 2008./09. klub ispada u Prvu ligu FBiH, te nakon nekoliko kola u sezoni 2009./10. odustaje od daljnjeg natjecanja zbog loše financijske situacije.