section_heading: Izbori pape kroz povijest
paragraph_text: Prema nekim zapisima, prvi su pape, sve do pape Bonifacija II. (530. – 532.), birali sami svoje nasljednike. U početku se nisu birale vođe čitave Crkve, nego samo rimski biskup kojega su birali samo iz redova svećenika i vjernika Rima. To je bio običaj sve dok rimski car Konstantin I. Veliki nije priznao kršćanstvo kao glavnu religiju Rimskog Carstva. Otada se i carevi počinju miješati u izbor pape. Najpoznatiji slučaj je izbor pape Bonifacija I. 418. godine. Nakon raspada zapadnog Rimskog Carstva, najsnažniji vladar tog razdoblja bio je Teodorik Veliki koji je utjecao na izbor pape. Nakon slabljenja moći Ostrogota, utjecaj u izboru pape je imao Carigrad. Bizantski su carevi sebi pridržali pravo potvrde izabranog pape. Taj način izbora održao se sve do pape Benedikta II. (684. – 685.), iako su i poslije, u srednjem vijeku, moćni vladari u mnogome utjecali na izbor ili čak postavljali pape. Tako je, primjerice, Karlo Veliki postavio papu Hadrijana I. (772. – 795.)