section_heading: Geologija
paragraph_text: Krater je izvorno morao biti dubok, s visokim planinskim rubom i visokim središnjim vrhom. S vremenom se dno kratera opustilo do sfernog oblika površine Tetije, a rub i središnji vrh kratera su kolabirali (slično opuštanje vidljivo je na Jupiterovim mjesecima Kalisto i Ganimed). To ukazuje da je u vrijeme Odisejevog udara Tetida morala biti dovoljno topla i savitljiva da dopusti da se urušavanje topografije; njegova unutrašnjost možda je čak bila tekuća. Da je Tetida bila hladnija i krhkija u trenutku udara, mjesec bi se možda bio raspao, a čak i da je preživio udar, topografija kratera bi zadržala svoj oblik, slično kao krater Herschel na Mimasu.<ref>