section_heading: Podjela i odlike
paragraph_text: Mammenski stil je dobio ime po arheološkom nalazu koji ga je definirao, ratnoj sjekiri iz raskošno opremljene grobnice u blizini Mammena na Jutlandu u Danskoj, gdje je otkriven vikinški grobni tumul s kraja 10. st. Bogato ukrašena srebrnim umecima s obje strane oštrice, dok su prikazi životinja sve su realističniji, a pojavljuju se i biljni ornamenti s druge strane sjekire. Na vrhu, u blizini drške, vidljiv je isprepleteni čvor na jednoj strani i trokutna ljudska maska (sa širokim nosom, brkovima i bradom poput spirale). Maska je omiljeni motiv mammenskog stila, preuzet iz prethodnih stilova. Ova je željezna sjekira vjerojatno bila ceremonijalno oružje i dokazuje da je vlasnik vjerojatno imao kraljevski status. Dodatna potvrda tomu je kvaliteta odjeće u kojoj je ukopan, s raskošnim utkanim ukrasima i ukrašena dodacima od svile i krzna. mini|lijevo|200px|<center>Runski kamen iz Vanga, [[Oppland, rano 11. st.]] mini|255px|<center>Izrezbareni ukrasi [[Urneška drvena crkva|Urneške drvene crkve, kasno 11. st.]] Prvu polovicu 11. st. označava ringeriški stil, nazvan prema području Ringerike, sjeverno od Osla, u Norveškoj, gdje je otkrivena grupa runskih kamenih spomenika. Karakteristična je biljna ornamentika, no još uvijek prevladavaju motivi vrpčasto oblikovanih životinja. Najčešći motivi su lavovi, ptice, životinje s tijelima oblikovanim u trake i spirale. Za definiranje ringeriškog stila najčešće se uzima 2,15 metara visoki izrezbareni kamen iz mjesta Vang u Opplandu. Osim runskog natpisa uz desni rub, glavna površina kamena Vang ispunjena je uravnoteženim vitičastim ornamentom koji izbija iz dvije spirale na dnu kamena i dvaput se križaju prije nego završe s viticama u obliku luka; na križanjima izbijaju nove vitice i pojavljuju se novi kruškoliki motivi iz centra vitica prema gornjem vrhu. Iznad vitičastog uzorka prikazana je velika životinja u raskoraku vanjskih rubova istaknutih dvostrukim konturama sa spiralno označenim kukovima. Ringeriški stil u metalurgiji predstavljaju dva primjerka bakrenih vjetrokaza s pozlatom: jedan iz mjesta Källunge u Gotlandu, drugi iz Söderale u Hälsinglandu. Posljednji je ukrašen s dvije aksijalno izvedene krivulje u obliku zmija s istaknutim usnama i kruškolikim očima iz kojih izlaze simetrično postavljene vitice.