section_heading: Ekspanzivni
paragraph_text: 320x220px|okvir|desno|6,5×55mm prije i poslije proširenja. Duga podloga/baza i mali promjer pokazuju da je ovaj metak dizajniran za duboki prodor na velikoj lovini. Metak na fotografiji je prošao više od pola puta kroz [[Los|losa prije nego što se zaustavio.]] Više učinkoviti, na lakše mete, su metci šupljeg vrha i mekog ravnog vrha. Ovi su konstruirani za uporabu hidrauličnog tlaka tkiva mišića za proširenje metka. Metak šupljeg vrha se ljušti prema nazad u osam ili devet povezanih komadića koji uzrokovaju proširenje oštećenom području. Metak šupljeg vrha se puni vodom iz tijela tijekom udara, potom se proširuje dok ga voda nastavlja puniti. Ovaj proces se zove gljivarenje jer idealni rezultat je oblik koji nalikuje gljivi—cilindrična podloga/baza, prekrivena širokom površinom gdje se vrh metka oljuštio prema nazad da bi izložio više područja za tvorbu više povlačenja tokom prolaza kroz tijelo. Pobakreni metak šupljeg vrha napunjen u čahuru .44 Magnuma, primjerice, s originalnom težinom od 15,55 g i promjerom 11 mm bi se mogao "zgljiviti" nakon udara da bi oblikovao grubi krug promjera 18 mm i dobio konačnu težinu od 15,48 g. Ovo je izvanredna performansa; skoro je cijela težina zadržana, a frontalno površinsko područje se poveća za 63%. Prodor metka šupljeg vrha bi bila manja nego pola sličnog neekspanzivnog metka, a rezultirajuća rana ili trajna šupljina bi bila puno šira.