section_heading: Pregled
paragraph_text: Roditelji pape Herakla su bili pogani iz Aleksandrije, ali su bili vjernici i kao takvi su bili kršteni odmah nakon njegovog rođenja. Pošto su bili obrazovani, podučavali su ga u grčkoj filozofiji, a zatim i u kršćanskoj mudrosti. Također je proučavao četiri evanđelja kao i poslanice. Sv. Demetrij I. 12. papa iz Aleksandrije ga je zaredio za đakona, a zatim i za svećenika u aleksandrijskoj crkvi. Bio je uspješan u službi i pouzdan u svemu što mu je bilo povjereno. Naslijedio je Origena na mjestu dekana aleksandrijske katehetske škole.<br> Nedugo nakon što je papa Demetrije I. preminuo (9. listopad 232. AD), Heraklo je izabran za patrijarha sv Stolice sv. Marka. Tijekom svoga službovanja budno je pazio na kršćanske vjernike, dok je istovremeno preobraćivao i krstio mnoge pogane. Ulagao je velike napore u poučavanje, propovijedanje i upućivanje prijestupnika na pravi put. Dodijelio je sv. Dioniziju posao prosuđivanja u sporovima između vjernika, kao i brigu o njihovim poslovima i odnosima.<br> Iako se u suvremenoj literaturi patrijarsi Aleksandrije i sv. Stolice sv. Marka većinom nazivaju papama, Heraklo je ustvari prvi patrijarh za kojega postoje pisani dokumenti u kojima ga se oslovljava s titulom "papa" (grčki, Papás, termin koji je izvorno bio oblik adresa koja znači "Otac", a koju rimska crkva nije koristila sve do šestog stoljeća).<br> Prvi poznati zapis ove titule koja je dodijeljena Heraklu nalazi se u pismu Filemonu koje je napisao rimski biskup Dionizije:<br> blagoslovljenog pape Herakla.]