section_heading: Životopis
paragraph_text: Uspostavom NDH imenovan je odsječnim savjetnikom ministarstva zdravstva i uskoro načelnikom u ministarstvu udružbe. Posao se odmah stvorio, jer potrebe za zbrinjavanjem stradale djece s ratom ugroženih područja strahovito su rasle. Osobito je bilo polovicom 1942. godine, nakon tzv. Kozaračke ofenzive. U pomoć su priskočili Crveni križ Hrvatske, Caritas Nadbiskupije zagrebačke, »Akcija Diane Budisavljević«, socijalni i zdravstveni radnici, brojni Zagrepčani, poznati i nepoznati, Međunarodni Crveni križ, katoličke redovnice i svećenici. 15. srpnja 1942. imenovan je Brössler odbornikom Središnjeg upravnog odbora Hrvatskog Crvenog križa, nekoliko dana nakon što je iz logora Stare Gradiške stigao prvi konvoj djece u Zagreb. To su bila uglavnom srpska pravoslavna djeca s Kozare. Dio te djece bio je i u jasenovačkim logorima. Vijest da se u jasenovačkim logorima nalazi oko 12.000 djece u Zagreb je donijela časna sestra, redovnica Družbe Kćeri Božje ljubavi Monika Štampalija, a ne kako je jugokomunistička propaganda poslije rata prešućivala tu istinu i širila laž da je Komunistička partija tu vijest donijela u Zagreb. Situacija je bila hitna, jer su ta djeca, u dobi od nekoliko mjeseci do 15 godina starosti, bila izgladnjela, bolesna, bez najelementarnijih mogućnosti za život, mnoga su umirala. Brössler je odmah poradio izvući tu djecu iz logora, prihvatiti ih u Zagrebu i organizirati daljnji smještaj.