paragraph_text: Zbog položaja Usore na tom prometnom pravcu koji od Teslića do Doboja te dalje sve do Bijeljine i dalje prema Srbiji., Usora i Tešanj bili su izloženi stalnim napadima. Srbi su zato morali zaobilaziti to područje putem sve preko Banja Luke pa u Doboj i Bijeljinu. Pred blagdan Svetog Ive 1993. godine u Žepče je bio sazvan vojnih vrh HVO-a Usora (110. brigada HVO Usora), vodstvo Hrvatske zajednice Usora, zapovjedništo policije Usore i svećenici s područja Usore (pet svećenika). U Žepču ih je čekao na sastanku isti sastav s područja Žepča. Na sastanku im je telefaks koji je došao iz zapovjedništva Herceg bosne pročitao zapovjednik 111XP brigade HVO-a iz Žepča gospodin Ivo Lozančić. Sadržaj je bio otprilike da "pale svoje kuće da ne ostanu balijama i krenu prema Banja Luci gdje ih čeka biskup Komarica i banjolučki Caritas, a odatle ćete u organizaciji Caritasa poći prema Zagrebu gdje vas čeka svećenik Pero Pranjić". Velečasni Bajić, najstariji među katoličkim svećenicima osjetio je da mora reagirati brzo i odlučno te je reagirao uz podršku svih svećenika – i Usore i Žepča. Usprotivili su se i rekli da će ostati, makar svi izginuli. Vojno i civilno vodstvo Usore i Žepča nije tako reagiralo i ostalo je neopredijeljeno. Podijeljenu diskusiju prekinuo je gospodin Lozančić riječima «Prepustite to meni ja ću to riješiti.» Nije poznata uloga g. Lozančića, ali nekoliko dana poslije 111XP HVO žepačka brigada dopustila je preko svog teritorija da se Srbi iz Teslića povežu sa Srbima na Ozernu i te su u Usori ostali u potpunom okruženju i totalno okruženje trajalo je skoro godinu dana. Uskoro su Usorani pali u okruženje. Isključen im je dovod struje, opskrba gorivom onemogućena, zalihe hrane su nestajale kao i lijekovi i sanitetski materijal. Hrvati su uveli takozvanu "akciju padobran" kojom je ovdje dopremana vrlo mala količina pomoći i ovdje se zbog te izolacije doslovno umiralo od gladi. Zahvaljujući odlučnoj akciji vlč. Bajića i složnom svećeničkom otporu odlasku, Usora je opstala i nije pala pod Republiku Srpsku. <ref>Garevac.net Anto Burić: Slobodna Usora, 1. studenoga 2008.] (pristupljeno 25. siječnja 2017.)