section_heading: Kontekst
paragraph_text: Nakon postupnog oslobađanja od Osmanskog carstva, Srbijom su vladale dvije suparničke obitelji: Karađorđevići i Obrenovići. Dok su Obrenovići bili pro-austrijski, Karađorđevići su bili pro-ruski,<ref> pa su obje strane dobivale financijski podršku svojih saveznika.<ref>Salzburger (1977.) str. 202. Nakon što je u svibnju 1868. godine ubijen Mihajlo Obrenović, na prijestolje je došao njegov rođak Milan. Osim što je zbog autokratske vladavine Milan bio nepopularan, imao je tu nesreću da je nakon Sanstefanskog mira Rusija svoju podršku dala Bugarskoj, zbog čega se on okrenuo Austro-Ugarskoj. Milan se proglasio kraljem 1882., ali su ga poraz u ratu protiv Bugarske 1885. i nasilno gušenje Timočke bune<ref> učinili dodatno nepopularnim.<ref> Krajem prosinca 1888. Milan je pod pritiskom Narodne radikalne stranke uveo novi ustav čime je država postala parlamentarna demokracija,<ref>Bataković 2005, <abbr>str</abbr> 182-183. a zatim abdicirao u korist svog sina Aleksandra, te se povukao u Pariz kako bi živio kao običan građanin. Godine 1981. kralj Aleksandar i Nikola Pašić posjetili su Rusiju u kojoj su od cara Aleksandra III dobili uvjerenje da Rusija ni u kojem slučaju neće podržati pripajanje BiH Austro-Ugarskoj i da će Rusi podržati srpske interese u Makedoniji i tzv. "staroj Srbiji" što je bio naziv za područje nekadašnjeg Dušanovog carstva. Aleksandrovoj majci – staroj kraljici Nataliji bio je zabranjen ulaz u Beograd,<ref> pa je živjela u francuskom gradu Biaritzu u društvu buduće kraljice Drage. Prlikom jednog posjeta svojoj majci, Aleksandar se zaljubio u majčinu dvorsku damu Dragu, koja je bila dvanaest godina starija udovica jednog inženjera. Aleksandrov otac ga je u međuvremenu pozvao u Beč, gdje je Aleksandar dodjelio orden austro-ugarskom upravitelju BiH i ministru financija Benniju Kallayu, što je u Srbiji odjeknulo negativno zbog vlastitih interesa u Bosni koji su bili u sukobu s Kallayjem.Relevantna bibliografija na engleskom o ovom pitanju je, primjerice : David MacKenzie,Ilija Garašanin: Balkan Bismarck, izd. Columbia University Press New York, 1985,<small>(ISBN 0-88033-073-2)</small>, osobito poglavlje. IV "Forging a National Program - Načertanije" ; od istog autora : The Serbs and Russian Pan-Slavism, 1875-1878, izd. Cornwell University Press, 1967, <small>(ISBN 978-0801402838)</small> ; i : Gale Stokes 1990, poglavlja 4 i 5 « War and Politics » te « Facing Independance » Nakon što se bivši kralj Milan u listopadu 1897. vratio u Srbiju, on i nova državna vlada počeli su Aleksandru tražiti princezu zapadnog porijekla za brak, ignorirajući činjenicu da se Milan tada već redovito viđao s majčnom dvorskom damom Dragom. Milan je uskoro objavio zaruke s Dragom, što je izazvalo neodobravanje roditelja i srpskog establišmenta. Par se konačno oženio 23. srpnja 1900. a kraljica je uskoro navodno zatrudnila. Prema jednom tajnom izvješću, međutim, za Dragu se tvrdilo da je neplodna, što Aleksandar nije htio potvrditi pa se dogodio skandal kad je ispalo da je Dragina trudnoća bila lažna. Zbog tog skandala ruski je car odbio primiti srpski par na svom dvoru. Kao odgovor, Aleksandar se ponovno počeo približavati Austro-Ugarskoj.