section_heading: Nuklearna reakcija
paragraph_text: Već kratki pregled nad poznatim jezgrama odmah pokazuje da u prirodi nisu ostvarene sve moguće kombinacije između protona i neutrona. Kod jezgri je broj protona približno jednak broju neutrona. Kod lakih jezgri vrijedi ovaj zakon vrlo točno. Najčešće jezgre u prirodi, kao helij <sub>2</sub>He<sup>4</sup>, ugljik <sub>6</sub>C<sup>12</sup>, dušik <sub>7</sub>N<sup>14</sup>, kisik <sub>8</sub>O<sup>16</sup>, magnezij <sub>12</sub>Mg<sup>24</sup>, silicij <sub>14</sub>Si<sup>28</sup>, sumpor <sub>16</sub>S<sup>32</sup>, kalcij <sup>20</sup>Ca<sup>40</sup>, građene su od jednakog broja protona i neutrona. Dolaze i izotopi tih jezgri, kod kojih je ta simetrija između protona i neutrona za jednu ili dvije ili tri čestice narušena, ali se ipak sve te jezgre gomilaju oko dijagonale kod koje je broj protona jednak broju neutrona. Ta približno ostvarena simetrija između broja neutrona i protona jedan je od temeljnih zakona fizike jezgre, i mi ćemo morati tražiti razlog te simetrije. Kod težih jezgri prevladava sve više broj neutrona nad brojem protona. Suvišak neutrona nad protonima iznosi kod teških jezgri po više desetaka. "Rijeka" jezgri završava s uranijem, koji ima električni naboj 92 i masu 238. Broj neutrona kod te jezgre jednak je razlici između mase i naboja, dakle 238 - 92 = 146. Suvišak neutrona nad protonima iznosi kod toga glavnog uranijevog izotopa 54. Simetrija je tu već znatno narušena.<ref> Ivan Supek: "Nova fizika", Školska knjiga Zagreb, 1966.