section_heading: Zbrinjavanje kozaračke djece
paragraph_text: Upravu nad bolnicom za djecu u Jastrebarskom, u koju su prva djeca stigla u srpnju 1942. godine, nakon evakuacije iz Stare Gradiške i Jasenovca, imaju časne sestre milosrdnice sv. Vinka Pulskog. Kako je ta bolnica imala kapacitet za prihvat do tisuću djece, do kraja mjeseca u obližnjem mjestu Reka otvoren je prihvatni centar za još dvije tisuće djece, također pod vodstvom sestara milosrdnica.<ref> Dio djece koja su iz Stare Gradiške od 11. srpnja 1942. god. stizala željeznicom u Zagreb, smještan je u crkvene objekte u Zagrebu, uključujući staklenik uz sam nadbiskupski dvor na Kaptolu, koje je na raspolaganje stavio nadbiskup Stepinac.<ref>[https://hrcak.srce.hr/clanak/399999 "Neke spoznaje o zbrinjavanju i zdravstvenoj skrbi djece s Kozare u prihvatilištima 1942. godine"], Igor Vukić i Ilija Kuzman, Pilar : časopis za društvene i humanističke studije, Vol. XVI No. 31(1), 2021. Stepinac će potom preko Caritasa pomoći pri udomljavanju djece, uglavnom u hrvatske obitelji po selima. Do kraja 1942. godine bit će udomljeno 5.124 djece. Diana Budisavljević na sastanku 23. kolovoza 1942. godine s razočaranjem suočava vodeće ljude Caritasa s činjenicom kako neka nadbiskupova obećanja nakon pet dana još nisu ispunjena, ali u kasnije u bilješci s tog sastanka o suradnji s nadbiskupskim Caritasom govori sa zadovoljstvom. U cijelom kasnijem razdoblju o svojoj učestaloj suradnji s nadbiskupom Alojzijem Stepincem Diana Budisavljević govori samo najboljim riječima.<ref> Stepinac je poslao svoju poslanicu Caritasu da pomognu pri udomljavanju djece ''"tek nakon što je 23. kolovoza 1942. objavljena odredba Ministarstva udružbe da se ”izbjeglička” djeca mogu kolonizirati u obiteljima."''<ref> Do kraja 1942. godine bit će udomljeno 5.124 djece.