section_heading: Štovanje
paragraph_text: Braća franjevci fra Šimunove zemne ostatke prenijeli su u samostansku crkvu. Tu je tijelo ostalo izloženo 40 sati. Do njegova odra nagrnulo je mnoštvo svijeta iz grada i okolice Ripatransonea. Ljudi su spontano izrezivali dijelove habita, da sačuvaju neku uspomenu na njega. Tako su ga franjevci morali obući u novi habit, a pokraj odra postaviti stražu, da se zaštite smrtni ostatci. Građani su dali načiniti fra Šimunovu posmrtnu masku i bolji lijes za njegovo tijelo. Fra Šimuna je na platnu naslikao slikar Giuseppe Gramacci. Tko je bio sretniji, dokopao se i pojedinih stvarčica i kratkih spisa iz Šimunove ćelije, kao dragocjene relikvije. Ljudi su se spontano počeli obraćati njegovu zagovoru, tim više što su se događala i uslišanja. Primjerice bolesno dijete kod kojega su liječnici izgubili svaku nadu za ozdravljenje, ozdravilo je na fra Šimunovu grobu; žena oboljela od raka ozdravila je stavivši si na bolesno mjesto na tijelu krpicu od fra Šimunova habita; slijepci su dobivali vid; hromi su prohodali; posvađani se pomirili; duševni bolesnici ozdravljali...