section_heading: Izgled i način korištenja oružja
paragraph_text: Lakše arkebuze, zvane i ručne arkebuze, služile su za borbu na otvorenom polju, a pri paljbi su naslanjane na rame, prsa ili podupirač. Strijelac ( arkebuzir) je nosio sa sobom kožnu torbu sa zrnima, barutnicu s barutom za potprašivanje i (preko lijevog ramena, na jednom nizu) drvene cjevčice s odmjerenim barutnim punjenjem za svaki metak posebno (obično i i cjevčica). Pucalo se kroz falju na kraju cijevi (koja se u prvo vrijeme nalazila na njegovom gornjem dijelu, kasnije s desne strane, kao i čančić s poklopcem i barut za potprašivanje). U početku se barut u falji palio užarenim ugljenom, zatim usijanim željezom, a kada je uveden poseban mehanizam za pucanje, tzv. taban, zapaljenim fitiljem i najzad (poslije usavršavanja tabana) iskrom od kremena.