section_heading: Prostitutke u književnosti
paragraph_text: U novoj komediji prostitutke su, baš kao i robovi, postale vodeće osobe šaljivih kazališnih predstava. Za to je postojalo nekoliko razloga: dok se stara komedija bavila političkim temama, nova komedija je naglasak stavljala na osobne teme i svakodnevni život Atenjana. Zatim, društveni običaji toga doba nalagali su lijepo odgojenoj ženi ne pojavljivati se sama na ulici, dok je kazališna scena prikazivala vanjštinu. Jedine žene koje su se redovno pojavljivale same na ulici bile su, logično, prostitutke. Spletke u novoj komediji stoga se često pripisuju prostitutkama. „Sve dok bude snalažljivih robova, strogih očeva, nečasnih posrednica i umiljatih prostitutki, Menandar će živjeti“, kliče Ovidije u djelu Ljubavi (I, 15, 17-18). Prostitutka može biti družica glumca koji igra ulogu ljubavnika. U tom slučaju, slobodna i čestita, ona je prisiljena baviti se prostitucijom nakon što su ju roditelji napustili ili nakon što su ju oteli gusari (Sikionci). Pošto su ju biološki roditelji prepoznali po draguljima koje su joj ostavili dok je bila u kolijevci, oslobođena djevojka sada se može udati. Isto tako, prostitutka se vrlo često pojavljuje i kao sporedni lik. Njeni odnosi s prijateljem glavnog glumca čine drugu ljubavnu intrigu kazališnog komada. Osim toga, Menandar je osmislio, nasuprot uvriježenoj predstavi gramzive prostitutke, i osobu bludnice velika srca u Parničarima, gdje upravo ona omogućava sretan završetak predstave.