paragraph_text: U slučaju normalnih zvijezda male mase, veliko oslobađanje energije uzrokuje da velik dio jezgre izađe iz degeneracije, dopuštajući joj da se termički proširi, trošeći isto onoliko energije koliko i ukupna energija koju oslobodi bljesak helija, i bilo koje lijevo -preko energije se apsorbira u gornje slojeve zvijezde. Stoga se helijev bljesak uglavnom ne može otkriti za promatranje, a opisuju ga isključivo astrofizički modeli. Nakon širenja i hlađenja jezgre, površina zvijezde brzo se hladi i skuplja za samo 10.000 godina sve dok ne postane otprilike 2% njezina prijašnjeg radijusa i sjaja. Procjenjuje se da elektron-degenerirana jezgra helija teži oko 40% mase zvijezde i da se 6% jezgre pretvara u ugljik.<ref>