section_heading: Psihoanaliza
paragraph_text: Danas se razlikuju klasična i moderna psihoanaliza. U klasičnoj psihoanalizi naglašava se uloga nesvjesnih instinkta, pacijenta se vodi k točnim informacijama, smatra se da će pacijent moći prevladati svoje probleme kad stekne uvid u njih, analitičar je emocionalno neutralna figura, terapija je često individualna i dugotrajna te se usmjerava na restrukturiranje cijele ličnosti. U modernoj psihoanalizi ističe se utjecaj socijalnih i kulturalnih varijabli na ponašanje, usmjerava se na razrješenje otpora, smatra se da pacijent mora nešto naučiti o svojim nezadovoljenim maturacijskim potrebama da bi rastao, analitičar je aktivniji i empatičniji, koristi se grupna terapija, terapija je kraća, usmjerena je na prošlost i sadašnjost te su ciljevi jasniji. Jedna od tih pretpostavki suvremene psihoanalize je da pacijent analitičara doživljava kao nekoga tko posjeduje osobine važnih ljudi iz pacijentove prošlosti. Uz to, pacijentove radnje su obrasci iz njegove prošlosti te se dio mentalne aktivnosti svih ljudi ponekad događa izvan svijesti. Naposljetku, bitno je da ljudi žele shvatiti sebe te primijeniti te spoznaje kako bi došlo do promjena u načinu na koji misle, osjećaju i djeluju.