section_heading: Povijesne prilike
paragraph_text: Povijesne prilike koje su dovele do ukidanja Družbe Isusove imaju početak u isusovačkim redukcijama u Južnoj Americi koje su uvelike emancipirale Indijance iz tamošnjih područja. Njihova uspješnost i ekonomski profit zapao je za oko kolonizatora, napose Burbonaca koji su ih htjeli posjedovati. Šireći takvu politiku isusovci su protjerani iz Brazila 1754., iz Portugala 1759., iz Francuske 1764., iz Španjolske i svih njenih kolonija 1767. i iz Parme 1769. Jaka diplomatska aktivnost i pritisak na papu Klementa XIII. nije uspjela, te papa nije htio popusti i dokinutu isusovce. Čak je 7. siječnja 1765., izdao i bulu Apostolicum pascendi munus kojom je hvalio Družbu Isusovu ali vladari nisu dopustili da se ona javno čita. Poslije njegove tajnovite smrti na konklavama je izabran franjevac Giovanni Gangenelli, koji je uzeo ime Klement XIV. U početku svoga pontifikata pokušavao je udovoljiti protivnike isusovaca, tako da se jako represivno ponašao prema njima. Odbio je primiti u audijenciju isusovačkog generala Lorenza Riccia, zabranio im primati novake, što je značilo prestanak reda. Diplomatski i politički pritisak je bio toliki da su katoličke zemlje prijetile da će se odijeliti od Crkve ako se ne ukine Družba Isusova. Klement XIV. je popustio pod pritiskom i izdao bulu kojom se zabranjuje Družba Isusova 21. srpnja 1773.