section_heading: Prihvaćanje struke
paragraph_text: Povijest otuđenja od roditelja ukazuje na rastuće priznanje njegova medicinskog statusa. U 1996., Predsjednička radna skupina za nasilje i obitelj Američkog udruženja psihologa (APA) ukazala je na nedostatak podataka koji bi dokazivali sindrom otuđenja od roditelja (PAS), i izrazila dvojbe u vezi s korištenjem te sintagme. Međutim je APA 1. siječnja 2008. objavila priopćenje, navodeći da organizacija nema službeni stav u odnosu na sindrom otuđenja od roditelja (PAS).<ref> Rezultati ankete provedene među pravnim i stručnjacima mentalnog zdravlja iz 2009. pokazuju da postoji umjerena podrška prihvaćanju postojanja otuđenja od roditelja. Međutim, i dalje postoje otpori prihvaćanju postojanja sindroma otuđenja od roditelja. William Bernet, u petoj inačici Dijagnostičkog i statističkog priručnika za mentalne poremećaje DSM-5, koji je objavljen 2013. godine, založio se za uključivanje poremećaja otuđenja od roditelja kao dijagnoze koja se odnosi na otuđenje od roditelja. Njegova koncepcija odnosi se na otuđenje od roditelja i razne druge opise ponašanja za koja vjeruje da predstavljaju osnovni koncept poremećaja otuđenja od roditelja. u prosincu 2012. godine je prijedlog odbijen.<ref> Neki su sugerirali da je opća ideja sindroma pokrivena u DSM-5 u blisko povezanoj dijagnozi: "Relacijski problem roditelj-dijete". Npr., djetetova percepcija otuđenog roditelja "može uključivati negativne atribute koje je primilo od drugih, neprijateljstvo prema ili žrtvovanje drugog (roditelja) i neopravdane osjećaje udaljenosti."<ref>Kay, B. (2013). Barbara Kay: Teaching children to hate the ex. National Post, May 23, 2013.<ref>Franklin, R. (2013). Limited Definition of parental alienation syndrome included in the DSM-V. National Parent's Organization, May 26, 2013.