section_heading: Albanska književnost na Kosovu
paragraph_text: Pjesništvo kosovskih Albanaca nakon Drugog svjetskog rata doseglo je najnaprednije univerzalne vrijednosti u albanskoj književnosti uopće. Oslanjalo se na najkvalitetnija univerzalna pjesnička iskustva i škole izražavanja. Uobičajen je ezopski jezik, koji su gajile generacije 1950-ih i 1960-ih. Najnapredniji dio albanske poezije tijekom druge polovice dvadesetog stoljeća izražavao je nepovjerenje u proklamirane komunističke vrijednosti, kao i diskretne pobune protiv antialbanske političke stvarnosti. Značajan poticaj za razvoj poezije ranih 1950-ih dale su dvije pjesničke zbirke Martina Camaja: Flauta među planinama (Nji fyell ndër male, Priština, 1953.) i Pjesma nizinskih pašnjaka (Kânga e vërrinit; Priština, 1954.), koje su nadahnute njegovim rodnim mjestom u gorju sjeverne Albanije. Godine 1955. pjesnik Esad Mekuli objavit će i knjigu Za tebe (Për Ty), koja je imala velik utjecaj. Krajem 1950-ih pojavit će se generacija "devetorice" predvođena Azemom Shkrelijem, koji je dosegao pjesničke vrhunce albanske književnosti. Ovoj generaciji pridružio se Ali Podrimja, koji tada počinje objavljivati svoje stvaralaštvo na stranicama časopisa Jeta e Re. Početkom 1970-ih pojavila se nova generacija pjesnika, uključujući Sabrija Hamitija.