section_heading: Obnova neovisnosti
paragraph_text: Narodni front Latvije zagovarao je da svi stalni stanovnici imaju pravo na latvijsko državljanstvo, međutim, nije usvojeno opće državljanstvo za sve stalne stanovnike. Umjesto toga, državljanstvo su dobile osobe koje su bile državljani Latvije na dan gubitka neovisnosti 1940. godine, kao i njihovi potomci. Kao posljedica toga, većina etničkih neletonaca nije dobila latvijsko državljanstvo, jer ni oni, ni njihovi roditelji nikada nisu bili državljani Latvije, postajući tako nedržavljani ili državljani drugih bivših sovjetskih republika. Do 2011. godine više od polovice nedržavljana polagalo je ispite za naturalizaciju i dobilo latvijsko državljanstvo, ali je 2015. u Latviji još uvijek bilo 290 660 nedržavljana, što je predstavljalo 14,1% stanovništva. Oni nemaju državljanstvo niti jedne države i ne mogu sudjelovati na parlamentarnim izborima.<ref> Djeca rođena od nedržavljana nakon ponovne uspostave neovisnosti automatski imaju pravo na državljanstvo. mini|Latvija je postala članicom Europske unije 2004., a potpisala je [[Lisabonski ugovor 2007. godine.]] Republika Latvija proglasila je kraj prijelaznoga razdoblja i obnovila punu neovisnost 21. kolovoza 1991., nakon neuspjela pokušaja sovjetskoga državnog udara. Novi saziv Latvijskoga parlamenta Saeime ponovno je izabran 1993. godine. Rusija je okončala svoju vojnu prisutnost dovršenjem povlačenja svojih postrojbi 1994. i zatvaranjem radarske stanice Skrunda-1 1998. godine. Glavni ciljevi Latvije devedesetih, ulazak u NATO i Europsku uniju, ostvareni su 2004. godine. Devetnaesti summit NATO-a 2006. održan je u Rigi.<ref> Vaira Vīķe-Freiberga bila je predsjednica Latvije od 1999. do 2007. godine i bila je prva žena na čelu jedne države iz bivšega sovjetskoga bloka. Vīķe-Freiberga bila je jedna od ključnih političkih ličnosti zaslužnih za pristupanje Latvije NATO-u i Europskoj Uniji 2004.<ref>