section_heading: T-55
paragraph_text: minijatura|desno|200px|T-55 Od 1959. proizvodi se i T-55K zapovjedna verzija tenka koji je opremljen R-112 radiom, AB-1-P/30 generatorom na benzin i TPN-1-22-11 noćnim vizorom. Zbog sve ove opreme smanjen je borbeni komplet na 37 granata i maknute su dvije strojnice. Na početku 1960-ih, T-55K je bio probno opremljen s "Uran" TV kamerama i opremom za nadgledanje bojišta. Tenk je imao video kameru, a slika se slala BTR-50PU zapovjednom vozilu. Slika se mogla prenosit na udaljenosti od 10&nbsp;km pa do 30&nbsp;km, ovisno o terenu i položaju vozila. 1961. godine, T-55 tenk je korišten za testiranje "Almaz" TV sustavom koji je trebao zamijeniti obični, odmah nakon nuklearnog udara. Jedna kamera bila je postavljena na tijelo tenka (za vozača) i dvije kamere postavljene na kupolu, jedna je služila za ciljanje, a druga za slanje slike na dva zaslona za zapovjednika. Tenk je imao maknute prednje tankove benzina i strojnice. Zapovjednik je sjedio na mjestu vozača, dok je vozač sjedio do njega. Ovakav sustav nadgledanja bojišta omogućio je domet po danu od 1,5&nbsp;km do 2&nbsp;km, no zbog loše kvalitete opreme, eksperiment je donio loše rezultate. Na početku 1960-ih, OKB-29 dizajn biro u Omsku radio je na razvoju i ugradnji GTD-3T plinske turbine koja je razvijala 700 KS (522&nbsp;kW). Jedan T-55 opremljen s tom turbinom prošao je sve testove, no testovi su smatrani kao nedovoljni i nije pokrenuta veća proizvodnja. Isto tako je u istom dizajnerskom uredu između 1962. i 1965. testiran Ob'yekt 155ML (T-55 opremljen s tri 9M14 "Maljutka" protuoklopnih raketa (NATO naziv: AT-3 Sagger) koji su postavljeni na zadnjem kraju). Zajedno s normalnim tenkovima, dizajnirana je i verzija s bacačem plamena (dizajnirani TO-55 (Ob'yekt 482)) koja se proizvodila do 1962. godine. Opremljena je s 460 litara zapaljive tekućine umjesto prednjih tankova benzina. Bacač plamena je zamijenio suspregnutu strojnicu. Posljednji TO-55 bacač plamena povučen je iz službe 1993. godine.