section_heading: Stari vijek
paragraph_text: Magnum je kao svaki grad Rimskog Carstva s municipalnim statusom imao i svoje područje koje je spadalo pod gradsku upravu. U sastav područja Municipijum Magnuma bez ikakve sumnje ulazili su: Petrovo polje na zapadu, dolina rječice Vrbe na istoku, te dijelovi planina Svilaja i Moseć na sjeveru i jugu. Municipalni prostor Magnuma na istoku je graničio s prostorom colonia Claudia Aequm. Razgraničenje nije moguće precizno odrediti, ali poznato je da je Andetrium (Gornji Muć) ulazio u područje Aequma, tako da prostor Municipijum Magnuma nije sezao mnogo dalje od gradine u Postinju. Ako se prihvati ovakva postavka, onda to znači da je cijeli tok Vrbe ulazio u sastav Municipijum Magnuma. Promona, iako je spadala pod upravu municipija u Magnuma, imala je poseban status pagusa, najmanje administrativne jedinice u Zapadnom Rimskom Carstvu. Jedini poznati član municipalne uprave u Magnumu bio je Marko Aurelije Lukanus, koji je vršio dužnosti duovira i dekuriona.<ref> (eng.) Natpis koji spominje Marka Aurelija Lukanusa, CIL III 6565 = 9798 Natpis koji ga spominje otkrio je 1871. godine arheolog Josip Alačević, uzidanog u pročelje crkve svetog Ilije u Kljacima, dok je izvorno otkriven kod Baline glavice. Austrijski arheolog Carl Patsch navodi kako ga je tamo pronašao fra Antonio Mlinar. Iako je danas spomenik izgubljen, Patsch prepisao je natpis s njega i objavio ga u djelu "Rimski kameniti spomenici kninskog muzeja".<ref>Karl Patsch, Rimski kameniti spomenici kninskog muzeja, 1895. Natpis je datiran na kraj 2. i početak 3. stoljeća, kada su on ili njegov otac dobili rimski civitet. Lukanus je bio duoviri iure dicundo; duoviri su bili suci najvećeg ranga u rimskim gradovima i provincijama. Njihove glavne dužnosti bile su provođenje pravde, vođenje javnih financija grada, rješavanje postupaka na Ordo decurionumu (gradskom vijeću) i vođenje izbora u obliku komisije ili skupa. Duoviri su se birali glasovanjem i mandat im je trajao godinu dana.<ref> (eng.) R. E. Wallace, An Introduction to Wall Inscriptions from Pompeii and Herculaneum, 2005. Lukanus je također nosio titulu dekuriona, što ima više značenja pa se ne zna koju funkciju je zapravo vršio. Dekurion može biti: član gradskog senata, odnosno jedan od vodećih službenika u upravi gradova u provincijama; konjanički časnik; vođa dekurije, desetog dijela kurije;<ref>(eng.) Enciklopedia Britannica, Dekurion te svećenik specijaliziran za određena žrtvovnja i obrede po privatnim kućama.