paragraph_text: FTP je sagrađen na korisničko-serverskoj arhitekturi te koristi odvojeno nadzornu i podatkovnu vezu između korisničkog računala i servera.Forouzan, B.A. (2000). TCP/IP: Protocol Suite. 1st ed. New Delhi, India: Tata McGraw-Hill Publishing Company Limited. FTP korisnici se mogu ovjeriti koristeći čisti tekst kao protokol prijave, obično u obliku korisničkog imena i zaporke, ali se mogu spojiti i anonimno ako je server konfiguriran kako bi to dopustio. Za siguran prijenos koji skriva (šifrira) korisničko ime i zaporku, te šifrira sadržaj, FTP se često osigurava sa SSL/TLS („FTPS“). Ponekad se za zamjenu koristi također SSH File Transfer Protocol (SFTP), ali je tehnološki drugačiji. FTP veza se uspostavlja na zahtjev korisničkog računala prema serverskom računalu. Korisničko računalo mora posjedovati program koji implementira FTP protokol (tzv. FTP klijent), a serversko računalo mora posjedovati program koji prihvaća veze na standardnom FTP portu te također razumije komande protokola FTP (tzv. FTP server ili FTP demon). Kada se veza uspostavi, klijentski program šalje korisničke komande serverskom programu, koji ih obavlja i šalje odgovor. Taj odgovor može biti poruka da je naredba uspješno obavljena, datoteka koja je zahtijevana ili poruka o grešci. Prve FTP korisničke aplikacije su bile aplikacije naredbenog retka (command-line aplications) razvijene prije operativnih sustava (OS) i grafičkog korisničkog sučelja (GUI) te se također dostavljaju s većinom Windows, Unix- i Linux operativnih sustava. Puno FTP klijenata i automatiziranih usluga se od tada razvilo za računala, servere, prijenosne uređaje i hardver te je FTP ugrađen u stotinu proizvodnih aplikacija, kao što su uređivači web stranica.