paragraph_text: Hans Albrecht Bethe (Strasbourg, 2. srpnja 1906. – Ithaca (New York), 6. ožujka 2005.), njemačko-američki fizičar. Predavao na sveučilištima u Njemačkoj, Engleskoj i SAD-u (od 1935.). Radio u Institutu za atomsko istraživanje u Los Alamosu u SAD-u (od 1943. do 1946.). Došao do niza važnih teorijskih otkrića o atomskim procesima odgovornima za svojstva tvari i sila koje određuju strukturu atomskih jezgara. Izveo jednadžbu za gustoću nuklearnih stanja, koja je važna u teoriji nuklearnih reakcija. Otkrio (1938.) ciklus termonuklearnih pretvorbi (Betheov ciklus). Također je istraživao elektronske gustoće u kristalima, uređena i neuređena stanja slitina, operacijske uvjete nuklearnih reaktora, ionizacijske procese i detekciju podzemnih nuklearnih eksplozija na osnovi seizmograma. Dobio Nobelovu nagradu za fiziku 1967. za teorijsko objašnjenje stvaranja energije nuklearnim procesima u zvijezdama. Zauzimao se za jačanje društvene odgovornosti znanosti, poglavito nakon bacanja atomskih bombi na Hirošimu i Nagasaki, u konstrukciji kojih je imao značajnu ulogu.<ref> Bethe, Hans Albrecht, "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2018. Bio je jedan od najutjecajnijih teorijskih fizičara dvadesetog stoljeća. Njegovi rani izračuni u kvantnoj teoriji polja pomogli su u početku R. Feynmanu, S. Tomonagi i J. S. Schwingeru da izgrade metode za renormalizaciju u kvantnoj teoriji polja, preciznije u kvantnoj elektrodinamici. Jedan je od sudionika projekta Manhattan. Bethe je bio fizičar širokih znanja, vrlo vješt u izračunima od fizike kondenzirane materije, preko atomske i nuklearne fizike sve do fizike elementarnih čestica. Govorilo se poslovično, da ako eksperimentalni fizičari dođu do bilo kakvog vrlo preciznog mjerenja, Bethe će već naći način da napravi teorijski model iste preciznosti, što je u više navrata potvrdio. Po njemu je nazvana Bethe-Blochova formula.