paragraph_text: Prema Pravilu svećenika misionara Družbe Marijine, osnivač je istakao da ''Ovi svećenici trebaju biti od Boga pozvani kako bi obavljali misije poput siromašnih apostola. Monfortanci pripadaju institutu apostolskog života, s naglašenom marijanskom karakteristikom.'' Monfortanska duhovnost je kristocentrično-marijanska. Najbitnija karakteristika je osobna posveta Isusu Kristu po Marijinim rukama. Radi se o svetom ropstvu ljubavi Isusu u Mariju. Posveta Isusu po Mariji sažet se može ovako izgovoriti: ''Totus Tuus. Sav sam Tvoj, i sve moje je Tvoje, ljubezni moj Isuse, po Mariji tvojoj presvetoj Majci.'' Monfortanska duhovnost ponajprije je put traženja i suobličenja Isusu Kristu. Utemeljitelj Družbe bio je svećenik mističnog iskustva koji je žarko tražio i želio prisutnost Boga živoga u svome životu. Najsavršenije sredstvo ili put kojim se postiže sjedinjenje s Božanskom Mudrošću jest nježna i istinska pobožnost prema Presvetoj Djevici. Jedno od specifičnih poslanja misionara monfortanaca je osvijetliti lik i ulogu Majke Božje u povijesti spasenja, te u kršćanskoj duhovnosti. Poslanje poslanje misionara Monfortanaca ima četiri izraza: evangelizacija, Marija, promjena mjesta boravka i rad u zajedništvu. Najpoznatiji duhovni spis osnivača družbe je Rasprava o pravoj pobožnosti prema Blaženoj Djevici Mariji.