section_heading: Krv i pijesak (Blood and Sand)
paragraph_text: Priča počinje s neimenovanim upetljanostima tračkih vojnika u jedinicu rimskih pomoćnih snaga za kampanju protiv Geta (dačanskog plemena koji su okupirali regije Donje Danube, današnje Bugarske i Rumunjske), pod zapovjedništvom legatusa i pretora Gaja Klaudija Glabera. U 72. – 71. pr. Kr., rimski general Marko Terentije Varro Lucul, prokonzul rimske provincije Makedonije je marširao protiv Geta koji su bili saveznici rimskog neprijatelja Mitridata VI. Pontskog. Geti učestalo napadaju posjede tračana, pa su tračani nagovoreni da budu upisani u pomoćne snage. Glabera prati njegova žena Ilitija koja je željna veće slave, Glaber odluči prekinuti napad na Gete i izravno se suočiti sa snagama Mitridata u Anatoliji. Tračani, koji se osjećaju prevareno i izdano, naprave pobunu protiv Glabera, i vraćaju se u svoje selo koje biva uništeno. Sljedećeg dana, Glaber zarobi Spartaka i njegovu ženu Suru; tračanin je osuđen umrijeti kao gladijator u areni zbog svoje pobune, dok je Sura oteta i osuđena na ropstvo. Spartak i neki od njegovih vojnika su transportirani brodom koji plovi do Capue preko Jadranskog mora, središte gladijatorskih škola. Protiv svih izgleda u areni, Spartak uspijeva pobiti četiri gladijatora postavljenih da ga smaknu i odmah postane senzacija publici. Senator Albinije, umjesto pogubljenja, zamijeni Spartakovu kaznu ropstvom. Pravo ime tog tračana je nepoznato (rimljani su ga jednostavno samo prozvali "Spartakom", i u stvarnom svijetu "Spartak" nije njegovo pravo ime).