section_heading: Redovništvo
paragraph_text: Unatoč uspješnoj poslovnoj karijeri, Henckel-Donnersmarck – po vlastitom priznanju – nije bio sasvim sretan i zadovoljan, jer zbog poduzetništva nije imao dovoljno vremena za vjeru.<ref> Süddeutsche Zeitung – Angelika Slavik: »In Gottes Namen«, 38/2009, 16.&nbsp;veljače 2009., str.&nbsp;16. Stoga je odlučio odustati od života poduzetnika i 15.&nbsp;studenoga 1977., zajedno s Christianom Feursteinom, postao novakom u opatiji Heiligenkreuz, gdje je uzeo redovničko ime Gregor. Nakon studija na Filozofsko-teološkoj školi u Heiligenkreuzu (1978. – 1986., današnja Filozofsko-teološka visoka škola Benedikt XVI.) stječe akademski naziv magistra teologije. Biskup Maximilian Aichern zaredio ga je za svećenika 1.&nbsp;kolovoza 1982. u samostanskoj crkvi opatije Heiligenkreuz. Od 1986. do 1991. obnašao je dužnost priora u cistercitskoj opatiji Rein pokraj Graza, od 1992. do 1993. bio je pomoćnik generalnog opata cistercita u Rimu, a od 1994. do 1999. ravnatelj austrijskoga nacionalnog ureda Papinskih misijskih djela (njem. Missio – Päpstliche Missionswerke in Österreich). Članovi konventa opatije Heiligenkreuz s pravom glasa izabrali su ga 11.&nbsp;veljače 1999. za 67. poglavara Opatije, a kao opat je od 2007. ujedno obnašao i dužnost velikog kancelara (lat. Magnus Cancellarius) Filozofsko-teološke visoke škole Benedikt&nbsp;XVI. Za opata ga je 14.&nbsp;ožujka 1999. zaredio Maurus Esteva Alsina, tadašnji generalni opat cistercitskoga reda. Od 2003. do 2007. bio je vrhovni poglavar (njem. Abtpräses) Austrijske kongregacije cistercita.