section_heading: Isus umire na križu
paragraph_text: Isus je šutke trpio boli na križu oko tri sata. Kosti su mu bile razmaknute, krvne žile prerezane, tetive razmaknute. Pomicanjem tijela, zadavao si je dodatne bolove. Rane su ga bolno pekle. Krv se cijedila s križa i padala na zemlju. Krv nije mogla slobodno kružiti pa je trpio i glavobolje i otežano je disao. Isus je trpio i duševnu muku, zbog nepravedne osude, vrijeđanja naroda i ostavljenosti. Oko tri sata Isus je povikao iza glasa: "Eli, Eli, lama sabaktani? To će reći: Bože moj, Bože moj, zašto si me ostavio? (Mt 27, 46)". To je bila molitva pravednika, koji mnogo trpi, ali je siguran da ga Bog Otac voli. Patnja je dosegla vrhunac, tijelo je bilo jako onemoćalo, zato je Isus ponizno rekao svom Ocu zašto je dopustio da toliko trpi, jer pati kao onaj koga je Bog ostavio. Isus nije očajavao, imao je puno pouzdanje u Boga Oca. "Nakon toga, kako je Isus znao da je sve dovršeno, da bi se ispunilo Pismo reče: "Žedan sam (Iv 19, 28)." U šezdeset i osmom psalmu pisalo je: "I u žeđi mojoj napojiše Me octom." Isus se jedino tužio na žeđ, da bi se ispunilo sv. Pismo, pa da Židovi znaju da je obećani Mesija. Ispod križa bila posuda puna octa. Služila je za oživljavanje raspetih, kada su padali u nesvijest i da si vojnici očiste mrlje od krvi. Vojnik je natakao na izopovu trsku spužvu natopljenu octom i primakao je Isusovim ustima. Kad je Isus uzeo ocat rekao je: "Dovršeno je!" i prignuvši glavu, preda duh i umre (Iv 19, 30)." Evanđelist Luka zapisao je, da je Isus prije smrti povikao i "Oče u ruke tvoje predajem duh svoj (Lk 23, 46)." Te riječi govorili su prilikom svoje smrti i mnogi kršćani, naslijedujući Isusa.