section_heading: 1991.
paragraph_text: Od početka „balvan revolucije“, ideolozi „velike Srbije“ dolaze u Slavoniju i pripremaju pobunu u cilju zauzimanja Hrvatske do njihove zamišljene tzv. „granice Virovitica – Karlovac – Sisak – Karlobag“. Otvoreno se prijeti da u tim granicama neće biti mjesta za Hrvate. Jasno je da će se Slavonija morati braniti oružjem. U Vukovaru, Osijeku, Vinkovcima, Slavonskom Brodu, Novoj Gradiški, Požegi i drugim mjestima vrše se pripreme za obranu. Nakon zločinačkog ubojstva hrvatskih policajaca u Borovu Selu, u graničnom području prema Srbiji je ratno stanje. Jugoslavenska armija vrši mobilizaciju svojih korpusa u Srbiji i Vojvodini, koje građani Beograda s cvijećem ispraćaju u osvajački rat. Zajedno s njima preko Dunava dolaze i skupine četničkih bandi. U kolovozu 1991. Banjalučki korpus JA kod Stare Gradiške prelazi u Republiku Hrvatsku i rušilački kreće prema gradovima u tom području. Organizirani i naoružani Srbi napadaju Daruvar, Pakrac i Lipik te blokiraju područje Papuka. Jedina veza središnje Hrvatske i Slavonije je preko Virovitice. U svim dijelovima Slavonije otpor srpskoj agresiji je hrabar i odlučan. Ustrojavaju se postrojbe ZNG-a, a potom HV-a. Od ljeta do prosinca 1991. ustrojen je veći broj postrojbi vojne policije jačine voda i satnije koje su u sastavu brigada ZNG-a i HV-a ili kao samostalne postrojbe. Zbog specifičnosti zadaća koje je vojna policija u vrijeme Domovinskog rata morala izvršavati, od vojno-policijskih zadaća i stegovnog postupanja prema naoružanim pripadnicima Hrvatske Vojske do borbenih djelovanja na najkritičnijim područjima obrane i oslobođenja Republike Hrvatske, u vojnu policiju su selektivno birani najhrabriji ljudi velikog autoriteta. Tako su gotovo svi pripadnici vojne policije bili pripadnici gardijskih brigada koji su se dokazali na ratištu te imali hrabrost za izvršavanje najtežih borbenih zadaća kao i autoritet među kolegama pripadnicima Hrvatske vojske.