paragraph_text: Oko kipa se pletu razne legende, koje svoje uporište imaju u srednjovjekovnom razdoblju molvarske povijesti. Kad su Molvarci sredinom 16. stoljeća zbog provala Osmanlija napustili svoje selo i podravski kraj, kip su zakopali u zemlju blizu kapelice, vjerujući da će se ubrzo vratiti i opet ga iskopati. Ali njihovo progonstvo se odužilo, tako da su oni koji su ga zakopali u progonstvu i umrli. Kip je bio zaboravljen, a u međuvremenu naraslo raslinje sakrilo je mjesto na kojem je zakopan. No, prema legendi, vol gospodara Škripelja koji je slučajno tamo pasao travu svojim je rogom zaparao zemlju i iskopao Bogorodičin kip. Glas o čudesnu pronalasku kipa ubrzo se proširio krajem, pa je narod već u 17. stoljeću počeo hodočastiti kipu i u svetište. Postoji i legenda, koja prethodi spomenutoj predaji, da je taj gotički kip još u 15. stoljeću u Molve dospio vjerojatno iz franjevačkog samostana između Ždale i Gole, što bi odgovaralo Sv. Elizabeti, odnosno današnjim ostacima Pepelara, kod Gole.