section_heading: Rani novi vijek
paragraph_text: Renesansa i doba refomacije razdoblja su u kojima je došlo do oživljavanja vjerske revnosti, što se raspoznaje iz širenja novih vjerskih redova, bratstava i masovnom pobožnošću u katoličkom svijetu, kao i pojave strogih protestantskih skupina, kao što su kalvinisti. Ovo razdoblje međuvjerskog suparništva omogućilo je čak i širi raspon teološkog i filozofskog razmatranja, od kojih će mnogi kasnije biti uzeti kao podloga za unaprijđenje skeptičnog religijskog pogleda na svijet. mini|220px|[[Ludwig Feuerbach|Feuerbachov Temelj kršćanstva (1841.) će kasnije uvelike utjecati na filozofe kao što su Friedrich Engels, Karl Marx, David Strauss, Friedrich Nietzsche i Max Stirner. On je smatrao Boga ljudskim izumom, a vjerske aktivnosti načinom traženja ispunjenja želja. Zbog toga se smatra osnivačem moderne antropologije religije.]] Kritika kršćanstva je sve češća u 17. i 18. stoljeću, naročito u Francuskoj i Engleskoj, gdje je naizgled nastala vjerska slabost, kako navode suvremeni izvori. Neki protestantski mislioci, kao što je Thomas Hobbes, zastupali su materijalističku filozofiju i skepticizam prema natprirodnim pojavama, dok je židovskosko-nizozemski filozof Baruch de Spinoza odbacio božansku providnost u korist panenteističkog naturalizma. Do kraja 17. stoljeća, za deizam se otvoreno zalažu intelektualci kao što je John Toland koji je skovao pojam "panteist". Usprkos svojim podsmijesima uperenim prema kršćanstvu, mnogi su deisti prezirali i ateizam. Prvi poznati ateist koji je odbacio deističku podlogu i otvoreno nijekao postojanje bogova bio je Jean Meslier, francuski katolički svećenik koji je živio početkom 18. stoljeća.<ref> Meslier je nakon svoje smrti u svojoj intelektualnoj oporuci iznio mišljenje da je religija sredstvo za kontroliranje masa, a slična će ideja implicitno kasnije biti nazočna i u marksističkoj misli. Njega su pratili drugi otvoreni ateistički mislioci, kao što su Baron d'Holbach i Jacques-André Naigeon. Filozof David Hume razvio je skeptičnu epistemologiju utemeljenu na empirizmu, podrivajući metafizički temelj prirodne teologije.