section_heading: Atentat polonijem 210
paragraph_text: Dana 1. studenog 2006. Litvinjenko se naglo razbolio te je početkom mjeseca hospitaliziran u Londonu. Umro je tri tjedna poslije, vjerojatno otrovan radioaktivnim izotopom polonijem 210, koji mu je ubačen u čaj. Njegovu agoniju i smrt budno je pratilo oko javnosti iz dva razloga. Prvi je izgledna upletenost Kremlja i time opravdanost Litvinjenkovih optužbi i povezanost njegova slučaja s ostalim disidentskim likvidacijama, osobito onom Ane Politkovske. Drugi je način na koji je Litvinjenko likvidiran, odnosno radioaktivnost i ugroženost svih koji su bili u kontaktu sa žrtvom. Stoga je pokrenuta opsežna istraga koja je britanske agente dovela u Moskvu, no ondje nisu naišli na suradnju. Nije im dopušteno da razgovaraju s glavnim osumnjičenim, Andrejem Lugovojem koji je i sam završio u bolnici zbog radijacije. Andrej Lugovoj bio je operativac KGB-a/FSB-a, tjelohranitelj bivšeg ruskog premijera Jegora Gajdara, a zatim poduzetnik. Lugovoj je 25. listopada, tjedan dana prije nego što je Litvinjenko otrovan, doputovao u London. Radijacija je otkrivena u avionu kojim je doletio, kao i u hotelu Sheraton u kojem je odsjeo. Dan prije trovanja, 31. listopada, Lugovoj je ponovo došao u London i ponovno su njegov avion i njegov hotel, ovaj put Millenium, kao i Emirates (novi nogometni stadion Arsenala), koji je posjetio, bili pozitivni na radijaciju. Tijekom javne istrage koja je počela u siječnju 2015, potvrđeno je da je Litvinjenko regrutiran od strane MI6 kao doušnik 2003 godine. Litvinjenkova udovica Marina Litvinjenko je navela da je njen suprug surađivao s Britanskim obavještajnim službama MI5 i MI6 radeći kao konzultant. Litvinjenkov otac Valter se u veljači 2012 ispričao za svoj osobni rat protiv ruske vlade, izjavljujući da nije znao da je njegov sin agent Britanske obavještajne agencije.