section_heading: Reljef
paragraph_text: Površinu Titana obilježavaju široke regije svijetlog i tamnog terena. Oni uključuju Xanadu, veliko reflektirajuće ekvatorijalno područje veličine Australije. Prvi je put je identificiran infracrvenim slikama s Hubble svemirskog teleskopa 1994., a kasnije ih je pregledao Cassini-Huygens. Uvijena regija ispunjena je brežuljcima i presijecana dolinama i kanjonima. Mjestimično je ukršten tamnim linijama - zgusnute topografske značajke nalik grebenima ili pukotinama. Oni mogu predstavljati tektonsku aktivnost koja bi ukazivala na to da je Xanadu geološki mlado područje. Alternativno, pukotine mogu biti kanali formirani tekućinom, što sugerira stari teren koji je prožet sustavima potoka. Postoje mračna područja slične veličine drugdje na Titanu, promatrana s tla i kod Cassini-Huygensa ; barem jedno od njih, Ligeia Mare, drugo najveće Titanovo more, gotovo je čisto more s tekućim metanom.