section_heading: Službeni i činjenični status
paragraph_text: Srpskohrvatski nije formalno bio službeni jezik SFRJ. U Hrvatskoj je službeni bio hrvatski književni jezik koji se i nazivao hrvatski, a imao je različit sadržaj od prethodno navedenoga, u Sloveniji – slovenski, u Makedoniji – makedonski, u BiH srpskohrvatski odnosno hrvatskosrpski jezik ijekavskoga izgovora,<ref>Ustav Republike Bosne i Hercegovine (Pročišćeni tekst), Službeni list Republike Bosne i Hercegovine, 5/93. od 14. ožujka 1993., URL: https://web.archive.org/web/20110522054231/http://republikabih.net/content/Ustav_Republike_BiH.pdf dok je u Crnoj Gori bio imenovan kao službeni srpskohrvatski jezik ijekavskoga izgovora. Svi ovi pojmovi razlikovali su se u konkretnoj realizaciji jezika. Radi državnoga unitarizma te razlike nazivane su nacionalnim varijantama (slovenski i makedonski su ipak priznavani odvojenim jezicima), a ne pravim imenom – blisko srodnim jezicima. Također je bila praksa nazivanja hrvatske navodne "varijante" – zapadnom, a srpske – istočnom.