section_heading: Od oktobarske revolucije do danas
paragraph_text: U svakom slučaju odnos prema radu i radništvu se značajno promijenio od početka 20. stoljeća, posebno od Oktobarske revolucije i pojave prve socijalističke zemlje na svijetu SSSR-a. SSSR je doista prešao s riječi na djela i ograničio radni dan radnika na 8 sati, i prvi uveo instituciju plaćenog godišnjeg odmora za radnike. Kao odgovor na sovjetski izazov, 1919. godine, devet zapadnih zemalja osnovalo je Međunarodnu organizaciju rada (International Labour Organization) kao dio Versajskog ugovora, to su bile: Belgija, Kuba, Čehoslovačka, Francuska, Italija, Japan, Poljska, Ujedinjeno Kraljevstvo i Sjedinjene Američke Države. Sovjetski je primjer prva oponašala francuska vlada Narodnog fronta socijalista Léona Bluma 1936. koja je prva uvela zakon o plaćenom godišnjem odmoru za radnike (dva tjedna), i skratila radni tjedan na 40 sati. U anglosaksonskim zemljama, radnička su prava ostala uvijek u okviru ugovora, a ne zakona, kao rezultat pregovaranja između sindikata i poslodavaca. Australski grafički radnici prvi su se izborili za plaćeni godišnji odmor od jednog tjedna 1936., Plaćeni godišnji odmori u Sjedinjenim Američkim Državama prvo su se počeli dodjeljivati članovima uprave od sredine 19. stoljeća, Nakon Drugog svjetskog rata, od 1950-ih godina nadalje, zbog povećane produktivnosti za potrebe poratnog doba porasla su radnička prava i institut od najmanje dva tjedna plaćenog godišnjeg odmora postao je gotovo uobičajeno radničko pravo. Čak i na vrhuncu tog vala 1960-ih u Sjedinjenim Američkim Državama, plaćeni godišnji odmor nikada nije bio predmet zakona, već rezultat granskih kolektivnih ugovora između poslodavaca i sindikata. Tako je ostalo do danas, kad se ta prava radikalno smanjuju ulaskom poslodavaca u financijske teškoće. U zemljama zapadne Europe, svakog desetljeća od Drugog svjetskog rata rasla su prava radnika, kao rezultat hladnog rata i idejno - ekonomsko - socijalnog nadmetanja sa socijalističkim zemljama, tako da su pri kraju 1980-ih radnici u Finskoj, Francuskoj, Luksemburgu, Španjolskoj i Švedskoj imali najmanje 5 tjedana plaćenog godišnjeg odmora. Međunarodna organizacija rada je 1946. postala prva specijalizirana agencija UN -a, tada je usvojena i Opća deklaracija o ljudskim pravima, koja u svojoj preambuli ima čak dva člana posvećena radu: