section_heading: Pred i nakon raspada SFRJ
paragraph_text: Krajem 1980-ih godina se pojavio politički projekt podvajanja hrvatskoga identiteta na sjeveru Bačke kroz stvaranje zasebne bunjevačke nacije. Srbijanske vlasti su u tome imale jednu od glavnih uloga, jer su ga od onda neprestano politički i materijalno poticale te mu davale punu stručnu potporu (jezikoslovnu, prosvjetnu, političko-pravno i sl.), a radi razbijanja slaborazvijenih identitetskih resursa vojvođanskih Hrvata.Hrvatsko slovo, Razgovor: Tomislav Žigmanov, književnik, ravnatelj Zavoda za kulturu vojvođanskih Hrvata (razgovor vodio Krešimir Bušić), str. 3., 4., 9. 28. listopada 2011. Isto se pokušalo kod šokačkih Hrvata, no praktično bez uspjeha.Radio Subotica Slaven Bačić: Nastavak politike drugim snagama, 15. veljače 2010. Od onda je veći dio pripadnika bunjevačko-nehrvatske opcije, ponajviše njihovo vodstvo se politički priklonilo uz čvrstorukaše beogradske političke pozornice (neki su postali ministri: Ivan Sedlak, ministar u Vladi Srbije za ljudska prava i prava nacionalnih manjina te ministar bez portfelja),<ref>Radio Subotica na hrvatskom Slaven Bačić: Kvaziznanstveni temelji bunjevačke „nacije“, 26. kolovoza 2007. prvo u SPS Slobodana Miloševića (te Mire Marković i Vojislava Šešelja s kojim su se grlili na subotičkom trgu), kojima se kasnije SRS i JUL te uz koalicijske vlade Vojislava Koštunice i njegove stranke DSS. Pri tome je bitno navesti da je projekt umjetne bunjevačke nacije u tom razdoblju jedno vrijeme bio "na ledu" od listopada 2000. do kraja 2003. zbog toga što je bio savezništvu sa svrgnutim Miloševićevim režimom koji je 24. rujna 2000. odbio priznati poraz na predsjedničkim izborima u SR Jugoslaviji i sići s vlasti, što je kulminiralo masovnim beogradskim prosvjedom 5. listopada, nakon čega je Milošević pao s vlasti te je bunjevačko-nehrvatskoj opciji bilo očigledno politički neoportuno i riskantno ostati uz njegovu stranku.