section_heading: Povijest
paragraph_text: 1796. Izumitelj George Pocock vidio je korist vjetra za transportne svrhe te je upotrijebio snagu vijetra za vuču kola preko zemlje, kasnije je izdao knjigu „The Aeropulsic art“ u kojoj obrazlaže ideju putovanja preko zemlje i mora pomoću jedra. Visinske vjetroelektrane su zamišljene kao izvor korisne energije još 1883. S vizijom Johna Eltzera da uhvati snagu vjetra visoko u zraku koristeći se tehnologijom kabla i povodca. Atlas za eksploataciju te općenito korištenje visinskih vjetroelektrana pripremljen je za sve točke na zemlji. U nedavnoj povijesti bitno ime za ovo područije znanosti je Australski inženjer Bryan Roberts. On je jedan od pionira u izgradnji modernih vjetroelektrana koje će iskorištavati energiju vjetra u višim slojevima atmosfere. U suradnji s nekoliko američkih investitora napravio je prototip uređaja pod nazivom „Flying Electric Generator“ koji svojim izgledom podsjeća na helikopter s 4 propelera bez kabine i na visini od 4 do 5 km u zraku bi iskorištavao snagu vjetra. Ovaj projekt je magazin Time uvrstio u 50 najboljih izuma 2008 godine, rankiran na 35 poziciji. Nizozemski bivši astronaut i fizičar Wubbo Ockels, u suradnji sa Sveučilištem u Nizozemskoj je dizajnirao i demonstrirao zračnu vjetroturbinu koju naziva „laddermill“ koja se sastoji od beskrajnih petlji zmajeva. Zmajevi bi dizali jedan kraj beskonačne petlje („ladder – ljestve“) u zrak, dok će se oslobođena energija koristiti za pogon generatora. Jedan od poznatijih koncepata vjetroturbina razvija kompanija Magenn iz Ontarija, nazvali su ga MARS (Magenn air rotor system). Sustav će iskorištava snagu vjetra na nešto manjim visinama od oko 300 m, te se sastoji od vodoravnog rotora punjenog helijem koji je pričvršten kabelima za transformator na zemlji. Prve prototipe MARS-a je izradila firma TCOM u travnju 2008. godine, ali nikakva serijska proizvodnja nije ostvarena.