section_heading: 18. stoljeće (Prosvjetiteljstvo)
paragraph_text: Diderotov Rameauov nećak (Neveu de rameau, 1761. – 1774.) slijedi neuobičajenu formu dijaloga. Dva govornika, moi (ja) i lui (on), predstavljaju Diderota i nećaka slavnog francuskog skladatelja Jeana Philippea Rameaua. Knjiga obuhvaća diskontinuitet, nepredvidivost i fragmentaciju života i misli. Fatalist Jacques i njegov gospodar (Jacques le fataliste, 1796.) je roman napisan kao serija dijaloga između autora-pripovjedača i čitača, a u ovom slučaju, između Jacquesa i njegovog gospodara. Ova knjiga se bavi problemom slobode, fatalizma i odnosa između ovo dvoje. U svojim djelima Diderot se izmjenjuje između straha da će osjećaji potpuno preuzeti kontrolu nad ljudskim radnjama i sigurnosti da je čisti razum sam po sebi slijep i nezainetesiran. Priroda odnosa između ljudskog srca u glave preokupirala je mnoge mislioce toga doba. mini|200px|[[Jean Jacques Rousseau - četvrti najveći filozof i mislioc za vrijeme prosvjetiteljstva]] Jean Jacques Rousseau je također bio zaokupljen ljudskim sentimentom i intelektom, no generalno se protivio kritičkom i ateističkom pogledu filozofa i njihovom vjerovanju u materijalni napredak. Rousseau je vjerovao u Boga, mislio je da je ljudska priroda dobra, no da ju je društvo korumpiralo, te je propovjedao o povratku prirodi i jednostavnom životu. Njegov Društveni ugovor (Le contrat social, 1762.) pomogao je u davanju filozofske baze za Francusku revoluciju. U ovom djelu on predlaže pravo jednakosti i slobode za svakog individualca i demokratsku vladu.