section_heading: Domaći politički otpor
paragraph_text: Mađarske elite složile su se da zemlja prolazi kroz tešku ekonomsku krizu koja zahtijeva radikalne reforme. Međutim, nisu se složili je li politička demokratizacija preduvjet za dobivanje javne podrške za navedene reforme. Politički su osamdesete donijele val nezadovoljstva i zahtjeva za reformama. Za razliku od 1956., bilo je mnogo reformatora iznutra i izvan Socijalističke partije (Magyar Szocialista Munkáspárt), koji su pokazali političku fragmentaciju mađarskog sustava. Radikalni reformatori i mnogi drugi zahtijevali su višestranački sustav, što je bilo nemoguće postići pod sovjetskim sustavom. Oni nisu željeli sovjetski sustav, već umjesto toga zahtijevali pravo na nacionalno samoopredjeljenje. S druge strane, generalni tajnik Grosz bio je poznat po zagovaranju "jednostranačkog pluralizma". U prosincu 1988., premijer Miklós Németh izrazio je stav mnogih reformatora izjavljujući javno da je "tržišna ekonomija jedini način da se izbjegne socijalna katastrofa ili duga, spora smrt". Taj strah da će daljnji gospodarski pad dovesti do društvenih preokreta obično se navodi kao glavni razlog odluke režima o pregovorima s oporbom i glavni pritisak koji je izazvao pad socijalizma u Mađarskoj.