section_heading: Postavke
paragraph_text: Djeca nisu odgovorna pred zakonom, već njihovi roditelji odgovaraju za njihove postupke sve do određene granice u životu. Kada dijete postaje zrelo, um mu je razvijen i može samostalno odlučivati i roditelji više nisu odgovorni za postupke svoga djeteta. Dijete sazrijeva u osobu odgovornu za sebe, koja je od tog trenutka pod zakonom uma čiji je cilj očuvanje slobode, a ne njeno sputavanje. “...tamo gdje nema zakona nema ni slobode. Jer sloboda znači biti slobodan od ograničenja i nasilja drugih, što nije mogućno tamo gdje nema zakona. Ali sloboda nije, kao što nam se kaže: sloboda svakog čovjeka da čini što ga je volja...” To je sloboda u smislu da čovjek slobodno raspolaže svojim imanjem, radom, osobnošču, a ne da bude potčinjen volji neke osobe, već sljedi svoju volju i odlučuje o svojim namjerama. Vlast roditelja nad djecom postoji jer djeca nemaju u potpunosti razvijen um, a iz toga slijedi da nemaju ni potpunu slobodu volje i djelovanja. Roditelji određuju volju svoje djece i upravljaju njihovim djelovanjem. Sloboda čovjekova djelovanja zasniva se na posjedovanju uma koji ga upućuje na pravilne postupke. Kada dijete dođe u godine zrelosti, vlast njegova oca nad njim prestaje i otac nema više pravo da raspolaže slobodom sina, jednako kao ni sa slobodom drugog čovjeka. To je očevo pravo samo privremeno; ono je poglavito povlastica djeteta, a manje očeva prednost u smislu vladanja nad djetetom.