section_heading: Povijest
paragraph_text: Islamske zemlje ne poznaju organizaciju Islamske zajednice, jer su u tim zemljama vjera i država jedno. Takav su primjer i zemlje koje su sekularne ali imaju većinsko islamsko stanovništvo, kao što je Turska. U Turskoj ne postoji Islamska zajednica nego Uprava za vjerske poslove, koja je zadužena za islamska pitanja. Crkve su posebne organizacije u tim zemljama i ne pripadaju tim uredima. Kad je riječ o Balkanu, potreba za stvaranje Islamske zajednice kao neovisne vjerske organizacije nastala je poslije odlaska Osmanlija sa zapadnih posjeda na Balkanu. To nije nastalo voljom muslimana nego novim okolnostima. Samo je Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini u novim okolonostima nosila naziv Islamska zajednica, na čijem se čelu nalazio reis-ul-ulema. Takav položaj se desio zbog toga što je Austro-Ugarska na tom insistirala, kako bi što više Bošnjake odvojila od Istanbula. Zajednice u Srbiji, Crnoj Gori i u drugim državama imale su status muftiluka na čijim se čelu nalazio muftija. Zadaća tih ustanova je bila očuvati islam i duhovni bitak muslimana. Suglasnost za osnivanje islamskih zajednica dao je mešihat u Istanbulu tako što je šejh-ul-islam dodijelio menšuru. Sve većim prisustvom muslimana u Europi, osnivaju se razne organizacije koje ponekad nose različite nazive, ali imaju funkciju islamske zajednice. One su najčešće ekspoziture u zapadnim zemljama institucija za vjerska islamskih država ili Islamske zajednice kao što je to slučaj s Bosnom i Hercegovinom.