section_heading: Dijagnoza
paragraph_text: Pacijenti koji imaju urinarnu inkontinenciju bi trebali biti upućeni liječniku specijalistu. Urolozi su specijalisti za urinarni trakt,a neki su još dodatno specijalizirani za ženski urinarni trakt. Uroginekolog je ginekolog spacijaliziran za urološke probleme kod žena. Obiteljski liječnici i internisti se susreću s mnogobrojnim bolestima pacijenata te su pripravni dijagnosticirati i liječiti ovaj česti problem. Ako je potrebno, treba uputiti pacijenta specijalistu urologije. Pažljiva anamneza je ključna kod ispitivanja navika i poteškoća u mokrenju jer nam omogućuje razlikovanje tipova inkontinecije. Bitno je ispitati da li se pacijent napreže prilikom mokrenja, da li osjeća nelagodu, koje lijekove koristi, da li je imao nedavno neku operaciju te od kojih još bolesti boluje. Fizikalni pregled je fokusiran na traženje medicinskih stanja koja bi mogla uzrokovati inkontinenciju kao što su tumori koji urokuju opstrukciju urinarnog trakta, stolica nakupljena zbog kronične konstipacije koja pritišće mokraćni mjehur te oslabljeni refleksi ili osjet što može biti znak poremećene inervacije. Test koji se često provodi je mjerenje kapaciteta mokraćnog mjehura i rezidualnog urina za dokazivanje poremećene funkcije mišića mokraćnog mjehura. Ostali testovi: •	Stres test- pacijent je opušten, nakon toga počinje snažno kašljati, a doktor promatra curenje urina. •	Analiza urina- u urinu se pokušava utvrditi prisutnost infekcije, bubrežni kamenci ili neki drugi uzroci. •	Analiza krvi- izvađena krv se pošalje u laboratorij i tamo se pregledavaju oni elementi koji bi mogli biti povezani s uzrokom inkontinecije. •	Ultrazvuk- ultrazvučni valovi služe za vizualizaciju bubrega, uretera, mokraćnog mjehura i uretre. •	Cistoskopija- tanka cjevčica s malenom kamerom se umeće u uretru i služi vizualizaciji uretre i mokraćnog mjehura iznutra. •	Urodinamika- različite tehnike koje mjere tlak u mokraćnom mjehuru i protok urina.