section_heading: Radnja
paragraph_text: Kraljevina Jugoslavija, 1930-ih. U Marseilleu je ubijen kralj dok u jednoj manjoj srpskoj palanci živi obitelj Topalović koja se bavi jedinim sigurnim poslom – smrti. Oni su naime pogrebnici iz generacije u generaciju i vlasnici pogrebnog poduzeća "Dugo konačište". Posao je počeo stari Pantelija, koji još uvijek živi i ima 125 godina, a nastavili su pradjed Maksimilijan, djed Aksentije, otac Milutin, sin Laki dok najmlađi unuk Mirko ne želi nastaviti obiteljski posao. Obitelj nema ženskih članova (osim kućne pomoćnice) jer "...kako koja rodi muško dete, vene i svene kao cvet." Oni nisu osobito složni i često se svađaju; jednom prilikom Mirko prihvati izraditi lijes za preminulog čovjeka od 2 metra i 28 centimetara, na što ga otac Laki izgrdi i premlati jer ne može vjerovati da postoji tolika "grdosija". Jednog dana iznenada umre Pantelija ("pred sam kraj svog života"). Obitelj razmišlja da obavijesti njegove poznanike, no onda se sjete da je „njegov posljednji prijatelj preminuo negdje krajem prošlog stoljeća“. Ubrzo izbije svađa oko njegove ostavštine, ali i oko toga da li da na njemu isprobaju novu tehnologiju kremiranja koju zagovara Laki, a i Pantelija je uvijek govorio "U krematoriju je budućnost!".