section_heading: Kronologija
paragraph_text: 1955., nakon dva neuspješna pokušaja, proveden je uspješni puč protiv Juana Peróna i njegove demokratski izabrane ljevičarske vlade, što je dovelo do zabrane "Peronizma" od vojne hunte.<ref> Pokret otpora počeo se organizirati nakon preuzimanja vlade, na radnim mjestima i sindikatima. S vremenom, kako je djelomično vraćena demokratska sloboda ali nisu poštovana obećanja o političkim slobodama "Peronizma", pojavile su se gerilske grupe u 1960-ima,<ref>Salas, Ernesto, Uturuncos. El origen de la guerrilla peronista Biblos, Buenos Aires, 2003, 138 pp. ISBN 950-786-386-9 ali su ubrzo poražene.<ref>The healing of nations: the promise and limits of political forgiveness By Mark R. Amstutz. Page 250. Gerilci Fuerzas Armadas de Liberación (FAL) su u travnju 1969. izvršili napad na Campo de Mayo gdje su ukrali 100-injak pušaka od pješaštva "Patricios".<ref>Los 70, Violencia en la Argentina. Page 119. Ejército Argentino. (Círculo militar, 2001). S vremenom, gerilske grupe su se konsolidirale jer se FAR pridružio Montonerosu a FAP i FAL su apsorbirani u ERP. Jorge Ricardo Masetti, vođa Narodne gerilske vojske (EGP), je prema nekim procjenama bio prvi čovjek koji je "nestao" u Prljavom ratu.<ref>Solicitan investigación sobre el destino de Jorge José Ricardo Masetti 1970., jedan od vođa puča iz 1955., Pedro Eugenio Aramburu, je otet od Montonerosa, u prvoj vojnoj ofenzivi.<ref> Te godine, osnovan je i marsksistički pokret Narodna revolucionarna vojska (ERP).