section_heading: Svjetski ratovi
paragraph_text: Nakon Prvog svjetskog rata u Soljane je tadašnji župnik Ivan Barbić doveo tridesetak muške djece iz Hercegovine u dobi od 10 do 13 godina. U Hercegovini je u to vrijeme vladala glad, pa su djeca dovedena u Soljane i raspodjeljena po domaćinstvima kako bi pomagali u svakodnevnim poslovima. Prvo su dovedeni: Stjepan Romić Šibo, Antun Mihalj Gabrić, Mirko Mihalj, Slavko Šarić Čavkan, Mato Ćurdo, Stipo Miličević Krtica, Pero Miličević i žena mu Ruža (rođ. Radoš), Mate Petrović, Stipe Markota, Stipa Radoš, Jozo Bušić i majka mu Ivka. Svi su oni došli iz Rakitnog u općini Posušje. Župni ured u Soljanima je 23. siječnja 1918. primio vrlo dirljivo pismo zahvale Rakićana fra Bone Andačića, koji zahvaljuje na primanju hercegovačke djece u Soljane<ref>Kolonizacija siročadi iz pasivnih krajeva u plodnije krajeve, Narodna zaštita 1930. godine (dopis Općinskom uredu Soljani) Kasnije su se u Soljane doselile i čitave obitelji, pa tako danas ti ljudi i njihovi potomci čine polovicu stanovništva sela.