section_heading: Povijest izviđača
paragraph_text: Od 1881. u Hrvatskoj se po srednjim školama osnivaju đačke izletne družbe pa se to smatra začetkom skautskog pokreta. Jedan od najznačajnijih vođa bio je Mate Mudrinić, profesor u Vinkovcima (kasnije u Varaždinu). Izletničke družbe se od 1913. godine nazivaju skautima, uvažavajući načela i principe osnivača. Tijekom ratova pružaju nesebičnu pomoć u zbrinjavanju i evakuaciji stanovništva te pomažu u organizaciji vatrogasnih i sanitetskih službi. Prilikom osnivanja Svjetske organizacije izviđačkog pokreta (engl. World Organization of the Scout Movement, WOSM) i Svjetskog udruženja ženskih izviđača (engl. World Association of Girl Guides and Girl Scouts, WAGGGS) na konferencijama u sklopu izaslanstva Kraljevine SHS prisustvuju i hrvatski skauti/izviđači. Tijekom diktature kralja Aleksandra uvodi se državni Savez i naziv 'izviđač', zabranjuju se svi skautski stjegovi koji ne nose naziv 'jugoslavenski', te su se stjegovi mogli osnivati samo na kraljevskim rojalnim akademijama. Ovim dekretima hrvatski su skauti odolijevali čuvajući svoj nacionalni identitet. Tek 1946. godine raspuštaju se svi skautski oblici zbog novog društvenog poretka FNRJ (kasnije SFRJ).