section_heading: Bitka kod Sakarje, kolovoz, 1921.
paragraph_text: U Srpnju,1921., osvježena grčka vojska pobijedila je turske snage pod komandom Ismeta Inenia, u bitci kod Kutahja - Eskisehira i izbila na obale rijeke Sakarje ( grčki: Sangarios), na manje od 100 km zapadno od Ankare. Turska vojska bili su brojni fanatični dobrovoljci, koji su izgarali u bitci. Ali i pored sovjetske vojne pomoći, bili su slabo opremljeni, s privatnim puškama pokupljenim zbrda zdola, s malo streljiva, i bez odora. Poraz je bio posljedica toga. Grčki kralj Konstantin je likovao, i pozvao britanske časnike na pobjedničku večeru u Kemalov glavni grad. U međuvremenu, turski parlament, nezadovoljan potezima Ismeta Inenija kao zapovjednika na zapadnom frontu, želio je da Mustafa Kemal i stožerni general Fevzi Cakmak preuzmu zapovjedništvo nad odbranom. Strah od grčkog napredovanja kulminirao je za 21 dan u Bitci kod Sakarje ( 23. kolovoz, – 13. rujan, 1921. ). Turske obrambene pozicije bile su na uzvisinama, a Grci su ih trebali na juriš zauzeti. Visovi su padali iz ruke u ruku, po nekoliko puta. Ključni moment bitke bio je grčki pokušaj zauzeća Hajmana, na svega 40 kilometera južno od Ankare, koji su Turci uspjeli zadržati. Bitka je iscrpila obje strane, ali to je bio ipak prvi poraz Grka, koji su se morali povući na ranije pozicije. Slabosti grčke pozicije, bili su velika razvučenost prednjih linija, ispokidane linije opsrbe, i zbog toga, nedostatci streljiva u ključnim momentima. To je bilo najviše što su Grci mogli postići u Anatoliji, za nekoliko tjedana vratili se na pozicije koje su držali u srpnju. Turski Parlament nagradio je oba vojskovođa Mustafu Kemala i Fevzi Cakmaka, činom feldmaršala, za zasluge u bitci. Do današnjeg dana nitko drugi nije dobio čin od pet generalskih zvjezdica u Turskoj republici.