section_heading: Od 1869. do 1903.
paragraph_text: Sljedeće godine, 1871., uredništvo je prošireno te je tako omogućena veća kvaliteta književnih i znanstvenih priloga. Godine 1873. u uredništvu su Andrija Palmović, Đuro Arnold i Rikard Jorgovanić. Zlatno razdoblje »Vijenca« nastaje kada je urednikom postao sami August Šenoa 13. prosinca 1874. godine. To je razdoblje oživljavanja i djelovanja Matice kad ona mijenja ime i postaje Matica hrvatska.<ref>Andrea Jasenko, Digitalizirani književni časopisi u Hrvatskoj: doprinos širenju spoznaja o književnim časopisima na hrvatskom jeziku: (diplomski rad), mentorica: prof.dr.sc. Daniela Živković, Filozofski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Odsjek za informacijske znanosti i komunikacijske znanosti, Katedra za bibliotekarstvo, Bjelovar, 2013., str. 24., pristupljeno 27. lipnja 2021. Premda otada »Vijenac« ne izlazi kao Matičino glasilo, nego mu je vlasnik i nakladnik bila Dionička tiskara, u kojoj se list tiskao, Matica i dalje upravlja listom. Njezini su članovi pretplatnici lista te je o njihovoj pretplati uglavnom i ovisilo izlaženje lista. Šenoa je nerado prihvatio posao urednika, iako je do tada bio u redakciji lista. Kad je postao urednikom pisao je koncem 1873. godine Franji Markoviću: Za vrijeme Šenoinog uređivanja naklada časopisa koji je tada izlazio tjedno premašila je 1.500 primjeraka, a u časopisu su sudjelovali gotovo svi hrvatski pisci, bez obzira na politička ili ideološka uvjerenja.Ivan Pederin, U Viencu je rođena hrvatska nacionalna književnost, Vijenac, br. 650, 31. siječnja 2019., pristupljeno 26. lipnja 2021. Njegovom je zaslugom Vijenac postao središnjim časopisom hrvatske književnosti u doba protorealizma i realizma.Josip Bratulić, [https://www.matica.hr/vijenac/647%20-%20648/kratka-pretpovijest-maticina-vijenca-28562/ ''Vi(j)enac – stoljeće i pol kulture, književnosti, znanosti. Kratka (pret)povijest Matičina Vijenca], Vijenac'', br. 647 - 648, 19. prosinca 2018., pristupljeno 27. lipnja 2021. Nakon Šenoine smrti bilo je jako teško nadomjestiti vrsnog književnika i iskusnog kritičara te urednika. Urednici nakon njega bili su Fran Folnegović,Folnegović, Fran, Mirjana Gross (1998.), hbl.lzmk.hr, pristupljeno 26. lipnja 2021. Vjekoslav Klaić, Josip Pasarić, Bartol Inhof, Jovan Hranilović, Đuro Arnold, Stjepan Bosanac i Milan Šenoa.Kronologija Matice hrvatske, Vijenac, br. 207, 7. veljače 2002., pristupljeno 26. lipnja 2021. Posljednje 35. godište lista uređivali su Ksaver Šandor Gjalski i Milivoj Dežman-Ivanov. Oni su izdali 24 broja. Časopis je bio veoma luksuzan: osim književnih i esejističkih tekstova u njemu je bilo 168 slika, 17 portreta, 78 ilustracija i 44 table umjetničkih priloga. Matica je uložila u časopis 8.000 kruna ali je rezultat bio slab i »Vienac« je 1903. ugašen. Nakon toga od 1904. do 1993. godine bilo je još pet pokušaja obnove časopisa izvan Matičina okrilja.