section_heading: Iznos trenja klizanja
paragraph_text: U rutinskom rješavanju problema s trenjem nije doista potrebno provoditi opisanu uzročno-posljedičnu analizu sila. U navedenom primjeru, dovoljno je samo prikazati sve sile koje djeluju na tijelo (lijeva strana skice) i odrediti ubrzanje tijela pomoću Newtonovog temeljnog zakona gibanja: vektorski zbroj sila jednak je umnošku mase i ubrzanja. Ubrzanje je u smjeru sile <math>\scriptstyle \vec F </math>, a protivi mu se <math>\scriptstyle \vec T </math>, pa je: <math>\scriptstyle F - T = ma </math>. U vertikalnom smjeru nema ubrzanja, što znači da vektorski zboj vertikalnih sila iznosi nula, tj. <math>\scriptstyle N = G </math>, čime se dobiva iznos normalne reakcije pomoću kojega se računa trenje <math>\scriptstyle T = \mu N </math>. Uvrštavajući za iznos težine <math>\scriptstyle G = mg </math> konačno se dobiva jednadžba za akceleraciju <math>\scriptstyle F - \mu mg = ma </math>. Ako je sila koja gura tijelo 20 N, masa tijela 2 kg, a koeficijent trenja 0,8, uvrštavanje daje 20 - 0,8 · 2 · 9,81 = 2a, pa je ubrzanje a = 2,15 m/s<sup>2</sup>.