section_heading: Prijepori
paragraph_text: Đakon Demetrije dovodi se u vezu s Demetrijem Solunskim, tj. poistovjećuje se s njim. Povjesničar Michael Vickers tvrdi da su Demetrije Solunski i đakon Demetrije jedan isti svetac i da je štovanje mučenika iz Soluna nastalo na osnovu lika sirmiumskog đakona, a zbog dominacije Carigradske i Istočne crkve nad Panonijom. Ovu teoriju podržavaju Peter Toth, Dimitri Obolenskz, Mitko Panov, David Woods i Nicholas Mataya. Oni se pozivaju na dva martirologija Breviarum Syriacum i Martyrologium Hieronimyianum, jer spominju đakona Demetrija, dok o Demetriju iz Soluna nema riječi. Oni vjeruju da je nakon najezde Huna (441.) i Avara (582.) u Sirmiumu dominirao kult Demetrija Solunskog, nakon što je sjedište namjesnika premješteno u Solun te je zamijenio đakona Demetrija, postoje tvrdnje i o prijenosu svečevih kostiju iz Sirmiuma u Solun. Nad temeljima stare bazilike đakona Demetrija, sagrađena je nova, ali posvećena Demetriju Solunskog, što je doprinijelo jačanju kulta solunskog mučenika, a oslabi sirmijumskog mučenika. James Skedros se ne slaže s ovim stavovima i smatra da je Demetrije Solunski stvarna povijesna osoba i da izostanak njegova imena u dva martirologija ne znači ništa, jer u njih nisu bili upisani svi mučenici. Ipak, on ne poriče da je Carigrad radio na jačanju kulta solunskog mučenika na području Sirmiuma, a na štetu đakona Demetrija. Carigrad je radio na tome da se svaki trag sirmiumskog đakona ukloni, kako bi kult Dimitrija Solunskog postao dominantan, tj. vlast Istočnog carstva. Takva akcija Carigrada doprinosi da se pravoslavlje na prostoru Srijema utvrdi i opstane.<ref>