section_heading: Povijest
paragraph_text: Najstariji je spomen kolede kod Bugara u 9. stoljeću, a nalazi se u Sinajskom trebniku. U Rusiji se koledovanje spominje u 11. stoljeću. Najstariji pisani tragovi u Hrvata nalaze se u Statutu Dubrovačke Republike iz 1272. godine. U tim zapisima se spominje badnjak kojega su pomorci unosili u Knežev dvor te ga polagali na vatru, čestitajući knezu pjesmom. Knez ih je za pjesmu nagrađivao. U Statutu se spominju i novogodišnji čestitari, obično mesari, mlinari i ribari koji su također čestitali knezu te pomorski kapetani i mornari koji su čestitke upućivali dubrovačkom nadbiskupu. Ne postoji pisani trag da li su oni u tim prigodama pjevali, ali se u tome ipak mogu prepoznati elementi kasnijih kolenda.Dulist – Ođe, ođe, nazdravlje Vam, pristupljeno 23. prosinca 2010. Na prijelazu u 19. stoljeće kolendari su uoči dana pojedinih svetaca te Božića, Nove godine ili Sveta tri kralja pjevale kolende na ulicama i pred vratima prijatelja ili rodbine. Grupe kolendara obično su pjevale cijelu noć, a domaćini su ih častili suhim smokvama, narančama, rogačima, raznim slasticama, sokovima, vinom, rakijom, a u novije vrijeme i novcem. Drevni se običaji u novije vrijeme modificiraju. Više od dvije decenije koprivnička tradicija je koledanje u humanitarne svrhe, a počinje na Badnjak u sedamnaest sati. U Dubrovniku se koledva  ispred Vijećnice na Badnji dan kad odzvoni podne. Koledarski ophodi susreću se u Poljskoj, Sloveniji, Srbiji, Mongoliji, Bugarskoj, Češkoj i dr.