section_heading: Ispitivanje teorije uma
paragraph_text: Dvije su vrste najčešće korištenih zadataka is skupine "netočnih uvjerenja".Šakić, M., Kotrla –Topić, M., Ljubešić, M. (2012). Pristupi procjeni teorije uma u dojenačkoj I predškolskoj dobi. Psihologijske teme 21 (2012). 2 359-381. Prva se zove “zadatak netočnih uvjerenja o transferu” ili “zadatkom neočekivanog transfera”, odnosno popularni "Maxi" (Wimmer i Perner, 1983)Baron-Cohen S; Leslie AM; Frith U (1985). "Does the autistic child have a 'ToM'? Cognition. 21 (1): 37–46. prema imenima glavnih likova u izvornim verzijama zadatka.Hogrefe, J., Wimmer, H., Perner, J.(1986). Ignorance versus False Belief: A Developmental Lag in Attribution of Epistemic States. Child Development Vol. 57, No. 3 pp. 567-582. U ovom zadatku, kutija s vrlodobro poznatim sadržajem je prikazana djetetu (primjerice, kutija "Smarties" bombona). Potom, dijete otkriva da je u kutiji zapravo sasvim neočekivan sadržaj (npr. olovke, umjesto bonbona). Pitanje je, što su djeca u početku mislila o sadržaju kutije i što će dijete koje nikad prije nije vidjelo tu kutiju, misliti? Ovaj zadatak ispituje sposobnost prisjećanja vlastitog netočnog uvjerenja, ali i sposobnost da mogućnost netočnog uvjerenja pripišu i drugim osobama.