section_heading: Arhitektura
paragraph_text: Sjeverno, najstarije krilo dvorca s vanjske je strane usječeno u brijeg, dok je s unutarnje strane u prizemlju raščlanjeno lučno povezanim četvrtastim stubovima. Arkade s toskanskim stupićima prvog kata ne prate konstruktivnu, pa time ni ritmičku os prizemlja, što može značiti ili da je došlo do prekida u gradnji ili da je graditelj želio dobiti elegantniji ritam stupova na gornjoj etaži. Graditelj bočnog krila je poštovao arkade i vješto ih ukomponirao u dogradnju, poštujući statičku i ritmičku povezanost stupova prizemlja i kata. Oba krila na uglovima svojih volumena imaju naslikanu rustiku, a podjelu gornje i donje etaže (međukatna konstrukcija) naznačuje snop horizontalnih traka. Današnji izgled crno-plavih pročelja s bijelim i oker oslikom na uglovima i oko prozora te s bijelim medaljonima i pravokutnim poljima potječe iz 18. stoljeća. Ogradni zid oko dvorca također potječe iz tog razdoblja. Građen je od kamena lomljenca i ubrzo nakon izgradnje je ožbukan bijelom žbukom na čiju su površinu naslikani sivi kvadrati sa segmentno odsječenim uglovima, nanizani u pravilnom ritmu. Osamnaestostoljetni dodatak sjevernog krila s po jednom kvadratičnom prostorijom u prizemlju i katu i s dvije prozorske osi na stranicama zidova vidljiva je u nešto manjem formatu prozora nego na glavnim krilima, nižem krovištu te ponešto izmijenjenim ukrasima pročelja. Otprilike u isto vrijeme dograđeni su na zapadnom pročelju dva jednaka, plastički naglašena rizalita sanitarija. Oba rizalita imaju pravokutne zabate s elastično izvijenim vijencem ispod strehe krova te eliptičnim prozorskim otvorima u središtu zabatnog polja. Na zapadnoj strani obje prigradnje naslikani su slijepi prozori kojima se prati ritam prozora zapadnog pročelja bočnog krila dvorca, čime se stvorilo jedinstvo rizalita i pročelja na koje su dodani. Adicije rizalita i sjevernog krila na pročeljima ujednačene su sa starijom izgradnjom oslikavanjem rustike na uglovima te razdjelnog vijenca etaža. Svojim okomitim usmjerenjem u odnosu na vodoravno razvedenu fasadu te naglašenom plastičnošću kojom značajno izlazi iz volumena zdanja, rizaliti ostvaruju baroknu kompoziciju u sve tri ravnine. Zadnja faza izgradnje dvorca je dogradnja pročelnog gospodarskog krila. Ova prizemna dogradnja pravokutne osnove izgrađena je duž cijele južne strane dvorišta. U osi volumena smješten je glavni ulaz u dvorac, izveden kao gigantski portalni otvor s kamenim okvirom koji zadire u krovište uzrokujući njegovo konveksno dizanje uvis. Kameni okvir portala završava kapitelno s lukom iznad vrata i zaglavnim kamenom u vrhu luka, dok je s bočne strane okvir pojačan dodatnim pilastrima. Simetrično sa svake strane portala postavljeno je 5 prozorskih osi u ujednačenom ritmu, s malim prozorima uokvirenih okvirom s uškama. U osi ulaza, na sljemenu krova postavljen je tornjić sa satom. Tornjić ima podnožje koje se konkavno širi, bridovi su naglašeni trakama s jednostavnim završecima, tijelo sa svih strana perforirano lučnim otvorima, a završetak je segmentni, izvijenih uglova, s dva sata koje gledaju prema sjeveru i jugu. Lučni otvori imaju kamene okvire i zaglavni kamen na svakom luku. Kasnije adaptacije dvorca nemaju osobitu arhitektonsku vrijednost, a od njih najzanimljivija je dogradnja dvorske kapele u posljednjem traveju arkadnog hodnika u prizemlju bočnog krila 1849. godine. U salonima dvorca nalaze se sadržajem i kvalitetom najvrjednije zidne slike iz doba rokokoa u Hrvatskoj koje neki stručnjaci pripisuju Antonu Lerchingeru. Oslici zidova pokazuju astrološke teme, elemente (vatra, voda, zemlja, zrak), pastoralne prikaze i prpošne scene iz života hrvatskog plemstva tijekom galantnog stoljeća, slikane jednostavnošću japanskog slikarstva. Osim freski, vrlo su vrijedne kalijeve peći iz 18. stoljeća.