section_heading: Sveučilište
paragraph_text: Hrvatski povjesničar o. Miroslav Vanino imao je dobre veze u Francuskoj i uspio je osigurati stipendije za četiri hrvatska studenta. Tri su stipendije bile za Institut Catholique de Paris, a koristili su ih Đuro Gračanin, Ivan Merz i Juraj Šćetinec. Četvrtu stipendiju dao je belgijski kardinal Désiré-Joseph Mercier, nadbiskup Mechelen-Bruxellesa za Katoličko sveučilište u Leuvenu. Studenti su zajednički otišli u Zagreb, s tim da su prva trojica dalje išli preko Trsta za Pariz, dok je Čule išao preko Beča u Leuven. No, Čulu je u Leuvenu zasmetala činjenica da je stipenditor, Pariška nadbiskupija, imala financijskih problema te im nije htio biti na teret. Iako mu stipendija nije ukinuta, to je bio glavni razlog zašto je odlučio napustiti Leuven. Drugi razlozi su bili to što su studenti u Leuvenu bili teolozi koji su željeli specijalizirati određenu granu teologije, dok je Čulina namjera bila produbiti svoje opće teološko znanje. Također, mladom Čuli nije išla na ruku belgijska klima. Stoga se Čule oko Uskrsa 1921. vratio u domovinu.