section_heading: Nove tehnologije
paragraph_text: Ugrađen mu je i pomični okomiti stabilizator te diferencijalni vodoravni stabilizatori-kormila. Zahvaljujući uporabi predkrilca i zakrilca dobio je i strelasto krilo male površine. Krila su opremljena spojlerima (zračnim kočnicama), po tri na svakom krilu. Osim što su rabljeni tijekom slijetanja za naglo usporavanje i oduzimanje uzgona krila, spojleri su rabljeni i tijekom leta za kontrolu naginjanja (umjesto elerona). Kako bi se krilu povećao uzgon tijekom sporog prilaska kratkoj sletnoj stazi nosača zrakoplova, uporabljen je sustav prisilnog opstrujavanja zakrilca. Inačica A-5B dobila je i sustav prinudnog opstrujavanja kroz otvore duž čitavog napadnog ruba krila čime je omogućeno da avion ponese dodatni teret (dodatni spremnik za gorivo zapremine 6800 kilograma). Kako bi mogao stati u hangar nosača zrakoplova, Vigilante je dobio preklopni okomiti stabilizator. Za smanjenje širine vrhovi krila su se preklapali pod 90 stupnjeva, otprilike do visine preklopljenog okomitog stabilzatora. Dva člana posade (pilot i navigator/operater sustava) sjedili su jedan iza drugog u odvojenim kabinama. Zbog toga je pilot dobio mogućnost pokretanja zajedničkog procesa izbacivanja iz aviona neovisno o navigatoru (koji se mogao i sam katapultirati). Posada je sjedila na katapultrajućim sjedalima North American HS-1.<br> I dok je pilot mogao uživati u izvrsnoj vidljivosti kroz velike prozore, navigator je dobio dva prozorčića. Zapravo su projektanti originalno zamislili da navigator uopće ne dobije prozore. Kao razloge navodili su potrebu zatamnjenja kabine radi lakšeg očitavanja podataka s displeja, te bolju zaštićenost od svjetlosti koja se javlja tijekom nuklearne eksplozije. Zbog jako negativnih reakcije navigatora na kraju su ipak pristali postaviti dva mala prozora. Posebno poglavlje bila je napredna, ali i jako kompleksna elektronička oprema. Vigilante je tako dobio jedan od prvih fly-by-wire sustava kontrole leta. Kako je cijeli sustav bio tek na početku razvoja, te je patio od raznih nedostataka (između ostalog i nepouzdanosti), projektanti su ugradili i mehaničko-hidraulički sustav. Iako je Vigilante dobio navigatora, koji se doduše morao brinuti i o radu svih ostalih elektroničkih sustava, zbog potreba povećanja preciznosti napada ugrađen je računalni navigacijsko/napadajni sustav AN/ASB-12 koji je sve podatke prikazivao na head-up prikazniku PPDI (Pilot's Projected Display Indicator) koji je radio u sprezi s višenamjenskim radarom. Navigator je radarsku sliku mogao vidjeti na posebnom displeju. Tako je Vigilante postao prvi bombarder, i jedan od prvih aviona koji je ušao u operativnu uporabu opremljen head-up prikaznikom.<br> Osnova navigacijskog sustava bio je podsustav REINS (Radar-Eyuipped Inertial Navigation System) razvijen na osnovama sličnog sustava razvijenog za uporabu na nadzvučnom krstarećem projektilu Navaho. Osim radara pod nos je postavljena i TV kamera za lakše prepoznavanje i identifikaciju ciljeva. Slika kamere prikazivala se na head-up prikazniku i radarskom displeju navigatora. Sve te sustave ujedinjavalo je digitalno računalo (jedno od prvih uopće) nazvano VERDAN (Versatile Digital Analyzer). Doduše piloti su kratica VERDAN češće tumačili kao Very Effective Replacement for a Dumb-Ass Navigator. Naravno, toliko napredne tehnologije na jednom mjestu moglo je značiti samo jedno - potpunu nepouzdanost.