section_heading: Rat
paragraph_text: Poslije pogibije Berislava Ivoševića, prvog zapovjednika 1. satnije 76. samostalnog bataljuna, na toj dužnosti nasljeđuje ga Gadafi. Na toj dužnosti ostaje do svoje pogibije 28. studenoga 1991. godine. Nakon njega tu dužnost preuzima Blaško Skender. Suborci ga pamte kao velikog hrvatskog domoljuba, smirenog i hrabrog ratnika. Ulijevo je samopouzdanje svojom pojavom i djelovanjem. Upoznavao je hrvatske branitelje s tehničkim i taktičkim karakteristikama njima nepoznatog oružja kao što su ose, zolje i maljutke. Preuzeo je vodstvo i obuku osnovane interventne postrojbe. Dao je ovom gradu i ovoj državi više nego mnogi domaći ljudi. Za njega su mnogi rekli: "kamo sreće da smo imali više takvih." Stručnjak za gerilsko i urbano ratovanje, velikih improvizacijskih sposobnosti, znao se sasvim približiti neprijateljskim položajima. Zato su mnogi odbijali odlaziti s njime u akcije. Znao je reći: "Dajte mi petnaest ljudi i stići ću do Save." Problem je bio, što u to vrijeme u Lipiku nije ni bilo mnogo više od 15 ljudi. Teže je govorio hrvatski, miješao je riječi i padeže, no ipak je osvojio simpatije mnogih Lipičana. Znao je pričati o tome kako je ratovao u Čadu i ratnim pravilima koja su tamo vladala: "Ako se skloniš u džamiju, groblje ili bolnicu nitko ti neće ništa, a ovdje...", te je dodao: "Kad bih ja pričao u Libiji kakav se prljavi rat u Hrvatskoj vodi, oni mi ne bi vjerovali."