section_heading: Supernova SN1987A
paragraph_text: Na dan 23.veljače 1987. zabilježen je nalet od 24 antineutrina kod 3 udaljena detektora u trajanju od 13 sekundi, nakon čega je 3 sata kasnije uslijedilo vizualno zapažanje supernove tipa II na rubu Tarantuline maglice u Velikom Mageljanovom oblaku. Promatranja su pokazala da je događaj konzistentan sa samim teorijskim modelom supernove, jer 99% oslobođene energije su činili neutrini. Procjena je da se njihova količina kretala oko brojke 10<sup>58</sup> s ukupnom energijom od 10<sup>46</sup> džula. Kašnjenje svjetlosti za neutrinima možemo objasniti na sljedeći način - početkom gravitacijskog kolapsa zvijezde krenulo je bitno pojačano emitiranje neutrina koji su potom napustili njezinu površinu prije bljeska zbog spomenutog slabijeg međudjelovanja. Kasnijom analizom utvrđeno je da se radilo o supernovi plavog superdiva Sanduleaka -69° 202, s pretpostavkom da je uzrok bilo stapanje s drugom zvijezdom prije 168 000 godina. Teorija te podaci o neutrinima upućuju na pojavu neutronske zvijezde nakon supernove,no indikacije o njenom postojanju neće doći sve do 2020. godine kada će biti objavljeni rezultati istraživanja od projekta mreže radioteleskopa ALMA-e. Na slikama izrazito velike razlučivosti jasno se vidi usijana točka koja je bitno svjetlija od svojeg okruženja, što odgovara neutronskoj zvijezdi. Iako taj usijani "grumen" je znanstvenicima isprva imao preveliki sjaj za takav tip objekta, ipak je uzeto u obzir da je nastao prije svega 33 godine (čineći ga najmlađom neutronskom zvijezdom dosad). Lokacija "grumena" odgovara računalnom modelu, prema kojem zvijezda je odbačena supernovom brzinama par stotina kilometara u sekundi s temparaturom od 5 milijuna Celzijevih stupnjeva.