section_heading: Karakteristike
paragraph_text: Glavno naoružanje T-10 bio je top D-25TA kalibra 122 mm, koji nije bio bitno bolji od topa D-10T kalibra 100 mm koji se rabio na tenku T-54. Kako bi se povećala preciznost topa tijekom paljbe iz pokreta 1955. su proizvedena dva prototipa. Prvi je dobio oznaku Objekt 267 sp.1 te je rabio sustav za stabilizaciju topa po okomitoj osi. Objekt 267 sp.2 dobio je još napredniji sustav za stabilizaciju po dvije (okomitoj i vodoravnoj) osi. Nakon godine dana testiranja sustav s Objekta 267 sp.1 uporabljen je na novoj inačici T-10A (Objekt 730A). Od 1957. u serijskoj je proizvodnji bio još napredniji T-10B (Objekt 730B) koji je rabio unaprijeđen sustav s prototipa Objekt 267 sp.2. Osim toga T-10B je dobio ciljnički sustav T2S-29-14 i sustav za usmjeravanje paljbe PUOT-2 Grom. Kako bi se poboljšala paljbena moć, posebno u odnosu na T-54, razvijen je novi top M-62-T2 L/43 (2A17) kalibra 122 mm s petokomornom plinskom kočnicom na ustima cijevi i borbenim kompletom od 30 granata. Top je dobio stabilizaciju po dvije osi, ciljnik T2S-29-14 i sustav za usmjeravanje paljbe 2E12 Liven. Novi je tenk označen kao Objekt 272, a u serijsku je proizvodnju 1957. godine uveden kao T-10M. Tenk su opremili i aktivnim infracrvenim sustavom za noćno motrenje i sustavom za ABK zaštitu. Od 1963. svi su T-10M opremljeni OPVT sustavom za podvodni gaz koji je omogućavao prijelaz vodenih zapreka do dubine od pet metara. Od 1967. u naoružanje je uvedeno APS potkalibarno i kumulativno (HEAT) streljivo. Po procjenama zapadnih izvora s kraja osamdesetih godina prošlog stoljeća HEAT streljivo je imalo probojnost od 460 mm homogenog čeličnog oklopa na udaljenosti od 1000 metara. Serijska proizvodnja zaustavljena je 1966., a već 1967. počelo je povlačenje T-10 u postrojbe druge crte ili pričuvu. Zanimljivo je da je T-10 iz naoružanja povučen tek 1993. godine. Ruski izvori navode da T-10 nikada nije izvožen niti rabljen u oružanim sukobima.