section_heading: Zaštitnici od nepogode
paragraph_text: U Crnoj Gori, istočnoj Hercegovini, dijelu Bosne i Sandžaku, čovjek čiji duh štiti svoj kraj od nepogode nazivan je zduhać i stuha, uz više mjesnih varijanti tih imena: s glasom h ili bez njega, s v umjesto h, s krajnjim ć ili bez njega, s č umjesto ć i dr.Пантелић, Никола (1970). „Здухач“. ред. Шпиро Кулишић, Петар Ж. Петровић, Никола Пантелић. Српски митолошки речник. Београд: Нолит. Ove imenice vjerojatno su izvedene od slavenskoga korijena duh, uz mogući utjecaj grčke riječi stihio (στοιχείο), koja znači „duh“. Ta riječ potječe od starogrčkoga stoiheon (στοιχεῖον), čime su označavana četiri osnovna elementa prirode — zrak, voda, vatra i zemlja. U grčkoj narodnoj predaji, stihio je duh–zaštitnik sela ili područja koji se u zraku bori za dobrobit svog kraja protiv duhova iz drugih područja.Плотникова, Анна Аркадьевна (19. јануар 2008). „Севернобалканский ареал народных представлений о змее – атмосферном демоне“. Словенска етнолингвистика. Пројекат Растко.Плотникова, Анна Аркадьевна (2001). „Здухач“. ред. Светлана Михайловна Толстая, Љубинко Раденковић. Словенска митологија: енциклопедијски речник. Београд: Zepter Book World. ISBN 978-86-7494-025-9. Izraz stihio mogao je utjecati i posredno, preko grčke posuđenice u nekome predslavenskome balkanskome jeziku. Albanska riječ stuhi znači „oluja“, a tako se zvao i ženski demon oluje.