section_heading: Snimanje
paragraph_text: Brufordu je pisanje pjesama za Close to the Edge i njihovo snimanje s ostalim članovima bilo naročito zahtjevno iskustvo; cijeli je proces nazvao mučnim i rekao je da je bio nalik "penjanju na Mount Everest". Postao je ogorčen na vedru, dijatonsku glazbu skupine i počeo je preferirati džezističke i improvizirane pjesme. Zbog toga je način pisanja pjesama i snimanja u skupini postao problematičan: odsvirao bi se svaki dio pjesme i potom bi se raspravljalo o njemu. Izjavio je: ''O svakom se glazbalu odlučivalo demokratski, svi su morali demokratski očitovati o svakoj stvari. Bilo je grozno, iznimno neugodno i nevjerojatno teško tako raditi''. Bruforda su također počela razdraživati Squireova česta kašnjenja na probe i njegov način rada. Jednom je prigodom Bruford zaspao na sofi u studijskoj kontrolnoj sobi dok je Squire "proučavao nekoliko gumba na konzoli [za miksanje]" jer je želio otkriti koliko treba ujednačiti dionice za bas-gitaru; probudio se nekoliko sati poslije i vidio da se Squire "i dalje nalazi na istom mjestu te da i dalje razmišlja o tome kako su ta dva gumba namještena". Anderson je stalno poticao Bruforda na pisanje pjesama, na čemu mu je Bruford nekoliko godina poslije bio zahvalan, no do završetka albuma smatrao je da je dao sve od sebe na Close to the Edgeu i da nije mogao osmisliti bolje aranžmane. "Tada sam znao da mi je potrebno nešto svježeg zraka" i napustio je sastav.