section_heading: Drugi Spol (Le Deuxième Sexe)
paragraph_text: Prema de Beauvoir, dva su faktora poglavito utjecala na recentnu evoluciju ženskog položaja: način participacije u proizvodnji i ukidanje reproduktivnog ropstva. Majčinstvo je ostavilo ženu zakovanu za tijelo što je muškarcu omogućilo da njome dominira. U antičkoj Grčkoj (s izuzecima poput Sparte, gdje ništa nije ugrožavalo žensku slobodu), žene su bile tretirane poput robova. U Rimskom Carstvu uživale su veća prava, no ipak su bile diskriminirane na bazi spola. Što se kršćanstva tiče, de Beauvoir tvrdi da je ono - uz iznimku germanske tradicije - nastojalo podčiniti žene. U knjizi naglašava promjene u dinamici moći koju donosi takozvana 'dvorska ljubav' dvanaestog stoljeća, prethodnica današnje romantične ljubavi. Zatim opisuje period ranog petnaestog stoljeća gdje posebno ističe mističarku, spisateljicu i reformatoricu Tereziju Avilsku koja je dokazala da se žena može uzdići veoma visoko kad su joj osigurani isti uvjeti kakve imaju muškarci. Kroz devetnaesto stoljeće zakonski je status žena ostao nepromijenjen, ali individue su se isticale svojim radom. De Beauvoir pronalazi greške u Napoleonovom kodu, kritizira Auguste Comtea i Honoré de Balzaca te opisuje Pierre-Joseph Proudhona kao antifeminista. Industrijska revolucija omogućila je ženi da se makne iz doma, no zbog niskih nadnica ovo je dvosjekli mač. De Beauvoir piše o rastu sindikata i participaciji žena u njima. Zatim opisuje širenje kontraceptivnih metoda i borbu za reproduktivna prava i abortus. Bavi se poviješću ženskog sufražetskog pokreta te zaključuje da su žene poput Rose Luxemburg i Marie Curie demonstrirale da nije ženska inferiornost ono što određuje njihovu povijesnu nevažnost, već je obrnuto: njihova povijesna beznačajnost proklela ih je i učinila inferiornima. De Beauvoir dijelove knjige posvećuje menstruaciji, djevičanstvu, ženskoj seksualnosti i spolnim odnosima (uključujući i one homoseksualne), braku, majčinstvu i prostituciji. Pišući o djelima Henry de Montherlanta, D. H. Lawrencea, Paul Claudela, André Bretona i Stendhala, zamjećuje da se ovdje reflektiraju veliki, kolektivni mitovi o ženi. Žena je 'privilegirana Druga', s tim da njena drugotnost ovisi o tome kako će se norma (muškarac) pozicionirati. 'Misterij' je jedan od najprominentnijih muških mitova o ženi. Kako bi ga opovrgnula, de Beauvoir objašnjava da mističnost nije zadana spolom, već situacijom - ona je obilježje svakog roba.