section_heading: Povijest
paragraph_text: Mehmed Džemaluddin ef. Čaušević se nakon povratka sa školovanja u Istanbulu (1903. godine) suočava s problemima s kojima se muslimani u Bosni i Hercegovini svakodnevno nalaze, prije svega zaostalost u vjerskom, prosvjetnom i kulturnom pogledu te ekonomsko propadanje i međusobnu razjedinjenost. Uz sve to, muslimani su osjećali strah i nesigurnost za vlastiti opstanak u Bosni i Hercegovini. 200px|thumb|lijevo|[[Mehmed Džemaluddin Čaušević|Mehmed Džemaluddin ef. Čaušević, prvi predsjednik Udruge ilmijje]] U rujnu 1909. godine osnovano je Muslimansko muallimsko i imamsko društvo za Bosnu i Hercegovinu. Osnovni cilj rada udruge je bio angažiranje imama i muallima u jedinstven front koji će raditi na vjerskom prosvjećivanju i odgoju muslimana, a posebno mlađih generacija. Društvo je u listopadu 1910. godine pokrenulo list Muallim. Ovakav oblik organiziranja i rada uleme dao je značajne rezultate na planu očuvanja vjerskog, kulturnog i nacionalnog identiteta Bošnjaka. Možda je najznačajnija akcija u ovoj Udruzi organizirane uleme bilo sprječavanje masovnog iseljavanja muslimana u Tursku (1910. godine). Tadašnja ulema je veoma razložno objasnila da ne postoje na šeri'atu utemeljeni razlozi za seobu iz Bosne i Hercegovine, te obavezu muslimana da ostanu na svojim ognjištima.