section_heading: Vaubanova fortifikacijska škola
paragraph_text: Vaubanova fortifikacijska škola (kraj 18. i polovica 19. stoljeća) Za razliku od drugih vojnih inženjera, čiji je bastion u suštini imao krutu trasu, Vauban je dužinu bastionskih frontova podešavao prema njihovoj važnosti i zemljištu. Primjenjujući po potrebi i ispupčane te udubljene flanke, fase i kurtine, tzv. iregularni bastion. Od svoja tri sistema najviše je primjenjivao prvi koji je, prema važnosti frontova, ojačavao još rogom, krunom, linetom,<ref>lineta – vrsta utvrđenje u obliku trapte ili pravokutnika, s grkljanom na najmanje izloženoj strani, namijenjeno za djelovanje u sve strane anvelopom, udvojenim ravelinima i kontragardom. U drugom i trećem sistemu odvojio je bastione od bedema, a na prijelomima glavnog bedema podizao jednokatne bastionske kule. Louis Cormontei je u prvoj polovici 18. stoljeća poboljšao Vaubanov bastion tako što ga je povećao i na njima podigao kazamatirane kavalire koji su sprječavali odbijanje zrna unutar bastiona. Osim toga isturio je raveline i time izložio napadača još jačoj vatri sa susjednih bastiona