section_heading: Analogna elektronika
paragraph_text: desno|mini|400px|Slika 1: Instrumentacijski pojačavač Analogna elektronika je grana elektronike koja se bavi analizom i obradom analognih signala koji su po vremenu i amplitudi kontinualni. Pojam analogna se odnosi na proporcionalost signala i veličine koja ga opisuje, bila to struja ili napon. Zadatak analogne elektronike jeste projektiranje analognih električnih mreža i analiza istih. Primjeri analognih električnih mreža su ispravljači, stabilizatori, oscilatori, filtri, modulatori, demodulatori, CFB pojačavači, operacijski pojačavači kojih ima mnoštvo, neki od njih su naponski komparator, neinvertirajući, invertirajući, instrumentacijski, diferencijator, integrator, sabirač, diferencijalni pojačavač. Suvremena elektronika se bazira na PN spoju koji nastaje spajanjem dva poluvodiča od kojih je jedan P-tipa, a drugi N-tipa. Gotovo svaka važna komponenta ga sadrži u sebi, poput dioda, BJT (bipolarni tranzistor), MOSFET, JFET i drugi. Takođe, spomenuti pn spoj predstavlja osnovu velikog broja optoelektronskih komponenti, poput poluvodičkih lasera, solarne ćelije, fotodetektora, itd. Važno je napomenuti i da u elektronici postoji veliki broj režima rada s pn spojem zbog čega suvremena elektronika ima veliki značaj. Režimi koji se najviše sreću u elektronskoj teoriji i praksi su prekidački, ispravljački i pojačavački. Mrežana slici 1. predstavlja. U biomedicinskim aplikacijama instrumentacijski pojačavač zahtjeva veliko pojačanje, dobar CMRR(faktor potiskivanja srednje vrijednosti signala)s manje šuma i nisku snagu optimizacije. Ova mreža ima mogućnost regulacije pojačanja pomoću otpornika R1, pritom promjena njegove otpornosti ne utiče na CMRR, te on ima mogućnost da pojačava male ulazne signale zbog čega je našao široku primjenu u medicini.