section_heading: Grci
paragraph_text: Grčki filozofi su raspravljali o idejama koje su sadržavale oblike organske evolucije. Anaksimandar (o. 610. – 546. pr. Kr.) predložio je da se život izvorno razvio u moru, a tek je kasnije prešao na kopno, dok je Empedoklo (o. 490. – 430. pr. Kr.) pisao o nenadnaravnom podrijetlu živih bića.<ref> Empedoklo je predlagao da adaptacija ne zahtjeva organizatora ili tvorni uzrok. Aristotel je sažeo svoju ideju: "Gdjegod su se tada svi dijelovi zbili onakvima kakvima bi bili da su ostali biti do svršetka, takve su stvari preživjele, organizirajući se spontano na prikladan način; dok su oni koji su rasli drugačije nestajali ili nastavili nestajati…"<ref> Prvi grčki filozof koji je konstatirao da se sve oko nas mijenja bio je Heraklit (540. – 480. prije Krista). U njegovom 91. fragmentu Heraklit kaže da "čovjek ne može dva puta stupiti u istu rijeku, ni dva puta dotaknuti se po kakvoći svojoj iste prolazne supstancije nego se ona žestinom i brzinom promjene razasipa i opet skuplja... pridolazi i odlazi" što govori da se zapravo sve neprestano mijenja, dok je po njemu osnova građe svijeta vatra.