section_heading: Priča o riječkom orlu
paragraph_text: Pretpostavlja se da je skulptura riječkog orla postavljena na kupolu gradskog tornja kada je po projektu arhitekta Antuna Gnamba, toranj oko 1801. obnovljen i dodan mu je tambur i kupola. Koliko su Riječani voljeli svoj grb dokazuju i mnogi prosvjedi nakon 1890. godine kada je dvoglavi orao zbog rekonstrukcije maknut s vrha Gradskog tornja o čemu svjedoče čak i fiumanske narodne pjesme kao npr. popularna «Indeficienter». U isto vrijeme pojavio se i politički spor između ugarskih i gradskih vlasti o tome čija bi se zastava trebala vijoriti na gradskom tornju, mađarska ili riječka. lijevo|mini|211x211px|Gradski toranj s dekapitiranim orlom mini|Ispod grba, dvoglavi je orao s obje glave okrenute na istu stranu, koji stoji na posudi iz koje teče voda u more, s devizom IDEFICIENTER, što znači nepresušivo. . lijevo|mini|160x160px|Riječki grb na dnu grba ugarskih zemalja 1867. mini|Bista cara [[Leopold I., car Svetog Rimskog Carstva|Leopolda I. i bista Karla VI., koji je grad Rijeku 18. III. 1719. godine proglasio slobodnim gradom]] Problem je riješen 1906. godine kada je zahvaljujući inicijativi desetak utjecajnih Fijumanki dvoglavi orao naručen u Veneciji i tako narušen projekt Filiberta Bazariga koji je grb grada već bio smjestio ispod ure. Novi orao, za razliku od Rupanijevog jednoglavog što je stajao 186 godina bio je dvoglavi, visok 2,20 metara, a širok (raspon krila) 3 metra i težio je 2000 kg. Svečanost inauguracije novog dvoglavog orla na Gradskom tornju održana je na dan sv. Vida 15. lipnja 1906. godine. Priča se da je gotovo cijeli grad prisustvovao tom činu, a slavlje i pjesma čula se do duboko u noć.