paragraph_text: Sastavio Blago jezika slovinskoga illi slovnik u komu izgovarajuse rjeci slovinske Latinski i Diacki čije je slaganje i tiskanje započelo u Loretu 1649. a nakon potrage za boljim tiskarom dotiskano u Anconi 1651. To je prvi hrvatski rječnik u kojemu je hrvatski polazni jezik. U uvodnom dijelu Blago sadržava latinsku posvetu, obraćanje čitatelju na talijanskom (Al benigno lettore), prikaz slovopisa i pravopisa na latinskom i hrvatskom jeziku (Od ortographie jezika slovinskoga ili načina od pisanja) te gramatiku talijanskoga jezika na hrvatskom (Grammatika Talianska). U predgovoru objašnjava da se odlučio za štokavštinu (bosanski jezik) jer svatko zna da je ona najljepša (Ogn' un diče che la lingua Bosnese sia la piu bella). Rječnik, namijenjen prvenstveno pouci učenika i isusovačkoga podmlatka (isusovci su vodili Ilirski kolegij u Loretu donosi oko 25.000 hrvatskih riječi uglavnom u jekavskom obliku uz nešto štokavskih i čakavskih ikavizama.