section_heading: Intencionalnost
paragraph_text: mini|[[John Searle - jedan od najutjecajnijih filozofa uma, zagovornik biološkog naturalizma (Sveučilište Berkeley, 2002)]] Intencionalnost je kapacitet mentalnih stanja da budu u relaciji s ili usmjerene prema nečemu iz vanjskog svijeta. Ovo svojstvo mentalnih stanja nameče da imaju sadržaj i semantičke referente i stoga im se mogu odrediti istinosne vrijednosti. Kada se ta stanja reduciraju na prirodne procese nastaju problemi: prirodni procesi nisu istiniti ili neistiniti; oni se jednostavno događaju.<ref> Ne bi imalo smisla reći da je prirodni proces istinit ili neistinit. Ali mentalne ideje i prosudbe su istinite ili neistinite stoga kako mentalna stanja (ideje i prosudbe) mogu biti prirodni procesi? Mogućnost određivanja semantičke vrijednosti idejama mora značiti da su te ideje o činjenicama. Stoga na primjer ideja da je Herodot povjesničar referira na Herodota i na činjenicu da je bio povjesničar. Ako je činjenica istinita onda je i stanje istinito; drugačije je neistinito. Ali otkud dolazi ta relacija? U mozgu se nalaze samo elektrokemijski procesi i doimaju se da nemaju veze s Herodotom.