section_heading: Antiferomagnetizam
paragraph_text: mini|lijevo|300px|[[Magnetske orijentacije neuređenih antiferomagnetskih materijala.]] Antiferomagnetizam je način magnetskoga uređenja krute tvari, pri čemu su magnetski momenti susjednih atoma usmjereni antiparalelno jedan drugomu tako da je ukupna magnetizacija u odsutnosti vanjskoga magnetskoga polja jednaka nuli. Postoji u većini anorganskih spojeva prijelaznih metala i rijetkih zemalja. Također je uočen kod nekih metala (krom, mangan i drugi) i slitina. Grijanjem se takvo antiparalelno uređenje narušava, da bi potpuno nestalo iznad određene temperature, nazvane Néelova temperatura T<sub>N</sub>, po L.E.F. Néelu koji je 1936. predložio prvo objašnjenje antiferomagnetizma. Néelova temperatura je značajka pojedinog materijala (za MnF<sub>2</sub> je T<sub>N</sub> = 67,4 K; za NiO je T<sub>N</sub> = 520 K; za Cr<sub>2</sub>O<sub>3</sub> je T<sub>N</sub> = 310 K). Antiferomagneti pokazuju malu pozitivnu magnetsku susceptibilnost koja dostiže maksimum na T<sub>N</sub>. Iznad temperature prijelaza antiferomagneti postaju paramagneti.<ref> antiferomagnetizam, "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, pristupljeno 29. siječnja 2020.