section_heading: Razgovor s Kaliklom
paragraph_text: Kao što je već prije rečeno, Kalikle naglašava da je filozofija odraz djetinjastog karaktera i da je stvar za djecu te mu savjetuje da se okani filozofije. Nadalje, Kalikle zna da filozofija sama po sebi ne vrijedi ništa ako masi ne uspijemo nametnuti svoje mišljenje kao ono koje je ispravno, pa se čini da Platon kroz usta Kalikla ukazuje na to da Sokratov filozofski projekt nije uspio jer se Sokrat na sudu nije uspio obraniti pred onima koji su ga optužili „tvdeći da si učinio neki zločin, iako nisi kriv; vrlo dobro znaš da bi ostao bez obrane, da se ne bi znao snaći, da bi izgubio glavu i da bi u neprilici otvarao usta i da ne bi bio u stanju riječi progovoriti“ (486b). Kalikle je svjestan činjenice da je najlakše nametnuti svoje mišljenje onima koji neznaju, koji nemaju stabilna moralna uvjerenja pa to jako dobro koristi. Najtragičnije je što je tako funkcionirala i atenska skupština što dokazuje nepravedna osuda Sokrata. Posebno u ovom razgovoru s Kaliklom Sokrat naglašava da je cilj državnika pronaći način da građane učine boljima jer je politika u svojoj biti usmjerena na postizanje općeg dobra. Po tome je jedino Sokrat pravi državnik, što i dokazuje: „Mislim da sam jedini od rijetkih Atenjana, da ne kažem jedini, koji se bavi pravom političkom vještinom, jedini koji radi na općem dobru“ (521d).