section_heading: Kralj Srba Hrvata i Slovenaca 1921.: 23 vlade u 8 godina
paragraph_text: Ustav kao takav nije donio zadovoljio narode Kraljevine, a posebice je velik problem bilo centralističko uređenje kojim je forsirano jugoslavenstvo - koje je počivalo na zamisli da Hrvati i Slovenci nisu narodi, nego "plemena" troimenog jugoslavenskog naroda, a da su Makedonci, Crnogorci i Bošnjaci samo dio trećeg - srpskog - "plemena" toga naroda. Kralj je nastavio s režimskim pritiskom, brojne osobe (među kojima i Stjepan Radić), završile su u zatvoru, a vlade su se mijenjale, prosječno, svakih nekoliko mjeseci: u razdoblju od 1921. do 1929. godine došlo je do 23 promjene Vlade, a od te 23 sam kralj inicirao je čak 21 (ostale dvije stigle su na zahtjev Narodne skupštine). Izbori su održavani svake dvije godine, a na njima je pobjeđivala uglavnom Radikalna stranke, što je još više pogodovalo kralju. Situacija u državi se nikako nije smirivala, a svemu tome doprinosilo je i jačanje HRSS-a. Iako je Radić završavao u zatvoru, iako je njegova stranka krajem 1924. godine (nakon učlanjenja u Seljačku internacionalu) zabranjena prema odredbama Zakona o zaštiti države (kasnije će se ime promijeniti u Hrvatska seljačka stranka (HSS), a on sam je bio redovito zatvaran, njegov utjecaj sve je više jačao i stranka je konstantno dobivala iznenađujuće visok broj zastupnika, zbog čega je Radić bio još glasniji u svojim ispadima protiv kralja i vlasti. Iako će u jednom trenutku prihvatiti monarhiju i odreći se republikanskih težnji (taj je proglas pročitao Pavle Radić), Stjepan Radić će i dalje biti najglasniji kraljev oponent, a ubrzo će, 1927. godine, kao saveznika dobiti i Svetozara Pribićevića. Naime, Pribićević, bivši Ministar unutarnjih poslova i policije, napravio je odlučan obrat u svojoj politici, promijenio je svoje nazore (1925. godine napustio je politiku unitarizma i centralizma)Bosiljka Janjatović, ''Politički teror u Hrvatskoj od 1918. do 1935. godine'', Hrvatski institut za povijest-Dom i svijet, Zagreb, 2002., ISBN 953-6491-71-0, podrubnica 4, str. 14. i sa svojom Samostalnom demokratskom strankom sklopio savez s Radićem kojim je 10. studenoga 1927. godine nastala Seljačko-demokratska koalicija (SDK) koja je, kao prosvjed, odbijala sudjelovati u radu Narodne skupštine dok politika Beograda bude kakva je bila u tom trenutku.