section_heading: Metode
paragraph_text: Organizacija sustava računalnog vida je vrlo ovisna o primjeni. Neki sustavi su zasebne aplikacije koje rješavaju određena mjerenje ili otkrivaju probleme, dok drugi čine podsustav većeg projekta koji primjerice sadrži i podsustave za kontrolu mehaničkih pogona, planiranja, informacijske baze podataka, sučelja između čovjeka i stroja, itd. Specifične primjene sustava računalnog vida također ovise o tome jeli njegova funkcionalnost prethodno navedena ili može li se neki dio mijenjati tijekom rada. Mnoge funkcije imaju jedinstvenu primjenu. Međutim, postoje i tipične funkcije koje se nalaze u gotovo svim sustavima računalnog vida. Opisane su najčešće metode. Stjecanje slike - Digitalna slika je proizvedena od jednog ili više senzora, koji se, osim raznih vrsta kamera osjetljivih na svjetlo, uključuju daljinski senzori, tomografijski uređaji, radari, ultrazvučne kamere, itd. Ovisno o tipu senzora, rezultirajući slikovni podatak je obični 2D prikaz, 3D volumen, ili slijed slika. Vrijednosti piksela obično odgovaraju intezitetu svjetla u jednom ili nekoliko valnih pojaseva (sive slike ili fotografije u boji), ali također može biti povezano s različitim fizičkim mjerama, kao što su dubina, apsorpcije ili zvučne refleksije, elektromagnetskih valova ili nuklearne magnetske rezonance. Pre-procesiranje - Prije nego što se metoda računalnog vida može primijeniti na slikovne podatke, kako bi se izdvojili neki određeni dijelovi informacija, obično je potrebna obrada podataka kako bi se osiguralo da ispunjava određene pretpostavke potrebne za tu metodu. Primjeri su: ponovno uzimanje uzoraka kako bi se osiguralo da je koordinatni sustav slike točan, smanjenje smetnji kako bi se osiguralo da se senzor smetnji ne uvodi lažne informacije, povećanje kontrasta kako bi se osiguralo da se relevantne informacije mogu biti otkrivene. Ekstrakcija značajki - Značajke slike na različitim razinama složenosti su izlučene iz slikovnih podataka. Tipični primjeri takvih značajki: linije i rubovi, lokalizirane točke kao što su kutovi, mrlje ili točke, složenija obilježja mogu biti povezana s teksturom, oblicima ili pokretima. Otkrivanje / segmentacije - U nekom trenutku u obradi donese se odluka o tome koje točke ili područja slike su relevantne za daljnju obradu. Primjeri su: izbor određenog skupa interesnih točaka, segmentacija jednog ili više slikovnih područja koje sadrže određeni objekt interesa.