section_heading: Supilov memorandum
paragraph_text: mini|[[Frano Supilo]] U Jugoslavenskom odboru, Supilo je odlučno nastupio protiv velikosrpskog projekta, a za Jugoslaviju. Uvjerivši se da je projekt Srbije veoma opasan i ne želeći snositi povijesnu odgovornost za buduće velike odluke, na plenarnoj je sjednici Jugoslavenskog odbora u Parizu 22. veljače 1916. izložio svoju političku koncepciju Jugoslavije. Polazna Supilova teza je tvrdila da se Zagreb razvio u povijesno političko središte zapadnog, a Beograd političko središte istočnoga dijela tzv. troimenog naroda (Hrvata, Srba i Slovenaca) i da te dvije političke cjeline moraju biti ravnopravne u budućoj državi i graditi novu zajednicu. Tu će koncepciju Srbi napasti kao model odnosa po uzoru na Austriju i Ugarsku, što je bilo točno, ali što je za njih apsolutno neprihvatljivo, jer da se tamo radilo o dvije nacije, a u slučaju Jugoslavije o jednom narodu pa zato on ne može "sam sa sobom pregovarati" i sklapati međudržavne sporazume. Slovenci: Županić, Gregorin i Vošnjak, nisu se izjašnjavali o budućemu državnom uređenju. Idejno oblikovan u pravaškom duhu, Supilo je odlučno ušao u borbu s Pašićem da osigura državnost ostalim južnoslavenskim zemljama.<ref>Dušan Bilandžić, Hrvatska moderna povijest, Golden marketing, Zagreb, 1999., str. 48. mini|lijevo|90px|[[Ante Trumbić]] Taj ga je tvrdi stav doveo čak i u sukob s većinom u Jugoslavenskom odboru. Naime, iako su bili odani južnoslavenskoj ideji, članovi su Odbora izbjegavali jasno se odrediti o državnom uređenju. Srpski su članovi tog odbora: Stojanović, Vasiljević i drugi, po sugestiji vlade Kraljevine Srbije bili protiv federalizma. Ante Trumbić, predsjednik Odbora, pravaš, bio je ustvari federalist, ali je znao da to Srbija neće prihvatiti te da je zato mudrije odložiti taj problem za povoljnije vrijeme. U svome je memorandumu Frano Supilo upozorio Odbor da buduća sudbina Hrvata može biti čak i gora nego u Habsburškoj Monarhiji, pa kaže da bi "ogromna većina Hrvata i Slovenaca odmah pretpostavila i ono tužno austrijsko ropstvo, negoli stanovište tih odredaba...", tj. namjera Europe i Srbije o rješenju tzv. jugoslavenskog pitanja. Podnoseći svoj memorandum, Supilo je istupio iz Odbora kako bi mogao slobodnije djelovati protiv projekata velesila i Srbije o budućemu europskom poretku.