section_heading: Proto-engleski
paragraph_text: Engleski jezik ima svoje korijene u jezicima njemačkih naroda sjeverne Europe. Tijekom Rimskog carstva, veći dio germanskih naselja (Germanija) ostao je neovisan od Rima, iako su neki jugozapadni dijelovi bili unutar carstva. Neki su Germani služili u rimskoj vojsci, a trupe iz germanskih plemena poput Tungrija, Batavija, Menapija i Frisija služili su u Britaniji (Britanija) pod rimskim zapovjedništvom. Germansko naseljavanje i moć proširile su se tijekom migracijskog razdoblja, koje je doživjelo pad zapadnog Rimskog carstva. Germansko naseljavanje Britanije odvijalo se od 5. do 7. stoljeća, nakon završetka rimske vladavine otokom. Anglosaksonska kronika navodi da je oko 449. godine Vortigern, kralj Britanaca, pozvao "srodnika Angla" (Angle koje su navodno predvodili germanska braća Hengist i Horsa) kako bi pomogli odbiti invaziju Pikta, u zamjenu za zemlje na jugoistoku Britanije. To je dovelo do valova doseljenika koji su na kraju uspostavili sedam kraljevstava, poznata kao heptarhija. (Kronika, međutim, nije suvremeno djelo i ne može se smatrati točnim zapisom o takvim ranim događajima.) Bede,<ref>Oppenheimer, Stephen, 2006. The Origins of the British London, Robinson, pp. 364-374. koji je svoju crkvenu povijest napisao u godini 731., piše o invaziji Angla, Saksona i Jutama, iako precizna priroda invazije i naseljavanja i doprinosi tih određenih skupina predmet su mnogih rasprava među povjesničarima.<ref>Baugh, Albert and Cable, Thomas. 2002. The History of the English Language. Upper Saddle River, New Jersey: Prentice Hall. pp. 79-81.