section_heading: Životopis
paragraph_text: Andrej Borisovič Čebotarev rođen je u Zagrebu 1954. godine. Potomak je ruskih emigranata koji su došli u Zagreb 1920. godine.<ref>U Zagrebu proslavljen Sveti Dositej ispovjednik, p-portal.net, 15. siječnja 2015., pristupljeno 3. siječnja 2020. Arheologiju je diplomirao na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Na istome fakultetu stekao je i magisterij informacijskih znanosti. Magistrirao je 5. travnja 1993. godine s temom Statistička građa Ogulinske krajiške pukovnije (1746-1873) kao povijesni izvor.<ref>''Popis magistara informacijskih znanosti u 1993. godini // Journal of Information and Organizational Sciences'', [https://hrcak.srce.hr/index.php?show=toc&id_broj=6424 br. 17, 1993.], str. 265. - 267.,, str. 267. U Hrvatskom državnom arhivu radio je od 1985. do 1991. godine.Nadežda Baranovski, Marijan Bosnar, ''In memoriam, Nekrolog. Andrej Čebotarev (1954.–2018.) // Arhivski vjesnik'', [https://hrcak.srce.hr/index.php?show=toc&id_broj=17329 sv. 61, br. 1, 2018.], str. 351. - 352.,  Prvotno radio je kao mlađi arhivist, a nakon položenog stručnog ispita 1987. godine kao arhivist. Od 1987. do 1988. godine radio je u arhivskoj čitaonici, u kojoj je obavljao i poslove vezane uz evidencije i statističku obradu podataka. Od ožujka 1988. do lipnja 1991. godine radio je u tadašnjem Odjelu za noviju arhivsku građu, a potom se zaposlio u Hrvatskom institutu za povijest gdje je radio do 2005. godine, stekavši titulu znanstvenog asistenta. Znao je ruski, poljski,<ref>Boris Nikšić, Idejni svijet Andreja Čebotareva, 3. studenoga 2019., ruskaljetopis.hr, pristupljeno 25. kolovoza 2020. engleski i njemački jezik. Radove je objavljivao u časopisima: Povijesni prilozi, Časopis za suvremenu povijest, ''Glasilo grkokatoličke crkve sv. Ćirila i Metoda u Zagrebu i Nova prisutnost''. Pisao je o povijesnim temama ruske suvremene povijesti, martolozima, trgovcima robljem od 15. do 18. stoljeća, njemačkim obiteljima u Hrvatskoj, Vlasima u Hrvatskoj, Vojnoj krajini, te povijesti hrvatskih ratnika kroz stoljeća. Objavio je više od 50 znanstvenih i stručnih radova. Bio je vanjskim suradnikom na projektu Vojna krajina: društveno-kulturni integracijski procesi i nacionalni identitet, Hrvatskoga instituta za povijest.<ref>Vojna krajina: društveno-kulturni integracijski procesi i nacionalni identitet, isp.hr, pristupljeno 3. siječnja 2020. Doktorska disertacija ''Vlasi Vojne krajine u XVI. i XVII. stoljeću'', ostala mu je u rukopisu.<ref>[http://mzos.hr/svibor/6/02/100/rad_h.htm 61. Tip rada: Rukopis. Naslov: Vlasi Vojne krajine u XVI. i XVII. stoljeću (doktorska disertacija)], SVIBOR - Prikupljanje podataka o projektima u RH, Ministarstvo znanosti i tehnologije, mzos.hr, pristupljeno 21. kolovoza 2020.