section_heading: Posljednje desetljeće stvaralaštva
paragraph_text: Osim crkvenim slikarstvom, Quiquerez se osamdesetih godina 19. stoljeća, te pod sam kraj života 1893. i dalje bavi svojim uobičajenim temama – portretima i povijesnim kompozicijama. Već su ranije spomenuta neka djela iz osamdesetih, koja u obliku predložaka prodaje trgovcima za oleografije. Slikanjem povijesnih kompozicija u te svrhe, nastavit će se baviti sve do posljednjih godina života. Osim predložaka za oleografije, slikao je i portrete svojih prijatelja i poznanika, ali i naručene portrete građanskih obitelji tog doba, poput portreta bračnog para Forko i Dame u bijelom iz 1891. godine. Novost u njegovom umjetničkom djelovanju bila je suradnja s humorističkim časopisom Bič, koja je započela 1883. godine i tijekom koje je Quiquerez crtao karikature kao likovnu dopunu časopisu. Poznat je i crtež za naslovnicu časopisa, koju Ferdo izrađuje 1884. godine, a koja prikazuje muškarca u seljačkoj odjeći koji zamahuje bičem. Zadnjih godina života, Quiquerez i dalje slika, jer se nalazio u lošoj financijskoj i zdravstvenoj situaciji oboljevši od tuberkuloze, od koje je na kraju i umro, pa su mu bili potrebni i najmanji prihodi od slikarstva. Godine 1892. započinje svoju posljednju povijesnu kompoziciju Antemurale Christianitatis ili Predziđe kršćanstva. Uspio je izraditi tek studiju, ostavivši djelo nedovršenim. No, već sama studija upućuje na značajne promjene, koje su se stale odvijati u Ferdinom izrazu u zadnjim godinama života. Naime, tek se sada jasnije prepoznaju utjecaji velikih majstora koje je kopirao u Italiji, posebice Tintoretta. Promjene su vidljive prije svega u koloritu, koji je odjednom mnogo tamniji, što je neobično za slikara koji je volio uglavnom rasvijetljenu paletu. Također, zanimljivo je i rješenje kompozicije te kadriranje scene. U centar kompozicije Quiquerez postavlja mladu ženu, čija odjeća podsjeća na odjeću grčkih i rimskih bogova, koja, vitlajući mačem u jednoj ruci i braneći se štitom s uzorkom šahiranog grba u drugoj, tjera od sebe Turke koji su prikazani s leđa kako posrću pred naletom mlade ratnice. No, Quiquerez ovoga puta u liku žene utjelovljuje Hrvatsku, koja je u vrijeme turske opasnosti nosila naziv ove slike, otkrivajući time alegorijski karakter djela, što je neobično i novo u njegovom opusu. Ova posljednja kompleksnija kompozicija iz Quiquerezovog stvaralaštva predstavlja, zbog oblikovnih inovacija i pomaka, uz Porta Terraferma, jedno od njegovih najznačajnijih ostvarenja. Zadnjih nekoliko mjeseci svog života Ferdo provodi s prijateljem Kršnjavim, kojeg usput portretira, što čini njegova posljednja djela. Umire u bijedi 1893. godine u krugu svoje obitelji.