section_heading: Privremeni oslonac Jugoslavije na Zapad
paragraph_text: Makar je s članicom NATO pakta Italijom bila u lošim odnosima zbog nerazriješene Tršćanske krize (1945. – 1954.), Jugoslavija je u veljači 1953. godine sklopila obrambeni tzv. Balkanski pakt s članicama istog vojnog saveza Turskom i Grčkom, koji je sadržavao odredbu da se vojni napad na bilo koju od tih zemalja ima tretirati kao napad na sve tri. Time je Jugoslavija uspjela razriješiti težak problem koji je za nju proizlao iz diplomatskim kanalima jasno komunicirane nespremnosti Sjedinjenih Američkih država i Velike Britanije - koje su bile obećale pružiti vojnu i gospodarsku pomoć nužnu da Jugoslavija opstane, ali ne više od toga - da pošalju vojsku u Jugoslaviju u slučaju sovjetskog vojnog napada.<ref> Prema dostupnoj diplomatskoj dokumentaciji, izgleda da su Grčka i Turska savez sklopile bez pristanka glavnih saveznika u NATO paktu, zapravo usprkos protivljenju Sjedinjenih Američkih Država. Ubrzo nakon sklapanja Pakta, u ožujku 1953. godine je umro Staljin, te je Jugoslavija odmah bila pokazala da je spremna pomiriti se sa Sovjetskim savezom, a sigurnosna suradnja s članicama NATO pakta je potom postupno zamrla.<ref>