section_heading: Svojstva
paragraph_text: Zapisi o zodijačkoj svjetlosti potječu iz vremena staroegipatske civilizacije, a svjetlost su promatrali i drevni Arapi. U suvremenoj Europi pažnju na svjetlost skrenuo je Giovanni Domenico Cassini 1683. Svjetlost se najbolje zapaža kada se zviježđa zodijaka nadviju strmo nad obzorom, a elongacija (kutna visina do Sunca) iznosi oko 30°. Stoga su najpovoljniji uvjeti viđenja pojave u ekvatorskim i suptropskim pojasima. Na srednjim zemljopisnim širinama uvjeti promatranja najpovoljniji su početkom proljeća i jeseni, u proljeće navečer, po zalasku Sunca, a u jesen ujutro, prije Sunčeva izlaska. Dakako, Sunce mora biti toliko ispod obzora da vlada mrka noć. Očito je da su uvjeti promatranja teški. Sunce je 20° pod obzorom, a najsjajniji dio zodijačke svjetlosti diže se samo 10° iznad obzora.