Promluvte si s vaším blízkým o depresi Pomozte mu vyhledat odbornou pomoc Buďte tu pro svého blízkého Pozor na syndrom vyhoření Komunikujte se svým blízkým
Můžete se také pokusit kontaktovat Linku bezpečí. Máte-li podezžení, že váš blízký trpí depresí, pozorujte jeho chování a pokuste se odhadnout míru závažnosti jeho potíží. Všímejte si hlavně těchto symptomů:   Častá a dlouhá a/nebo zdánlivě bezdůvodná období smutku Ztráta zájmu o věci, které ho dřívě těšily Viditelná nechuť k jídlu a/nebo úbytek váhy Přejídání a/nebo přibývání na váze Poruchy spánku (buď kamarád trpí nespavostí, nebo spí až příliš) Únava a/nebo ztráta energie Zvýšená podrážděnost a snížená aktivita, které si okolí všimne Pocity bezcennosti a/nebo silné pocity viny Potíže se soustředěním nebo pocity nerozhodnosti Opakované myšlenky na smrt nebo sebevraždu, pokus o sebevraždu, případně detailní plány na ni Příznaky mohou trvat i dva týdny nebo déle. Mohou stejně tak odeznít a pak se znovu objevit. V tomto případě se jedná o “rekurentní epizody.” I v tomto případě jsou změny závažnější než to, co běžně nazýváme “špatný den.”  Jedná se o výrazné změny nálady, které negativně ovlivňují každodenní život. Pokud váš kamarád například prožil nedávno smrt někoho blízkého nebo má za sebou jiné trauma, může vykazovat příznaky deprese, aniž by klinickou depresí trpěl. Až budete mít jistotu, že váš blízký skutečně trpí depresí, buďte k němu upřímní a promluvte si s ním.  Dokud si váš blízký nebude chtít přiznat, že má opravdu vážný problém, nikdy se nevyléčí. Je to zdravotní stav, který může diagnostikovat jen lékař. Deprese se dá úspěšně léčit. Ujistěte postiženého, že pocity smutku, které prožívá, jsou skutečné. Řekněte, že o něho máte strach a že si myslíte, že má vážný problém. Nedovolte kamarádovi, aby vás odbyl s tím, že má jen „špatný měsíc“, a když se bude pokoušet změnit téma, stočte hovor zase zpátky. Uvědomte si, že váš kamarád trpí duševním poruchou a je velmi citlivý. Je sice důležité se chovat trochu tvrdě, ale neměli byste ho hned ze začátku vyděsit.  Nevybafněte na něj hned: „Jsi v depresi, co s tím budeme dělat?“, ale raději řekněte „Všiml jsem si, že jsi v poslední době hodně smutný. Děje se něco?“ Snažte se vše navléknout tak, aby váš kamarád sám došel ke stejnému závěru, jako vy. Buďte trpěliví. Občas to nějaký čas trvá, než se člověk otevře druhým, dejte tedy kamarádovi tolik času, kolik potřebuje. Jen ho nenechte, aby měnil téma rozhovoru. Určitě chcete svému blízkému pomoct ze všech sil. Deprese ale nejde snadno překonat. Můžete kamaráda podpořit v tom, aby vyhledal pomoc a slíbit, že budete stát při něm. Záleží ale jen na něm samotném, zda se chce uzdravit nebo ne. Až váš kamarád přizná, že má depresi, můžete začít mluvit o tom, co s tím uděláte. Chtěl by pomoc psychologa, nebo lékaře a medikamentů? Je v jeho osobním životě něco, co mu bere sílu? Jak se to dá změnit? Než se pokusíte řešit jeho depresi vlastními silami, uvědomte si, že léčba deprese je složitá a přestože mu můžete do určité míry pomoci, měl by vyhledat odborníka. Existuje několik druhů terapeutů, každý má jiné schopnosti a jinou specializaci. Může se jednat o běžného psychologa, klinického psychologa nebo psychiatra. Můžete samozřejmě využít také kombinovaných služeb a navštěvovat více terapeutů.  Běžný psycholog: nabízí většinou takový druh terapie, který pomáhá vybudovat si určité návyky a překonat náročná životní období. Terapie může být krátkodobá nebo dlouhodobá, záleží na konkrétním problému a na cíli, kterého chce pacient dosáhnout.  Klinický psycholog: Tito lidé většinou provádějí testy, které potvrzují nebo vyvracejí diagnózu a proto se soustředí spíše na psychopatologii a na studium duševních poruch a nemocí.  Psychiatr: Může použít psychoterapii a celou škálu testů, ale většinou k nim lidé chodí tehdy, kdy jediná možnost léčby jsou medikamenty. Ve většině zemí světa mohou léky předepisovat právě pouze psychiatři. Zeptejte se známých na dobrého psychologa, poraďte se s přáteli, zajděte na místní zdravotní středisko, konzultujte problém se svým praktickým lékařem. Existují i nejrůznější neziskové organizace, které vám mohou pomoci doporučit vhodného odborníka, působícího v místě vašeho bydliště. Pokud si není kamarád jistý, zda chce vyhledat odbornou pomoc, můžete mu zkusit setkání zařídit vy sami. Pro některé lidi je těžké udělat první krok ke změně a to je právě chvíle, kdy můžete pomoci. Pokud mu to pomůže, doprovoďte svého blízkého do lékařské ordinace, aby cítil vaši podporu. Pokud se vám podaří kontaktovat přímo lékařského odborníka, možná dostanete příležitost mu ve zkratce své obavy o kamaráda vysvětlit. Pamatujte ale, že každý profesionál se bude s kamarádem chtít setkat osobně a vyšetřit ho. Pokud první schůzka z nějakého důvodu nedopadla nejlépe, nevzdávejte to a snažte se ho přimět, aby zkusil jiného lékaře. Špatná zkušenost může často nemocného úplně odradit a vybudovat v něm nedůvěru. Pamatujte na to, že psychologové ani lékaři nejsou všichni stejní. Jestliže si váš blízký s terapeutem nesedli, pomozte mu najít jiného. Nejčastěji se používají tři základní metody, každá je jiná a vede k jiným výsledkům. Jedná se o kognitivně behaviorální terapii, interpersonální terapii a psychodynamickou terapii. Vašemu blízkému prospěje, když bude problém řešit na několika úrovních, závisí samozřejmě na konkrétní situaci.  Kognitivně behaviorální terapie: Cílem tohoto druhu terapie je změnit postoje, předsudky a názory postiženého, které mohou vězet za příznaky deprese. Díky tomu se eliminují nebo alespoň změní škodlivé vzorce chování. Interpersonální terapie: tato terapie se soustředí na to, jak se vyrovnat se životními změnami, vybudovat si sociální dovednosti a jak se vypořádat s různými aspekty mezilidských vztahů, které případně mohou vést až k depresi. Interpersonální terapie může být velmi účinná v případě traumatických událostí (například smrt v rodině), které spustily poslední depresivní příhodu. Psychodynamická terapie: tento druh terapie se snaží pomoci pacientovi porozumět a vyrovnat se s pocity, které pocházejí z nevyřešených konfliktů. Psychodynamická terapie se soustředí na podvědomé, potlačované pocity. Antidepresiva mohou pacientovi s depresí opravdu pomoci, i během probíhající psychoterapie. Tyto léky ovlivňují neurotransmitery v mozku a účinkují proti potížím, které právě nefunkční transmitery u pacientů s depresí vyvolávají. Antidepresiva se dělí do několika kategorií, záleží na neurotransmiterech, které ovlivňují.  Nejběžnější antidepresiva jsou typu SSRI, SNRI, MAOI, a tricykliny. Na konkrétní přípravky se můžete podívat na internetu.   Pokud samotná antidepresiva nezabírají, terapeut může doporučit antipsychotika. Existují tři hlavní typy antipsychotik (aripiprazol, quetiapin, risperidon) a kombinovaná léčba antipsychotiky a antidepresivy (fluoxetin/olanzapin), která jsou schválena pro použití spolu s klasickými antidepresivy v případě, že samotná nezabírají.  Psychiatr může vyzkoušet několik různých medikamentů, než objeví ten, který funguje. Některá antidepresiva lidé nesnášejí příliš dobře. Je důležité abyste vy i kamarád sledovali, jak na něj které léky účinkují. Zapište si jakoukoliv nepříjemnou nebo negativní reakci a změnu nálady. Většinou přechod na jiné léky potíže rychle upraví. Aby byl účinek léčby co největší, váš blízký by měl spolu s braním léků pravidelně navštěvovat svého terapeuta. Jak vy, tak váš blízký musíte být trpěliví. Účinky terapie i léků jsou postupné. Než si kamarád všimne změny, může to trvat i několik měsíců intenzivní psychoterapie. Nikdy to nevzdávejte, dokud nedáte léčbě dostatek času na to, aby mohla zabrat. Všeobecně platí, že trvalejší účinky antidepresiv se objeví až po třech měsících jejich užívání. Záleží na tom, v jakém jste vztahu. Abyste mohli získávat informace o zdravotním stavu, budete si možná muset obstarat plnou moc. Údaje o zdravotním stavu jsou většinou důvěrné. Pokud je chcete znát, jde to jen se souhlasem pacienta, případně pouze pokud jste blízký příbuzný (manžel, manželka, rodiče, děti).  Váš blízký bude pravděpodobně muset vyplnit plnou moc, pokud máte i vy získávat informace o jeho zdravotním stavu a probíhající léčbě. Pokud je pacient nezletilý (v ČR méně než 18 let), povolení k diskusi o léčbě získává rodič něbo jiný zákonný zástupce. Vytvořte si seznam léků, včetně jejich doporučené dávky. Budete tak lépe moci kontrolovat, zda dotyčný chodí na terapii a zda správně užívá předepsané medikamenty. Neměli byste být jediným člověkem, který se mu snaží pomoci. Pokud je kamarád dospělý, nejprve ho požádejte o svolení, zda o jeho problémech můžete s ostatními hovořit. Kontaktujte jeho rodinu a přátele. Když mu zajistíte pomoc ostatních lidí, získáte i vy cenné informace a nebudete mít pocit, že jste v tom s ním sami. Dobře si rozmyslete, s kým mluvíte. Neříkejte všem, že má dotyčný člověk depresi. Někteří by ho mohli začít odsuzovat, takže si dobře vyberte, komu o tom řeknete. Zavolejte kamarádovi, napište mu povzbudivý dopis, nebo ho navštivte. Dáte mu tím najevo, že mu budete stát po boku za každých okolností. Existuje spousta způsobů, jak zůstat v kontaktu s lidmi, na kterých vám záleží..  Snažte se vídat tak často, jak jen to bude možné, aniž by to někoho z vás obtěžovalo. Pokud jste pracovně vytíženi, pište pravidelně emaily. Jestli nemůžete každý den kamarádovi zavolat, alespoň si pište textové zprávy. Možná že vašemu blízkému udělá dobře, i kdyby jen o trochu, když na chvíli opustí svůj byt. Pro člověka, trpícího depresí, může být opuštění domu samo o sobě nepředstavitelně těžké. Navrhněte něco, co spolu můžete podniknout na čerstvém vzduchu. Nemusíte spolu hned trénovat na maraton. Zajděte si na dvacetiminutovou procházku. Je možné, že vašemu blízkému bude o trochu lépe, když stráví nějakou dobu fyzickou aktivitou na čerstvém vzduchu. Některé studie ukazují, že spojení s přírodou snižuje hladinu stresu a zlepšuje náladu.  Podle průzkumu může procházka po zelené ploše dostat mysl člověka do meditativního stavu, což pomáhá další, hlubší relaxaci a zlepšuje náladu. Když se vystavíte slunečním paprskům, zvýší se vám hladina vitamínu D, který taktéž zlepšuje náladu. I krátké posezení na lavičce za slunečného dne může pomoci. Rozptýlí se a soustředí svou pozornost na něco jiného než na svou depresi, i kdyby jen na chvíli. Bude mít navíc na co se těšit. I když byste samozřejmě nikoho neměli nutit do skákání padákem nebo studia japonštiny, když svému blízkému dodáte odvahu, aby si našel nějaké zájmy, pomůžete mu z deprese na chvíli vyklouznout.  Najděte pro depresivního kamaráda nějakou optimistickou literaturu, kterou si může přečíst. Můžete spolu třeba vyrazit do parku a číst si, nebo si o obsahu knížky povídat. Přineste film od svého oblíbeného režiséra. Váš kamarád může díky vám objevit spoustu nových filmů, které si oblíbí, Když se budete dívat spolu, nebude si připadat tak sám. Navrhněte kamarádovi, aby své pocity vyjádřil uměleckým způsobem. Kreslení, malování nebo psaní básní může vašemu blízkému pomoci vyjádřit jeho pocity. A je to další věc, kterou můžete podnikat spolu. Vždycky když se mu podaří dosáhnout nějakého dílčího cíle, pochvalte ho a projevte uznání. I malé krůčky, například osprchování nebo nákup v samoobsluze jsou pro člověka, trpícího depresí velký pokrok. Pobízejte ho, aby zkoušel nové věci a dostal se mezi lidi, ale nepřehánějte to – někdy je zkrátka nejlepší jednoduše stát kamarádovi po boku. Nebude se cítit tak osaměle.  Když tu pro kamaráda budete i při obyčejných činnostech jako je příprava oběda nebo sledování televize, mohou se vám podařit velké změny. Depresivnímu člověku můžete jeho břemeno ulehčit právě tím, že mu pomůžete s každodenními věcmi. Může to být placení složenek, nákup jídla a základních potřeb, vaření, úklid nebo praní prádla.  Podle situace můžete zkusit zdravý fyzický kontakt (třeba objetí), který může postiženému pomoci cítit se lépe. Možná budete zažívat pocity frustrace, že vaše snaha nepřináší žádné ovoce a nedaří se vám svého kamaráda povzbudit. Je důležité nebrat si pesimismus depresivního člověka osobně – jde o příznak jeho nemoci a ne o reakci na vaše snahy. Pokud máte pocit, že vám to bere příliš mnoho energie, dejte si pauzu a věnujte se něčemu, co máte rádi a co vás baví.  Je to důležité hlavně pokud s depresivním člověkem žijete a nemůžete si od něho odpočinout. Svoji frustraci směřujte na jeho nemoc, ne na něho samotného. I když spolu nějakou dobu nebudete trávit čas, zavolejte kamarádovi alespoň jednou denně a zeptejte se, jak se má. Je snadné se nechat pohltit problémy svých blízkých a zapomínat na sebe. Mohli byste se také „nakazit“ depresí svého kamaráda, nebo byste mohli zabřednout do vlastních problémů. Uvědomte si, že vaše pocity frustrace a beznaděje jsou naprosto normální.  Pokud máte své vlastní osobní problémy, které musíte řešit, možná nebudete schopni zároveň pomáhat svému kamarádovi. Nevyužívejte jeho depresi k tomu, abyste se vyhnuli svým vlastním problémům. Rozpoznějte včas, kdy kvůli své snaze pomoci kamarádovi, začínáte zapomínat sami na sebe a nevěnujete se tomu, co se vás týká. Pokud je na vás váš depresivní kamarád závislý, není to dobré ani pro jednoho z vás. Pokud máte pocit, že vás kamarádova deprese silně ovlivňuje, vyhledejte pomoc. Je možné, že sami budete potřebovat psychoterapii. Je sice možné, že jste pro něj opravdu nedocenitelná duševní i fyzická podpora, ale nezapomínejte si vyhradit nějaké "osobní volno", ve kterém si můžete užívat zdravý a uvolněný život. Stýkejte se s mnoha přáteli a příbuznými, kteří netrpí depresí a užívejte si jejich společnost. Choďte ven, trénujte na pětikilometrový běh nebo nakupujte na farmářských trzích. Dělejte všechno proto, abyste si uchovali svou vnitřní sílu. Pokud nedokážete svého depresivního kamaráda rozesmát, choďte alespoň vy ven s vtipnými lidmi, pusťte si nějakou komedii, nebo si přečtěte nějaký veselý článek na internetu. Váš kamarád je v depresi, ale vy nejste a máte veškeré právo si užívat všeho, co život nabízí. Připomínejte si, že když se nebudete cítit dobře vy sami, nebudete schopni pomoci ani svému kamarádovi. Pokud pomáháte někomu s depresí je nezbytné, abyste pochopili, čím dotyčný prochází. Většina lidí si neumí ani představit jaké to je, bojovat s nemocí typu deprese. Všeobecná ignorace pak život depresivním lidem ještě ztěžuje. Mít někoho, kdo nesoudí a nekritizuje, ale kdo umí podpořit a dodat odvahu, může pro některé z nich být opravdová záchrana života. Přečtěte si o depresi více a poraďte se s odborníkem na duševní zdraví nebo s někým, kdo sám depresí v minulosti trpěl. To nejlepší, co můžete udělat, je vždy svého kamaráda vyslechnout. Připravte se poslechnout si vše, co vám bude chtít říct a netvařte se příliš šokovaně, i když vám bude říkat opravdu hrozné věci. Tím byste ho odradili a on by se uzavřel do sebe. Buďte chápaví.  Pokud s vámi váš depresivní kamarád nebude chtít mluvit, zkuste mu klást ty správné otázky. Opatrně se ho zeptejte na několik věcí, které by mu mohly pomoci se trochu otevřít. Začněte třeba tím, co poslední týden dělal a jak se měl. Jestliže vám váš blízký svěří něco opravdu znepokojivého, odpovězte mu: „Chápu, že je pro tebe těžké se mnou o tom mluvit,“ nebo „Děkuju, že mi důvěřuješ a řekl jsi mi to.“ Nehrajte si s telefonem, udržujte oční kontakt a dávejte najevo, že vás zajímá, co říká a snažíte se všechno pochopit. Když někdo trpí depresí, potřebuje soucit a pochopení. Musíte umět naslouchat, ale musíte být také citliví ohledně toho, co budete odpovídat. Člověk, který má depresi, nechce poslouchat depresivní věci. Tady je několik tipů na správné věty, kterými svého blízkého podpoříte:  Nejsi v tom sám. Jsem tu vždycky pro tebe. Chápu, že jsi opravdu nemocný a že za tvoje pocity a myšlenky může nemoc. Možná se to teď nezdá, ale věř tomu, že se jednou budeš cítit lépe. Možná úplně přesně nedokážu pochopit, jak se cítíš, ale záleží mi na tobě a chci ti pomoci. Záleží mi na tobě. Tvůj život je pro mě důležitý. Pro člověka v depresi je to to nejhorší, co může slyšet. Mějte soucit. Myslete na to, jak by vám bylo, kdyby vám někdo řekl, že se máte vzchopit ve chvíli, kdy byste měli pocit, že se vám celý svět hroutí. Uvědomte si, že je o skutečnou nemoc a že pro člověka s depresí není vůbec snadné přemýšlet jinak. Nepoužívejte fráze tohoto typu:  To si jen namlouváš. Všichni se občas cítíme mizerně. Budeš v pohodě. Přestaň si dělat starosti. Dívej se na svět z té lepší stránky. Máš přece tolik pro co žít, tak proč chceš umřít? Nechovej se jako blázen. Co se s tebou zase děje? Nemělo by ti teď už být líp? Nesnažte se vašemu kamarádovi jeho depresi vymluvit. Pocity depresivního člověka jsou možná iracionální, ale když mu budete říkat, že nejsou pravdivé a budete se s ním o tom hádat, nikam se nedostanete. Řekněte raději „Je mi líto, že se cítíš tak špatně. Jak ti mohu pomoci?" Uvědomte si, že váš kamarád nemusí být upřímný ohledně toho, jak špatně se cítí. Mnoho depresivních lidí se za svoji nemoc stydí a lžou o tom, jak se cítí. Když se jich někdo zeptá „Jsi v pořádku?“ odpoví, že ano. Zkuste svou otázku formulovat jinak, abyste se dozvěděli, jak vašemu blízkému doopravdy je. Když budete mluvit s někým koho trápí deprese, snažte se rozhovor udržet co nejoptimističtější. Nemusíte se nutit do úsměvů a radosti, ale ukažte kamarádovi, že život je hezký a že se na všechno dá dívat z radostnějšího pohledu.
Pokud váš přítel přemýšlí o sebevraždě, na nic nečekejte a sežeňte okamžitě pomoc.Jestliže zjistíte, že dotyčný vážně uvažuje o sebevraždě, vezměte ho na nejbližší lékařskou pohotovost nebo vytočte 112 a zavolejte sanitku. Hledejte příznaky deprese. Promluvte si s ním o jeho depresi. Vysvětlete mu, že deprese je duševní nemoc. Buďte zásadoví a pevní. Nehádejte se a nekřičte. Pochopte, že depresi nejde jen tak “spravit”. Promluvte si o tom, co uděláte dál. Zjistěte, zda váš kamarád potřebuje pomoc lékařů. Dejte svému blízkému nějaká doporučení. Navrhněte kamarádovi, že mu sjednáte schůzku. Doprovoďte kamaráda na první schůzku. Podpořte svého blízkého v hledání toho pravého odborníka. Navrhněte kamarádovi několik různých terapií. Navrhněte kamarádovi, že by mohl začít brát léky. Kombinujte medikaci s psychoterapií. Povzbuzujte kamaráda, aby byl trpělivý. Pokud se chcete do léčby postiženého aktivně zapojit, budete možná muset požádat o svolení. Napište si seznam léků a terapií, které váš blízký užívá. Komunikujte s ostatními blízkými lidmi svého kamaráda. Zůstaňte v kontaktu. Vytáhněte kamaráda na procházku. Jděte do přírody. Užívejte si spolu sluníčko. Podpořte kamaráda v hledání nových zájmů a koníčků. Oceňujte pokroky a úspěchy svého kamaráda. Buďte tady a snažte se zlepšit každodenní život svého blízkého, trpícího depresí. Jednou za čas si dejte menší pauzu. Pečujte o sebe. Udělejte si čas sami pro sebe, bez svého depresivního kamaráda. Dbejte o své zdraví. Najděte si čas na smích. Neobviňujte se za to, že si chcete užívat svůj život. Vzdělávejte se ohledně deprese. Naslouchejte. Věnujte svému kamarádovi veškerou svoji pozornost. Říkejte ta správná slova. Neříkejte mu, aby se „vzpamatoval“, nebo se „snažil rozveselit“. Nehádejte se o tom, jak se váš blízký má a nemá cítit. Pomozte kamarádovi, aby viděl na věcech to pozitivní.
https://www.wikihow.com/Help-Someone-with-Depression https://www.wikihow.com/Help-Someone-with-Depression https://www.wikihow.com/Help-Someone-with-Depression https://www.wikihow.com/Help-Someone-with-Depression https://www.wikihow.com/Help-Someone-with-Depression
Talking to Your Loved One About Depression Helping Your Loved One Get Help Being There for Your Loved One Avoiding Caretaker Burnout Communicating with Your Loved One