Sklizeň a ochrana ostružin Výsadba ostružiníků Vyvazování a prořezávání Vybíráme vhodnou odrůdu
Zkraje léta se na keřích objeví krásné bílé květy, které se změní na tvrdé, zelené bobule. Ty později začnou červenat, aby se nakonec změnily v měkké, temně modré nebo vínové plody.   Ostružiny jsou zralé ve chvíli, kdy se dají ze stonku lehce otrhat bez velké námahy. Na bobuli by neměla být vidět žádná světlá nebo červená barva, obzvlášť ne v místě, kde přirůstá ke šlahounu.  Sklízejte ostružiny v nejchladnější části dne, obvykle ráno, než na ně začne svítit slunce. Otrhané plody skladujte v lednici, aby zůstaly déle čerstvé. Zralé ostružiny vydrží jen asi 4-5 dní, záleží na jejich odrůdě. Pokud je natrháte za tepla, budou měknout o hodně rychleji. Pokud je nemůžete všechny sníst, zkuste je zmrazit pro pozdější použití.  Až začnou ostružiny zrát, sklízejte je každé asi 2-3 dny, záleží na podnebí. Začnou dozrávat všechny najednou, sklízejte je tedy dřív, než je ozobou ptáci a než na rostlině přezrají. Kdo by odolal? Stejně jako milujete sladké a chutné plody vy, mají je rádi i ptáci. Protože není nic víc frustrujícího, než zjistit, že je polovina ovoce dávno pryč. Naštěstí existuje několik triků, které udrží ptáky v bezpečné vzdálenosti.   Na každou podpěru zavěste něco blýskavého.  Kusy lepicí pásky nebo staré CD jsou obvyklé rekvizity, které ptáky plaší. Vyberte si něco, co se trochu třepotá a leskne, to je ptákům nepříjemné.  Pořiďte si maketu sovy. Prodávají se v zahradnictvích nebo na internetu. Postavte plastikovou sobu na okraj vašeho záhonu s ostružinami, menší ptáky to většinou odradí.  Máte-li s ptáky opravdu vážný problém, zkuste chránit plody sítí. Jestliže ptáci nedají vašim ostružinám pokoj, pořiďte si ochrannou síť, kterou přehoďte přes keře. Nebude bránit slunečnímu světlu ani vodě. Malí ptáci se bohužel do sítě často zachytí, což je problém, který některé pěstitele odrazuje. Jako každá kulturní plodina, i ostružina je náchylná k mnoha nemocem, plísním a škůdcům. Naučte se tedy, jak jejich příznaky rozpoznávat a jak se s nimi vypořádat. Napadené šlahouny a rostliny a jejich části je nutné izolovat od ostatních a zbavit se jich, ať už agresivním prořezáváním nebo vykopáním.   Žloutnutí listů bývá známkou nedostatku dusíku v půdě. Můžete to rychle napravit tak, že na hlínu rozsypete trochu kávového lógru. Žluté skvrny na listech mohou být naproti tomu známkou napadení virem - v takovém případě postižené části rostliny co nejdříve odstraňte.  Svilušky, mšice a křísi mohou ostružiníky napadat v závislosti na regionu, ve kterém žijete. Hledejte zasažené listy a plody a okamžitě jednejte. Proti parazitům bývá účinný postřik mýdlovou vodou, pomerančovým olejem nebo výluhem z tabáku - jsou to přírodní insekticidy, které si můžete vyrobit i sami doma.  Plísňová a houbová onemocnění jako je například hnití květů nebo padlí se doporučuje ošetřovat fungicidy typu Bordeaux mix nebo směsí s obsahem síry. Až skončí sezona, šlahouny začnou hnědnout a usychat. Doporučuje se počkat s prořezáváním až do doby, než většina výhonů úplně zaschne a odumře, což bývá na konci podzimu nebo začátkem zimy. Dáte tak rostlině dostatek času na to, aby vtáhla živiny ze zelených částí zpátky do kořenového systému a ve zdraví přežila zimu.   Keřovité a vzpřímené kultivary můžete sestřihnout až na výšku asi 1,2 m, a ne víc než 30 - 60 cm šířky. Pak je na zimu zakryjte pytlovinou nebo slámou. Pokud u vás v zimě sněží, můžete je nechat nezakryté, sníh je bude dobře izolovat. Je dobré rostliny prořezat důkladně a ponechat jen 3 až 4 hlavní, nejsilnější větve - v příští sezoně tak bude mít keř dobrý start a ponese víc ovoce.  Plazivé ostružiny prořezávejte tak, že jednoduše odstřihnete všechny plodící šlahouny a ponecháte jen hlavní větve, dokud neuhynou a nepřestanou plodit. Zpravidla nesou šlahouny plody po dobu dvou let, pak hynou, i když ze základny mezitím vyrostou nové výhony. Po skončení zimního období klidu jim dopřejte dobrý start - pohnojte je buď kompostem nebo hnojivem podle svého výběru. Pokud jste ostružiny dobře připravili na zimu a na jaře jim dopřáli živiny, budou vám dávat bohatou úrodu ovoce i víc jak 20 let. Starejte se o ně, a vaše péče se vám bohatě vrátí. Ostružiníky porostou ve většině úrodných půd, nejlépe jim vyhovují substráty lehce kyselé (s pH mezi 5,5 - 7), bohaté na humus. Příliš písčité nebo jílovité půdy jsou méně vhodné. Vyberte si k pěstování stanoviště, maximálně vystavené slunečnímu světlu, s dobrou odvodňovací schopností. Jen tak uzrají ostružiny rovnoměrně. Pozor, některé beztrnné odrůdy jsou náchylnější ke spálení sluncem, ve velmi slunných oblastech je proto vhodné částečné zastínění..   Nepěstujte ostružiny poblíž rostlin z rodu lilkovitých, a to včetně rajčat, brambor a paprik. Skrz půdu se tak přenáší verticiliové vadnutí, což je častá choroba, napadající právě ostružiníky a maliníky.  Nesázejte ostružiny poblíž jiných podobných rostlin (například malin), ani v blízkosti divokých ostružin. Pěstujte ostružiny na novém stanovišti, abyste zabránili přenosu chorob a škůdců.  V chladnějším klimatu, mohou ostružiny kvést a plodit rychleji, pokud je budete pěstovat ve skleníku. I když jsou ostružiny samosprašné, stále je pro ně lepší, když jsou opylovány z jiné rostliny - znamená to, že je výhodné pěstovat alespoň dvě různé odrůdy, obzvlášť právě tehdy, pokud máte ostružiníky ve skleníku. Ostružiníky potřebují alespoň 200 hodin ročně v teplotě nižší, než 7°C, uvnitř je ale udržujte v 15 - 20°C. Až si vyberete, kde chcete ostružiny pěstovat, zryjte místo a přimíchejte asi 5 cm hnoje a 2 cm organického hnojiva.   Lépe je začít v malém. Protože ostružiny, obzvlášť v dlouhém, suchém létě, rostou velmi rychle, je snadné se nechat unést. Pokud chcete vyzkoušet, zda se ostružiníku bude na vaší zahradě dařit, začněte s jedním keřem vzpřímeného ostružiníku, kterou zasadíte tam, kde bude mít dostatek místa k růstu. Později můžete přidat do řádku další rostliny, pokud nejste s úrodou spokojeni.  Pokud chcete vysadit několik řádků ostružiníku, zasázejte keře asi 180 - 300 cm od sebe. Vzpřímené, keřovité odrůdy mohou být blíže, než plazivé kultivary. Podpěry je dobré vybudovat dřív, než zasázíte ostružiníky. Přesný postup se dozvíte v následující kapitole. Pokud žijete v oblasti s velmi chladnou zimou, počkejte s výsadbou raději na jaro. V oblastech s mírnějším klimatem můžete sázet ostružiníky už na podzim, tak se lépe připraví na sezonu.   Výhonky ostružiníku sázejte asi 15 - 20 cm hluboko, a asi 90-180 cm daleko od sebe. Vzpřímené a polovzpřímené odrůdy mohou být blíž u sebe, než plazivé, které potřebují alespoň 180 - 210 cm. Každý výhon zalijte asi 3 litry vody. Ostružiníky, které si koupíte ze skleníku, budou nejspíše mít asi 15 - 20 cm dlouhý, dormantní výhon, vyrůstající z hroudy hlíny, která chrání kořenový systém. Ne vždy vypadá ostružiník na pohled hezky, ale jakmile začne jaro, vyrazí z něj mladé, zelené výhonky. Kupte si ostružiníky ze školky několik dní předtím, než je plánujete sázet. Pokud si například objednáváte rostliny po internetu, udělejte to asi měsíc nebo dva předem a pak kořeny udržujte vlhké - dejte je například do kbelíku se zeminou do doby, než budete připraveni ostružiníky zasadit. Ostružiníky potřebují v ideálním podnebí 2,5 - 5 cm vody jednou týdně. Pokud máte velký záhon, můžete nainstalovat zavlažovače, které budou rostlinám pravidelně automaticky dopřávat vláhu. Menší stanoviště můžete kropit z hadice nebo konve. V suchých nebo větrných oblastech se doporučuje použití muče, které zamezí erozi půdy. K mulčování použijte borovou kůru, jehličí nebo klidně umělé vlákno, napodobující seno. Ochráníte tak půdu před zamořením plevelem a před erozí. Jakýkoliv mulč o síle asi 5 cm bude pro ostružiny dostatečný. Opory by měly být vysoké asi 1,8 metru a měly by stát vedle každého keře. Příčné břevno by mělo být asi 0,9 metru dlouhé, umístěné asi 0,9 - 1,2 metru vysoko. Jak šlahouny porostou, budete nové, mladé muset omotávat okolo podpěry, která ponese váhu větví, listů a plodů.  Keřovité a polovzpřímené kultivary ostružin rostou zpravidla vertikálně nahoru, někdy i do poměrně velké výšky. Abyste podpořili růst, je důležité dát ostružinám oporu, podobně jako třeba růžím nebo jiné popínavé rostlině. Ostružiníky zkrátka potřebují po něčem šplhat. Většinou není třeba se podpěrami v případě vzpřímených odrůd zabývat hned první rok.  Nemusíte ani stavět nové opory, můžete ostružiny vysázet třeba podél již existujícího plotu. Ideální podpěry by měly mít sílu asi jako lidské zápěstí, takže plaňky o síle 2x2 cm budou vyhovovat. Plazivé druhy ostružin potřebují horizontální oporu, po které se budou pnout. Každých 1,5 - 1,8 metru nainstalujte do záhonu asi 1,2 - 1,8 m vysokou podpěru. Mezi nimi napněte horizontálně dva dráty, jeden u vrcholu opory a druhý asi 30 cm od země.  Můžete také použít provázek, lanko nebo i laťku, kterou podpěry spojíte. Použijte cokoliv, co máte po ruce a po čem budou ostružiny moci šplhat. Plazivé ostružiny by ideálně měly být vysázené ve dvou řádcích, jeden výš a jeden níže, podél každého drátu. Se správným prořezáváním docílíte toho, že se budou nové šlahouny ochotně pnout. Pravidelné prostřihávání podpoří růst ovoce a rostlina tak bude zdravější, protože se k ní lépe dostane sluneční světlo a vláha. Vytrhávejte plevel, který roste okolo sazenic a dále rostliny každý týden zalévejte. Pozdě na jaře uvidíte lístky a možná dokonce pár květů, záleží na klimatu ve vaší oblasti. Nové i staré šlahouny by měly být každopádně dobře rozpoznatelné, i když je možné, že první rok se nedočkáte žádné úrody.   Pozdě na jaře by měly šlahouny začít vyrážet rychle a prudce, můžete si na nich trénovat vyvazování a vplétání do podpěr. První rok se nemusíte starat o prořezávání, protože ostružiník pravděpodobně stejně neponese žádné ovoce. Nechte tedy raději rostlinu dobře zakořenit.  V zimě, po první sezoně můžete šlahouny zkrátit tak, aby byl keř asi 1,6 m vysoký a  0,6 m široký. Tak se zachovají výživné látky a vsáknou se zpět ke kořenům. Podle druhu ostružiníku můžete rostlinu zazimovat. Zazimování se podrobněji věnuje následující kapitola. Šlahouny, zbavené výmladků, ponesou víc ovoce, protože jim nic nebude ubírat živiny. Prořezávání ostružinám svědčí, provádějte ho tedy pravidelně.   Až bude rostlina připravena, plodit ovoce, snažte se udržet nejsilnější výhony zdravé tím, že budete výmladky stříhat těsně u země. Šlahouny, které nejvíce kvetou, vyvazujte podél podpěr nebo drátů a zbavujte je výmladků, které ubírají rostlině mízu a sluneční světlo.  Nebojte se rostlinu silně prořezávat. Keř, který nese příliš mnoho větví a listí nebude plodit tolik ovoce, jako kdyby byl zdravě prořezaný. Další rok vyrostou šlahouny znovu, ne-li víc, takže se opravdu nezdráhejte ho pořádně ostříhat. Zdravému keři je téměř nemožné silným prořezáním ublížit. Divoká himalájská ostružina je agresivní, invazivní druh, ale některé její kultivary mají šťavnatější, pevnější a větší plody, než divoké bobule. Odrůdu, kterou chcete pěstovat, si vybírejte podle místa, kde žijete, struktury šlahounů, jejího růstu a toho, zda má nebo nemá trny. Existují stovky nejrůznějších kultivarů a jejich hybridů, nicméně postačí, když budete znát jejich základní členění, abyste si vybrali správně.   Pokud žijete v oblasti s velmi tuhými zimami, vyberte si nejlépe keřovitou odrůdu s trny. Ty bývají nejodolnější a vydrží i výrazné změny počasí.  Pokud žijete v oblasti se suchým a větrným létem, zvolte raději plazivý kultivar, který odolá nedostatku vláhy. Většina odrůd bude prospívat v subtropickém až mírném podnebném pásu, s alespoň 200 - 300 hodinami ročně o teplotě nižší, než 7°C. Tradiční plazivé odrůdy se často velmi podobají původním divokým ostružiníkům - vyhánějí mnoho výmladků a rychle zarostou i velkou plochu - je tedy zapotřebí je vyvazovat k opoře a prořezávat a tím udržovat jejich růst v rozumných mezích. Staré šlahouny, které už odplodily, je zapotřebí odřezávat, ale nové výhony typu primocane (mladé šlahouny) musíte ponechat. Plazivé odrůdy někdy obtížně snášejí tuhou zimu a plodí až druhým rokem. Evergreen, Marion, Obsidian, Chester, Hull, a Black Diamond jsou oblíbené kultivary plazivých odrůd ostružiníku. Je zapotřebí je podepřít nějakou oporou. Tyto kultivary jsou na pěstování snazší, vyžadují ale pravidelné prořezávání, protože vyhánějí mnoho tuhých, mladých šlahounů, které míří vzhůru, neplazí se po zemi. Mnoho těchto kultivarů plodí už první rok. Keřovité odrůdy s trny jsou nejodolnější a přežijí i poměrně tuhé mrazy. Illini, Kiowa, Shawnee, Apache, Triple Crown, a Natchez jsou oblíbené keřovité a polovzpřímené odrůdy. Plazivé, vzpřímené i hybridní variety nyní existují i v kultivarech bez trnů, což znamená, že budete moci sklízet úrodu snáze a bez popíchaných prstů. Beztrnné ostružiníky jsou méně odolné rozmarům počasí a mrazu, proto se příliš nehodí do oblastí s tuhými zimami.
V pozdním létě začnu ostružiny dozrávat. Naučte se, jak od plodů odhánět ptáky. Pozorujte, zda na rostlinách nejsou známky napadení chorobou nebo škůdci. V zimě zkraťte staré výhony a šlahouny. Každé jaro půdu pohnojte. Vyberte si správné místo. Připravte si stanoviště k pěstování. Keře ostružin sázejte buď pozdě na podzim, nebo brzy z jara. Zalévejte ostružiny asi 2,5 - 5 cm vody týdně a na jaře zvažte pokrytí mulčem. Postavte podpěry pro keřovité rostliny. Pro plazivé odrůdy ostružiníků postavte podpěry s drátěným výpletem. Půdu okolo ostružiníků pravidelně plejte, obzvlášť první sezonu. Druhou sezonu zbavujte keře agresivních nových výhonů. Vyberte si nejvhodnější odrůdu pro vaše klimatické podmínky. Rozmyslete si, zda chcete pěstovat raději plazivou nebo keřovitou ostružinu. Vzpřímené, nebo polovzpřímené keřovité odrůdy rostou spíše jako živý plot. Zvažte výhody beztrnných kultivarů.
https://www.wikihow.com/Grow-Blackberries https://www.wikihow.com/Grow-Blackberries https://www.wikihow.com/Grow-Blackberries https://www.wikihow.com/Grow-Blackberries
Harvesting and Protecting Your Plants Planting Blackberries Training and Pruning Selecting Varieties