Otestujte, zda má váš pes sarkoptický svrab Rozpoznejte příznaky svrabu Rozlišení odlišných typů svrabu
Jestliže se váš pes škrábe více než je normální, tento jednoduchý test vám může pomoci při identifikaci nemoci. Nejdříve vezměte jemně do ruky jedno ucho svého psa. Podržte jeho ohebnou část mezi palcem a ukazováčkem. Jestliže se bojíte kousnutí parazitem, můžete si na provedení tohoto testu vzít jednorázové rukavice. Třete palcem a ukazováčkem ucho svého psa z obou stran pomalými rovnoměrnými pohyby. Netlačte příliš. Zatímco to budete dělat, sledujte jeho zadní nohu na stejné straně, na které mu třete ucho. Pokud tuto reakci zpozorujete, může se jednat o případ sarkoptického svrabu. V tom případě si umyjte ruce a co nejdříve jej vezměte k veterináři. Tento reflexní test funguje, protože u velké většiny případů sarkoptického svrabu se paraziti nacházejí kolem psích uší. Když třete ucho svého psa, způsobí to svědění a pes se snaží svědící místo podrbat. Ačkoliv tento test potvrdí, že vašeho psa něco svědí, nepotvrdí příčinu. Definitivně diagnostikovat svrab je velmi obtížné. Tento test pouze vede k předpokladu, že se jedná o svrab, a že léčba by měla být zahájena co nejdříve. Pokud váš pes okamžitě zareaguje na léčbu, může být diagnóza potvrzená s určitostí. Sarkoptický svrab obvykle způsobuje kruté svědění. Pes se úporně škrábe nebo si hryže kůži, aby si ulevil. Kůže psa, podrážděná neustálým škrábáním a kousáním, se může lehce infikovat. Svědění může být někdy tak hrozné, že pes nevěnuje pozornost jídlu, pití ani odpočinku. I když to není vždy pravidlem, vážné případy sarkoptického svrabu mohou mít za následek sekundární infekce způsobené bakteriemi nebo kvasinkami a na podrážděné kůži vytvářejí bílou škraloupovitou krustu. Navíc je u psů se sekundární infekcí častý úbytek váhy, horečka nebo zvětšené lymfatické uzliny. Lokalizovaný demodektický svrab, nejlehčí varianta demodektického svrabu, se nejčastěji objevuje v psí srsti v jednom nebo dvou lysých flecích, nebo flecích, kde je srst řidší. Obvykle nejsou tato místa zanícená a podrážděná a nezpůsobují silné svědění. Jestliže lokalizovaný demodektický svrab sám od sebe nezmizí, může proniknout do celého těla, což má za následek generalizovaný demodektický svrab. Na psím těle se vytvoří početné lysé fleky, nebo fleky s řídkým ochlupením. Fleky mohou měřit v průměru 2,5 cm. Kůže v těchto místech bývá zrudlá, šupinatá nebo ztvrdlá. Takto podrážděná kůže někdy svědí a neustálé škrábání často vede až k vážným infekcím. Tyto druhotné infekce se projevují podobnými příznaky jako u sarkoptického svrabu – horečka, úbytek váhy, zduřelé lymfatické uzliny, atd. Některé zvláštní typy demodektického svrabu mohou způsobit demodektickou pododermatitidu, která postihuje meziprstí. Při této nemoci jsou paraziti hluboko usazení v psích tlapkách. Nemoc způsobuje otoky na tlapkách a jejich podráždění. Nejhorší projevy jsou v oblasti lůžka drápu a často jsou doprovázené druhotnou infekcí. Jednou z možností, jak identifikovat svrab u svého psa, je najít štípance na sobě. Kousnutí parazitem, způsobujícím sarkoptický svrab, vyvolává rudé skvrny, podobné komářímu kousnutí. Naštěstí téměr nikdy nejde o nic vážného. Jestliže však skvrny u sebe najdete a jste v blízkosti psa, který se neustále drbe, je to výrazný signál, že váš pes může být nakažen sarkoptickým svrabem. Zapamatujte si, že paraziti způsobující demodektický svrab, nejsou přenosní na člověka. Svědění nebo ztráta ochlupení bývá třeba příznakem různých alergií, hyperadrenokorticizmu (Cushingův syndrom), cukrovky, zvýšené činnosti štítné žlázy nebo jiné parazitické infekce. Proto je důležité potíže konzultovat s veterinářem, který stanoví správnou diagnózu a navrhne vhodnou léčbu. Psi mohou být infikovaní dvěma typy svrabu: sarkoptickým a demodektickým.  Přestože oba typy mohou být vážné, liší se v příznacích a mají různé příčiny. Sarkoptickým svrabem se psi infikují od jiných nemocných zvířat. Demodektický svrab je způsoben jinými druhy parazitů, které jsou normálně přítomné v psí kůži. Většinou žijí psi s nimi v souladu, může se však stát, že se paraziti prudce rozmnoží a zapříčiní podráždění kůže a ztrátu srsti.   I když u obou typů svrabu (jak sarkoptickém, tak generalizovaném demodektickém) trápí psa svědění, je důležité rozlišit je. Paraziti, kteří jsou původci sarkoptického svrabu působí okamžité silné svědění, zatímco demodexy vytvářejí místa s  podrážděnou kůží, které mohou začít svědit až po nějaké době.  Sarkoptický svrab sám o sobě psy nezabíjí, zdravotní stav vašeho psa se však může rapidně zhoršit, pokud se rány infikují, anebo když pes přestane přijímat potravu, pít nebo spát. Je tedy zapotřebí okamžitá pomoc odborníka. Pes, který trpí sarkoptickým svrabem, vypadá očividně nezdravě. Sarkoptickému svrabu se někdy zastarale říká prašivina.  Demodektický svrab je taktéž nazýván demodikóza. Lokalizovaná forma je charakteristická ztrátou srsti na jednom nebo dvou místech. Neléčená (ve spojení se sníženou imunitou, alergií nebo endokrinologickým onemocněním) může přerůst v generalizovanou formu, kdy se lysá místa rozšíří po celém těle. Kůže bývá podrážděná a infikovaná, což má za následek svědění  a pokrytí kůže krustami ztvrdlé kůže.  Lokalizovaný demodektický svrab je většinou běžný u štěňat (juvenilní forma). Lokalizovaný demodektický svrab v 90% případů zmizí sám od sebe bez léčby během jednoho až dvou měsíců. V ojedinělých případech se však může vyvinout v generalizovaný demodektický svrab, který je mnohem vážnější. Psi nedědí demodektický svrab jako takový, panuje však názor, že náchylnost k rozvoji generalizovaného demodektického svrabu z lokalizovaného, je genetickou záležitostí. Demodektická pododermatitida je třetí typ demodektického svrabu. V některých případech mohou mít psi klasické příznaky demodektického svrabu, zatímco jiní mají pouze infekci na tlapkách. Léčení pododermatitidy bývá zdlouhavé a složité, zahrnuje antibiotika a pravidelné lázně tlapek v přípravku zvaném Mitaban (Ectodex, Tactic). Jelikož je léčba velmi složitá, zaznamenat příznaky co nejdříve je velmi důležité.
Udělejte test na uchu psa. Jemně třete ucho svými prsty. Podívejte se, jestli váš pes nenatahuje zadní nohu, jakoby si chtěl podrbat ucho. Nezapomeňte však, že to ještě nemusí znamenat, že váš pes má svrab. Všimněte si intenzivního svědění. Všimněte si míst bez srsti. Zjistěte, kolik má váš pes lysých fleků nebo míst s řidším ochlupením. Podívejte se, jestli nemá váš pes oteklé nebo podrážděné polštářky na tlapkách. Prohlédněte sebe i ostatní členy domácnosti, jestli nemáte na kůži rudé skvrny. Avšak příznaky, podobné svrabu, mohou být též projevy jiných, často velmi vážných onemocnění. Rozdíly mezi sarkoptickým a demodektickým svrabem. Rozdíly mezi lokalizovaným a generalizovaným demodektickým svrabem. Co nejdříve prohlédněte psa, zda nenajdete příznaky demodektické pododermatitidy.
https://www.wikihow.com/Identify-Mange-on-Dogs https://www.wikihow.com/Identify-Mange-on-Dogs https://www.wikihow.com/Identify-Mange-on-Dogs
Testing for Sarcoptic Mange Recognizing Symptoms of Mange Understanding the Different Types of Mange