První vyrovnání Hlazení, druhá fáze Hlazení, první fáze
Pokud jste to nikdy nedělali, najděte si instrukce, jak na to. Jakmile beton vylijete, buďte připraveni pokračovat dalšími kroky. Řada moderních betonových směsí není třeba před finální úpravou utlačovat, neboli "hutnit". Nežádoucím hutněním můžete naopak oslabit pevnost desky.  Než se do toho pustíte, poraďte se raději s profesionálem.  Pokud se rozhodnete hutnit, jednoduše beton stlačujte různými hutnícími nástroji (rukama, válcem apod.) Vyberte tu nejrovnější fošnu 50×100, kterou najdete, a položte ji napříč bednění, které drží beton na místě (neboli "šalunku"). Fošna by měla přes bednění přečnívat alespoň o 30 cm na každé straně. Tato věc se nazývá stahovací lať. S pomocí techniky popsané níže posunujte lať přes formu, abyste se zbavili přebytečného betonu.   Pohybem podobným seřezávání tahejte a postrkujte lať přes beton, zatímco se pohybujete podél bednění. Seřezávání pomůže zabránit potrhání rovnaného povrchu. Přední hranu latě nakloňte mírně proti směru pohybu, abyste vytvořili tenkou řeznou hranu v místě, kde se stahovací lať dotýká betonu. Před latí si udržujte neustále minimálně 2,5cm kopeček betonu. Tento beton zaplní prohlubně v povrchu. U větších ploch beton vylévejte a vyrovnávejte po částech. Na konci betonové desky natlačte přebytečný beton k bednění, kde jej později dalším nástrojem seberete. Toto je poslední hlazení, kterým docílíte "krémovějšího" betonu a rovného odolného výsledného povrchu. Různé materiály nyní budou mít různý efekt:  Magnéziová hladítka jsou velmi populární mezi profesionály, jelikož jsou lehká a otevírají póry betonu pro odpařování vody. Hliníková hladítka jsou velmi podobná magnesiovým, avšak o něco těžší a silnější (hůře se s nimi zachází). Dřevěná hladítka (ze sekvoje či jiného tvrdého dřeva) jsou levná, rychle se však opotřebí. Vytváří hrubý a nerovný povrch, což se hodí pro hodně tuhý beton, nebo při použití barevných tvrdidel (která je třeba zapracovat hrubším nástrojem). Hladítka z laminátové pryskyřice slouží ke stejnému účelu jako hladítka dřevěná, vydrží však mnohem déle (a jsou dražší). A stejně jako předtím, přizvedněte si mírně přední hranu a lehce klužte s nástrojem po ploše povrchu. Řada lidí hlazení lžící přeskakuje, pokud mají v plánu beton zametat, jelikož tak dosáhnout jen nepatrného zlepšení. Hlazení lžící bez zametení pak vede k velmi hladkému povrchu (což je nebezpečné, pokud se může povrch namočit) a může způsobit vytvoření jemných vlasových prasklin.   Magneziovou lžíci použijte stejně, jako jste použili předchozí hladící nástroje. Když přes desku dvakrát či třikrát přejedete a mezi jednotlivými přechody necháte beton mírně vyschnout, můžete dosáhnout velmi hladkého povrchu. Hranu lžíce přitom po každém průchodu zvedněte o něco víc.   Lze použít i ocelovou lžíci, při nesprávném načasování však ocel zatlačí do betonu vodu, což jej poškodí.   Příliš hrubé stírání lžící, nebo stírání vzduchem plněného betonu může uvolnit vzduchové bublinky a zabránit betonu v řádném usazení. Větší hladící nástroje (nebo jiné finišovací nástroje s dlouhou rukojetí) jsou někdy nazývány "vyhlazovače betonu". Hodí se k dosažení do středu velkých betonových desek. Další možností je použít ruční lžíci a kleknout si na dřevěné desky, abyste mohli být na betonové desce a přitom nezanechali otisky. Většina lidí skončí úpravu povrchu s koštětem, aby vytvořili neklouzavý povrch. Můžete to udělat jak po předchozím hlazení lžící, tak bez něj.   Použijte středně tvrdé nebo tvrdší průmyslové koště (to široké a obdélníkové). Štětiny musí být dost tvrdé na to, aby v betonu nechali patrné stopy, a beton zase natolik měkký, aby šel koštětem podřít, avšak dost tvrdý na to, aby udržel tvar (neslil se zpět). Namočte koště do kyblíku s vodou, a poté přebytečnou vodu oklepte (ne na beton). Táhněte koště jemně přes betonové segmenty. Přetahujte přes předchozí tahy, abyste pokryli celý povrch. Pokud má z povrchu odtékat voda, dělejte rýhy tím směrem, kudy má téci. Finální schnutí betonu může trvat několik týdnů. Pokud je dobře "máčený", minimalizuje se možnost jeho pozdějšího poškození.   Nejjednodušší je navlhčit povrch betonu a zakrýt jej plastovou fólií. V rozích fólii zatižte těžkými předměty. Existuje mnohem více způsobů, jak udržet beton vlhký, ty však vyžadují více vody a údržby než metoda s fólií.   Profesionálové často využívají chemii pro zrání betonu. Takových chemikálií existuje celá řada, proto se o výběru té správné poraďte s někým, kdo umí pracovat s vaší betonovou směsí.   Nechte beton zrát hned, jak to bude možné. Jakmile zrání začne, po betonu 24 hodin nechoďte. Po týdnu ho můžete začít zatěžovat lehkým provozem (např. na kole) a teprve po dvou týdnech autem. Kompletní zrání trvá nejméně 30 dní, déle pak v rozích a na okrajích. Poté, co beton nejméně měsíc zrál, můžete použít penetraci na beton, která jej ochrání před poškozením kapalinou, a usnadní jeho úklid.   Před nanášením penetrace desku očistěte. Nanášejte tenké vrstvy, aby nevznikly louže. Je-li třeba, počkejte pár hodin (nebo dle instrukcí na obalu), a poté naneste další vrstvu kolmo na tu první. Než začnete po betonu chodit nebo na něj něco umisťovat, nechte penetraci zcela vyschnout. Tři dny vyčkejte, než na beton najedete autem. Jde o plochý nástroj s dlouhou násadou, sloužící k vyrovnání drobných rýh a prohlubní, a také k zatlačení vyvýšených kousků hlouběji do betonu. Díky tomu získáte hladší "krémovou" konzistenci betonu, která se bude lépe dohlazovat.   Lištou pohybuje tam a zpět přes betonovou desku kolmo na směr, kterým jste beton stahovali latí. (Jinými slovy, pohybujte lištou mezi dvěma hranami formy, na kterých ležela stahovací lať.) Přední hranu lišty mírně nadzdvihněte, abyste vytvořili tenčí dotekovou plošku. Při tlačení ji naklápějte k sobě, při tahání od sebe. Nepřehánějte to však – hrana nástroje musí zůstat v rovině s betonem. Snažte se toto dokončit dříve, než se voda vzniklá "pocením betonu" vystoupí na povrch desky. Hladítko je nástroj s krátkou rukojetí, které slouží k tomu samému jako plovoucí lišta. Hodí se pro menší projekty.  "Vibrační lišta" neboli "helikoptéra" je motorový nástroj, určený pro velké betonáže.   Hladítkem pohybujte tam a zpět v překrývajících se obloucích, dokud dvakrát nepřejedete přes celý povrch. Vibrační lišta vyžaduje dva lidi, kteří ji opatrně položí na desky, k práci s ní však stačí jeden. Naučit se s ní zacházet vyžaduje trochu cviku, takže se zpočátku držte ve středu desky, abyste neponičili hrany betonu. Menší rohové hladítko slouží k vyrovnání hran a rohů vedle bednění, kde není práce s plovoucí lištou či hladítkem dostatečně přesná. Dosáhnete s ním pevnějších rohů, i lepšího vzhledu betonu.   Pohybujte s ním tam a zpět po ploše asi 30 – 40 cm, než přejdete dále. Stejně jako u předešlého nástroje si přizvedněte dopředu směřující hranu. Netlačte hladítko příliš hluboko do betonu, jinak vytvoříte těžko odstranitelné otisky. Ty se nazývají dotvarovací spáry a slouží k usměrnění praskání betonu, které je nevyhnutelné, do takové podoby, aby mělo co nejmenší vliv na funci i vzhled podlahy. Tyto spáry se prořezávají zhruba do 25 % síly betonové desky.   Vzdálenost mezi spárami by neměla přesáhnout 24násobek tloušťky desky.  Pokud počítáte v palcích, zdvojnásobením tloušťky desky v palcích dostanete potřebnou vzdálenost ve stopách (například 4" (10 cm) deska by měla mít spáry nejdále 8' (2,4 m) od sebe.) Od každého vnitřního rohu desky a každého rohu, který se dotýká budovy nebo schodu, by měla vést jedna spára. Právě tato místa velmi často praskají.   Pro lehké vyznačení spár nejprve použijte rovnou lať nebo provázek. Při řezání držte nástroj rovně. Většinou se také dají použít různé spárovací nástroje. Pokud už vám beton začal schnout a praska, použijte k jeho proříznutí kotoučovou pilu. Na opravdu velké projekty si vezměte značkovací vozík. Odhadnout správný čas chce trochu zkušeností, protože rychlost schnutí závisí na spoustě faktorů, jako je charakteristika směsi, nebo teplota a vlhkost. Zde jsou základní podrobnosti:   Při sedání betonu dochází k "pocení", kdy voda vystoupá na povrch. Počkejte, než se voda vypaří a začne mizet vlhký lesk betonu. Pokud je beton pořád dost vlhký a při zahájení dalšího postupu dělá vlky, ještě počkejte. Když beton vyschne a ztvrdne příliš na to, aby šel dobře uhladit, nalijte na jeho povrch vodu. Jde však o poslední možnost, protože tím oslabíte a zkrabatíte výslednou desku. Pokud barvíte beton pomocí prášku, který zabarvuje vrchní vrstvu, naneste prášek v množství uvedeném na štítku, dokud se beton stále vlhce leskne. Před postupem na další krok musí beton ještě trochu vyschnout.  Prášek nanášejte jen na vodorovné povrchy a s pomocí patřičných bezpečnostních pomůcek, abyste se jej nenadýchali.
Vylijte beton. Beton utlačujte, jen pokud je to nutné. Natáhněte přes beton fošnu 50×100 mm. Použijte lať k vyrovnání betonu. Ještě jednou povrch uhlaďte a scelte ručním hladítkem. Zvažte uhlazení povrchu zednickou lžící. Zkuste vymetaný beton. Nechte beton vyzrát. Beton uzavřete. Ihned po stažení betonu si připravte k použití plovoucí lištu. Použijte alternativní nástroj (volitelně). Menším nástrojem začistěte rohy. Vyřízněte si do betonu drážky. Počkejte, dokud beton částečně nevyschne. Naneste tvrdidlo barvy (volitelné).
https://www.wikihow.com/Finish-Concrete https://www.wikihow.com/Finish-Concrete https://www.wikihow.com/Finish-Concrete
Initial Leveling Finishing, Stage Two Finishing, Stage One