Příprava před tréninkem Berte v úvahu všechny zvláštní faktory Učení základních povelů Rozhodněte, jaký způsob výchovy použijete
Všechno odměňujte po malých kouscích, aby zbytečně nepřibral. Někteří psi, například labradoři či bíglové mají hodně rádi jídlo, tak si můžete dát stranou část jejich denní krmné dávky do sáčku na pamlsky a používat ji pro odměny. Je třeba, aby se pes soustředil na vás a ne, aby sledoval, jak si ostatní psi v parku hrají. Během počátků trénování, kdy si nejste jisti jeho reakcemi, mějte ho raději na vodítku. Ušetříte si tím zbytečné okřikování a domáhání se jeho pozornosti když bude chtít odejít. Místo toho stačí jemně zatáhnout. Jakmile zvládá základní povely, můžete pokračovat v lekcích s rušivými elementy – je to velmi přínosné, protože mu to pomůže pochopit, že vás má poslouchat za každých okolností a ne jen na dvoře. Obvyklý program sestává ze dvou lekcí denně, každé dlouhé mezi 10 a 20 minutami. Také upevňujte povely jako je "sedni" před jídlem, či "zůstaň" než donesete vodítko. Různí psi udrží pozornost různě dlouho, (stejně tak jako lidské osobnosti se liší i ty psí). Nicméně některé rasy jsou pro trénování vhodnější, ve smyslu, že se dovedou lépe soustředit. Jsou to například němečtí ovčáci, border kolie, labradoři a rasy, které byly původně chovány k lovu. Jistě můžete i starého psa naučit novým trikům, ale trvá to déle. Neočekávejte, že vše pochopí stejně rychle jako malé štěně v období socializace. Přesto se nenechte otrávit a vydržte. Na konci budete odměněni. Výchova je celoživotní proces, který by měl probíhat ať už je pes jakkoli starý. Avšak pokud jste se ujali dospělého psa, nebo si uvědomili, že má váš pes nějaké zlozvyky, je potřeba co nejlépe vědět jak postupovat při jeho výchově. Pro začátek by bylo dobré, nechat psa zkontrolovat veterinářem. Tím zjistíte, zda není něčím limitovaný, případně jestli některé zdravotní potíže nevysvětlují problémové chování.  Když například odmítá sednout, může to být způsobené bolestí kyčlí. Řešením by byly léky proti bolesti a alternativní povel jako například "stůj". Pokud kupříkladu pes tvrdohlavě neposlouchá, může to být způsobeno hluchotou, pes tedy povel jednoduše neslyší. Když tohle zjistíte, máte šanci přejít z verbálních povelů na povely rukou, které může vnímat. Například, pokud je agresivní vůči cizím psům, je to způsobeno strachem z nich, nebo přílišným hlídáním teritoria? To, že znáte spouštěč, vám umožní mnohem efektivnější převýchovu, ať už bude potřeba podporovat jeho sebedůvěru v blízkosti jiných psů, nebo odebrat hračky, které tak zuřivě hlídá.   Pokud často utíká, a je to nekastrovaný samec, kastrace by mohla vážně pomoct. Vysledujte, které oblasti tréninku vašeho psa jsou slabé, abyste právě na nich mohli lépe zapracovat. Má konkrétní zlozvyky, které musí být řešeny, nebo potřebuje výchova celkově trošku vypilovat? Pokud reaguje dobře, zkuste ho naučit nějaké triky. Cvičení je skvělý způsob jak vytvořit pouto mezi vámi a vaším psem, a pomůže mu to uvědomit si, že tady velíte vy. Cvičení se smutným psem je dobrou cestou k rozptýlení a zmírnění smutku, navíc si psi moc užívají soukromý čas strávený jen se svým páníčkem. Mít řádně zakořeněn povel „sedni“ vám dává kontrolu nad celou škálou situací. Například, když váš pes slyší zvonek a běží štěkat na dveře, můžete toto chování přerušit povelem, sedni, odměnou a poté převedením psa do jiné místnosti, kde nebude štěkat.  Abyste naučili psa sednout ukažte, že máte v ruce pamlsek. Ukazujte ho v úrovni jeho nosu, pak ruku posuňte nad jeho hlavu a řekněte „sedni“. Jeho hlava bude následovat ruku směrem nahoru, načež zadek půjde dolů. V momentě, kdy se dotkne země klikněte klikrem a odměňte psa.  Jakmile to dělá automaticky, vynechávejte odměnu. To způsobí nejistotu, zda dostane odměnu nebo ne a přestane ji brát jako samozřejmost. Tím pádem se bude více snažit. Postupně odměňujte třeba jen každý čtvrtý či pátý povel. Jakmile si pes zvládá sedat na povel, chtějte to po něm než položíte misku s jídlem na zem, nebo na chodníku před překročením ulice. Zůstaň, se učí podobně jako „sedni“. Nejdříve ho posaďte, poté udělejte krok zpět. Řekněte "zůstaň" a pokud se nepohne, klikněte, odměňte a ukažte, že máte vážně radost. Postupně zvětšujte vzdálenost dokud nejste schopni opustit místnost aniž by se pohnul. Začněte na menší ploše, ať není pes zbytečně daleko od vás. Když se otočí a vykročí směrem k vám, napovězte "ke mně". Když se začne pohybovat směrem k vám, klikněte, a jakmile dorazí, pořádně se radujte a odměňte ho. Opakujte, dokud zcela nepochopí, co po něm chcete. Říkejte mu "ke mně" i když se mu chystáte dát jídlo a v jiných situacích, kdy by přišel tak jako tak.  Dělejte z přivolání pozitivní činnost. Ukazujte radost a často odměňujte. Začněte s krátkými vzdálenostmi a vždy zase rychle dovolte psovi vrátit se k předchozí činnosti. Přivolání bývá běžným zdrojem nedorozumění mezi pánem a psem. Problémem je, že je v lidské povaze, trestat psa za to, že přišel až po půl hodině volání. To ale psa naučí, že když přijde, dostane vynadáno, a proto příště radši vůbec nepřijde. Trestáním po tom, co přišel, mu dáváte protichůdné instrukce. Místo toho, ať to trvá jakkoli dlouho, vždy projevte radost a odměňte, že přišel.  Když už pes umí přijít na povel v místnosti, zkuste to na dvoře. Buďte však na pozoru a nepouštějte ho z vodítka v parku, dokud si nebudete stoprocentně jistí, že vás poslechne. Mějte ho radši na dlouhé šňůře, takzvané stopovačce, abyste ho měli pod kontrolou i v případě, kdy neposlechne. Pokud jsou jeho hygienické návyky špatné, vraťte se k základům a učte ho znovu tak, jako byste učili štěně. Dopřejte mu dostatek pohybu a doma ho navykněte na malou místnost nebo klec (snažte se, aby měl klec rád.) Berte ho ven každou hodinu, a když si uleví, říkejte mu k tomu "čůrej", nebo "záchod" a poté mu dejte velkou odměnu. Dělejte to jako první věc po probuzení a jako poslední než jdete spát. Časem si uvědomí, že uvolnění obsahu svého měchýře či střev na konkrétním místě je super způsob jak dostat pamlsek. Když udělá loužičku doma, nenadávejte mu. Místo toho to ukliďte čističem na bázi enzymů, abyste nezanechali pachové stopy, ke kterým by se později mohl vracet. Nepoužívejte běžné domácí prostředky, obzvláště ne ty, obsahující chlor, jelikož chlor reaguje s amoniakem v moči za vzniku toxických výparů. [%] Abyste ho naučili povel "pusť" začněte s něčím, co by mohl zvednout, ale co není jeho nejoblíbenější hračka. Nechte ho to zvednout a poté nabídněte super dobrý pamlsek. Aby si ho vzal, musí předmět pustit a jakmile uvolní stisk, řekněte "pusť". Klikněte, když ho pustí a odměňte ho. Opakujte stejně jako ostatní povely.  Poté, co umí pouštět a narazí na něco, co nechcete aby pozřel, řekněte, ať to nechá být. Pochvalte ho, když svou pozornost převede na vás. Před tréninkem odkliďte z dosahu veškeré zdroje pokušení. Pokud něco i tak sebere, obzvláště něco nebezpečného, stiskněte mu tváře u konce čelisti a chvalte ho za puštění. Opět platí, že byste neměli užívat násilí k otevření úst, pokud nejde o něco nebezpečného, jako jsou léky nebo ostrý předmět. Pokud skáče na nábytek nebo na vás bez dovolení, nazlobeně mu řekněte, ať sleze a pochvalte, když tak učiní. Pokud je to nutné, shoďte ho. Pokud na vás bez svolení skáče, vydejte nesouhlasný zvuk a pohněte kolenem do protipohybu. Ponechání připnutého vodítka je také dobrý způsob jak psa odtáhnout, a to bez rizika, pokud má sklony přepnout do agrese, když je z nábytku odstraněn. Omezte verbální interakci, dokud není dole. K odnaučení použijte pamlsky a povel, jako například "nech". Pokud to nepomůže, umístěte k nábytku nádobu se stlačeným vzduchem a senzorem pohybu tak, aby byl pes potrestán na dálku, když se chystá vyskočit. Některé metody jsou založené na vaší absolutní dominanci nad psem, a ačkoli je dobré, abyste byl pánem svého psa, výchova by měla být založena na podpoře žádoucího chování, spíše než na opravování nežádoucího. Zkuste svého psa vnímat jako mladého člena rodiny, který se musí řídit pravidly domácnosti ku prospěchu všech. Pozitivní metody, založené na odměnách, fungují na základě odměňování žádoucího chování proto, aby ho pes chtěl opakovat pro odměnu, a zároveň ignorování chování nežádoucího, aby z něj nic neměl a tedy se postupně zcela vytratilo. Je to výborná metoda trénování psů. Do hloubky je rozebraná v článku How to Clicker Train Your dog. Funguje na principu asociace kliknutí klikru s odměnou nebo pamlskem. Později přidáte povel a kliknete v přesném okamžiku, kdy pes udělá to, co chcete, načež ho odměníte. Výhodou je, že je užití klikru jakousi zálohou pro pamlsek, a může tedy být použit k označení kýženého chování způsobem, jakého je obtížné docílit jinak. Jsou kruté a nejen, že vás pes pravděpodobně nebude mít rád, ale mohou také způsobit nenapravitelné poškození jeho krku. Ve skutečnosti kvůli nošení takzvaných "škrťáků" několik psů již zemřelo.  Škrticí, ostnaté, či elektrické obojky jen poukazují na lenost a neschopnost správně trénovat. Spoléhají na to, že psa podmaní strachem z bolesti a udělají ho bázlivým, místo aby psa podpořily ve zvolení vhodného chování na správný povel. Půjčte a kupte si knihy o výchově psa z knihovny či z knihkupectví. Čtěte knihy a články o výchově, chování a psychologii psa, abyste rozuměli tomu, jak pes myslí, a tak měli správný nadhled při výcviku. Vězte, že nadávání má jen velmi zřídka místo ve výchově psa. Psi žijí v přítomnosti, a pokud jim vyhubujete, jen si tu negativitu spojí s vámi a spíše se vás budou bát, než aby se poučili, což může ublížit vašemu vztahu. Pokud chcete opravit nežádoucí chování, jako například že je pes na gauči, vyjádřete svůj nesouhlas postojem, výrazem a zvukem, abyste mu ukázali, že se vám to nelíbí. Trest formou křiku nebo fyzického násilí nemá za následek nic než ničení vašeho pouta. Agrese často podněcuje reakci ze strachu, namísto té natrénované. Pokud psa často nebo silně bijete, může se stát, že bude nervózní z blížících se rukou. Když se ho pak dítě chystá pohladit, jediné co vidí, je stejná ruka která ho předtím bila. Bojí se a hlavou se mu honí "Chystá se mě ten člověk uhodit?"Tak ho radši ze strachu kousne.
Pořiďte dobroty, které má váš pes rád. Vyberte nepříliš rušivé prostředí, například váš dvůr. Trénink by měl být vždy relativně krátký. Buďte realističtí ohledně rychlosti postupu. Pamatujte, že trénujete dospělého psa, který už má za sebou celý život zkušeností. Berte v úvahu také zdravotní problémy. Snažte se porozumět svému dospělému psovi a tomu, co dělá. Začněte naučením povelu „sedni“. Naučte psa zůstat na povel. Naučte ho přivolání. Naučte svého psa vyprazdňovat se venku. Naučte svého psa nechat věci na pokoji. Učte psa nelézt na nábytek. Nedovolte psovi skákat na lidi, ani když má vážně radost, že někoho vidí. Zvolte metody založené na principu odměn. Naučte se trénovat s pomocí klikru. Nikdy nepoužívejte škrticí obojek. Něco si o výchově psa přečtěte. Nekřičte na psa a nebijte ho.
https://www.wikihow.com/Train-an-Adult-Dog https://www.wikihow.com/Train-an-Adult-Dog https://www.wikihow.com/Train-an-Adult-Dog https://www.wikihow.com/Train-an-Adult-Dog
Preparing to Train Your Dog Taking Special Conditions into Consideration Teaching Basic Commands Deciding What Type of Training You Want to Use