Azt mondod sajnálod, az az angyali arc
Pont akkor jön elő, amikor szükséged van rá
Ahogy fel-alá járkáltam egész idő alatt
Mert őszintén hittem benned
Kitartva, a napok elhúzódnak
Bolond lány, tudnom kellett volna, tudnom kellett volna
Nem egy hercegnő vagyok, ez nem egy tündérmese
Nem én vagyok az, akit leveszel a lábáról, akit felvezetsz a lépcsőn
Ez nem Hollywood, ez egy kis város
Álmodozó voltam mielőtt elmentél és cserben hagytál
Most már túl késő számodra a fehér lovaddal
Hogy újra eljöjj
Bébi, naív voltam, elvesztem a szemeidben
És soha nem volt igazán esélyem
Az én hibám, nem tudtam, hogy ahhoz, hogy szerelmes légy
Ennyit kell veszekedni, hogy felülkerekedj
Annyi álmom volt rólad és rólam
Boldog befejezések, most már tudom
Nem egy hercegnő vagyok, ez nem egy tündérmese
Nem én vagyok az, akit leveszel a lábáról
Akit felvezetsz a lépcsőn
Ez nem Hollywood, ez egy kis város
Álmodozó voltam mielőtt elmentél és cserben hagytál
Most már túl késő számodra a fehér lovaddal, hogy újra eljöjj
És tessék, itt térdelsz
Bocsánatért könyörögve, értem könyörögve
Pont úgy, ahogy mindig is akartam
De annyira sajnálom
Mert nem vagyok a hercegnőd, ez nem egy tündérmese
Találni fogok egy napon valakit
Aki talán tényleg jól bánik velem
Ez egy nagy világ, az egy kis város volt
Ami a visszapillantó tükrömben eltűnik most
És már túlkéső számodra a fehér lovaddal
Most már túlkéső számodra a fehér lovaddal
Hogy most elkapj
Oh, whoa, whoa, whoa
Próbáld meg és kapj most el
Oh, már túl késő, hogy most elkapj