Heinrich Schliemann
, slávny nemecký obchodník a archeológ, mal sen. Túžil objaviť mýtus opísaný Homérom v Iliade. Slávnu Tróju
.
Zdroj obrázku: Internet
Trója sa nachádzala v Turecku, neďaleko Dardanel na pahorku Hissarlik. Poloha zodpovedala Homérovmu opisu: "pahorok nad nížinou necelých päť kilometrov od Egejského mora, medzi dvoma riekami, 250 km severne od Smirnu, na strategickom mieste vhodnom na kontrolu námorného obchodu s Čiernym morom".
Trójska vojna
Vojna trvala desaťročie. Homérsky epos
zachytáva len 51 dní z posledného roku. Začala sa únosom Heleny, najkrajšej ženy sveta, Paridom. Helena bola ženou gréckeho kráľa Menelaa. Menelaos
požiadal o pomoc Agamemnóna
, ktorý združil vojská a na čelo postavil Achilla. Tróju obliehali 9 rokov. Podľa veštby sa mala vojna skončiť na desiaty rok bojov. Keď Agamemnón
vezme Achillovi trójsku zajatkyňu Brises, Achilles sa urazí a odmieta pokračovať v boji. Vtedy do gréckeho stanovišťa vrazia Trójania a nastane boj. Achilles odmieta bojovať, preto sa Patroklos
rozhodne zasiahnuť sám a v Achillovej zbroji. Hector ho zabije. Achilles sa rozhodne pomstiť a zabije Hektora
. Telo neskôr vydá jeho otcovi Priamovi, ktorý mu vystrojí pohreb. Vojna končí porážkou Trójanov, kedy Gréci postavia dreveného koňa, do ktorého sa ukryjú. Nič netušiace obete považujú koňa za dar od bohov a vezmú ho za svoje hradby. V noci z neho vyjdú vojaci a dobijú Trójske mesto.
Nemecký archeológ Heinrich Schliemann objavil Agamemnonovu masku v roku 1876 v Mykénach, v Grécku. Vystavená je v archeologickom múzeu v Aténach.
Priamov poklad
Opevnené sídlisko, ktoré Heinrich Schliemann
objavil, nebolo Trójou. Malo malé rozmery – len 183 krát 137 metrov a pojalo by len tisíc obyvateľov. Preto nemohlo byť také obrovské, ako opisuje Homér
vo svojom epose. Schliemann
teda za bájne sídlo považoval len mestskú hradbu o tisíc rokov staršiu, kde našiel aj poklad. Označil ho za Priamov poklad
. Ukryl ho za pomoci svojej manželky Sofie do šálu a prepašovali ho do Nemecka. Tvorili ho tri diadémy, náramky, prstene, brošne zo zlata a jantáru. Okrem toho našiel aj zlaté a strieborné vázy, sekery z lazuritu a iné.
Nemecký archeológ Heinrich Schliemann (1822 – 1890)
Relikvie po svojej smrti boli odkázané berlínskym múzeám, kde ich uchovávali do roku 1945. V tom roku sovietske vojská obsadili nemecké hlavné mesto a previezli značnú časť pokladu do Moskvy. Do roku 1956 zapierali držanie pokladu. Napokon všetky klenoty ostali v Moskve. Časť z nich sa stratila ešte na ceste z Berlína do Moskvy, kde putovali na výstavu. Aj Turecko, aj Nemecko požadovali vrátenie pokladu, čo Rusko stále odmieta.
Ako objaviť stratené mesto
Dejiny Tróje začali okolo ruku 3000 p.n.l.. Vtedy bol pahorok obkolesený prvými hradbami s priemerom niekoľkých stoviek metrov. Uprostred stál "megarón", čo je obdĺžniková sála s centrálnym ohniskom. Archeológovia ju nazvali "Trója I". Neskôr objavili Tróju II, ktorá bola mylne považovaná za bájnu Iliadu. Mala kamenné, osem metrov vysoké hradby a otvárali sa bránou so šírkou tri metre a strážnou vežou. Vo vnútri sa nachádzalo niekoľko budov vrátane megarónu. Túto civilizáciu zničil požiar v roku 2200 p.n.l. Na mieste vyrástlo ďalšie mesto – Trója III. Tieto tri mestá mali vyšší stupeň civilizácie oproti Tróji IV a V. Trója VI bola obsadená Indoeurópanmi, ktorí zdvihli jej kultúru. Zničilo ju zemetrasenie v roku 1300 p.n.l.. Ďalšie mesto Trója VII "žilo" len 50 rokov. Archeológovia tvrdia, že práve toto je bájna Homérova Trója
. Na mieste nájdeme stopy po požiari a smrti jej obyvateľov. Časový rámec tejto udalosti sa odhaduje na roky 1260 – 1250 p.n.l., čo sa zhoduje s nepokojmi, ktoré v tomto období boli v oblasti kvôli kontrole nad Dardanelami. Po páde Tróje VII bolo opätovne vybudované nové mesto s číslom VIII, ktoré zničil Flavius Fimbria
. Rím
dal mesto opätovne vystavať (XI) a nazval ho Novum Ilium
.
Ruiny Tróje dnes.
Foto: Flickr / Anita363
Z Tróje
sa stala legenda. Sfilmovali ju niekoľko krát. V súčasnosti z nej ostali najmä symboly. Termín trójsky
kôň sa aj teraz využíva na pomenovanie činu, kedy si nepriateľská strana infiltruje sama svoje rady, alebo ako pomenovanie počítačového vírusu.