Paradoxy vo vnímaní krásy
Ľudské telo a telesnosť sa v týchto obrazoch stalo základom a zároveň nástrojom konštrukcie formálnej aj obsahovej stránky. V dielach sa rieši zložitosť sociálnych štruktúr metódou chemických procesov vytvárajúcich abstrahované formy obrazu prostredníctvom produkcie telesného odpadu (moč) na vyleštený čistý medený plech, ktorý ideologicky evokuje čistotu materiálneho sveta. Oxidačnými metódami je získaná maľba, ktorej zámerom je vytváranie škvŕn ako metaforu na establišment dnešnej doby a deštrukciu globálneho systému. Ide o satiricky a fragmentárne ladenú figurálnu kompozíciu, symbolizujúcu spoločenské procesy. Chemickými reakciami vznikajúcimi na medenom podklade sa vytvárajú škvrny, ktoré sú napriek všetkému esteticky bohaté. A práve toto tvorí paradoxy pri vnímaní krásy a ošklivosti alebo čistoty a poškvrnenia. Oxidačné maľby v performatívno- maliarskom režime sa podvedome zúčastňujú aj v širších spoločenských otázkach.
Paradoxes in the perception of beauty
In these images, the human body and corporality became the basis and at the same time the tool of the construction of the formal and content side. The works address the complexity of social structures by the method of chemical processes creating abstract forms of the image through the production of body waste (urine) on a polished pure copper sheet, which ideologically evokes the purity of the material world. Oxidation methods yield painting to create stains as a metaphor for the establishment of today and the destruction of the global system. It is a satirically and fragmentarily tuned figural composition, symbolizing social processes. Chemical reactions occurring on a copper base create stains that are nevertheless aesthetically rich. And this is exactly what forms the paradoxes in the perception of beauty and ugliness or purity and defilement. Oxidative paintings in the performative-painting regime also subconsciously participate in broader social issues.
Intervencia do establišmentu
Ďurček intenzívne pracuje nielen s umeleckou formou, ale
predovšetkým významom a zmyslom figurálneho zobrazenia. Autor sa
zameriava skôr na kontext, podstatne abstrahovaný, do ktorého je
umiestnená figúra. Práca s výraznou farebnou škvrnou prehlbuje
perspektívu, postupne nadobúda na význame, až sa dotkne len kontúry
ľudskej postavy.
Projekt je sprevádzaný tiež špecifickou performanciou, výtvarnou
akciou, pri ktorej sa zúčastňuje divák a priamo vstupuje do umeleckého
diela, stáva sa jeho súčasťou.
Agresívnym gestom sú sadrové plochy v obraze deštruované, odlupujú sa,
likvidujú časti zobrazeného.
Nový rozmer tu dostáva pojem "akčná maľba". Obraz prestáva trvať
v čase, ale je možné do neho zasahovať, intervenovať do jeho významu a
ten meniť a posúvať. Procesualita sa tak stáva súčasťou tvorby.
Text: Miroslav Zelinský
Intervention in the establishment
Ďurček works intensively not only with the artistic form, but above
all with the sense and meaning of figural depiction. The author focuses
rather on the context, substantially abstracted, in which the figure is placed.
Working with a distinctive color spot deepens the perspective, gradually
gaining importance until it touches only the contour of the human figure.
The project is also accompanied by a specific performance, an art
event in which the viewer participates and directly enters and becomes part
of the work of art.
Aggressive gesture, gypsum surfaces in the image are destroyed, peeling
off, destroying portions of the image.
A new dimension is given here to the term "action painting". The
image ceases to last in time, but it is possible to interfere in it, to intervene
in its meaning and to change and move it. Processuality thus becomes part
of the creation.
Text: Miroslav Zelinský
Prítomnosť
Je širokospektrálna pre každého človeka. Ja pretavujem túto myšlienku do vyšších sfér, to znamená, ako nájsť východiská z komplikovanej situácie . Ide o utečeneckú vlnu, ktorá rezonuje vo všetkých krajinách sveta. Poukazujem na aspekty, ktoré by som ako umelec rád pochopil, že prečo ľudia opúšťajú svoju rodnú krajinu, svoje domovy a nebránia ju pred nepokojmi.
Matrac som zvolil ako objekt stability, s čím je človek spätý celý život. A touto ideou chcem evokovať v ľuďoch problematiku pominuteľnosti vecí. Riešením tohto konceptu je vypaľovanie do starého matracu ,,PRESENCE", čo v medzinárodnom kontexte znamená prítomnosť. Tento jednoduchý prvok som nainštaloval do krajiny, kde na jednej strane je pusto a na strane druhej vidíme vodu ako nádej na lepší život. Matrac je symbol inštalovaný v nepravidelnej sínusoide, ktorá pripomína vzostup a pád tejto neľahkej situácie.
Presence
The presence is a broad spectrum for each person. I try to translate this idea
into the higher spheres, this means to find a way out of a complicated
situation. Here it is a refugee wave, which resonates in all countries in the
world today. I refer to some aspects that I would like to understand as an
artist. I wonder why these people leave their native country, their homes and
do not prevent it from disorder and turmoil.
I have chosen the mattress as a symbol of stability and something that people usually use a long time, maybe lifelong. I would like to evoke this idea of finiteness of things in people`s mind. The realization of this concept is burning the word ' PRESENCE ' into old mattress. This word is understandable worldwide. This simple feature is installed in the countryside, where on one side there is a desert, and on the other side we can see a water as a symbol of hope for a better life. Mattress is the symbol that is installed in an irregular sine, that calls out of the rise and the fall of this difficult situation.