sa odohrával koncert známych nemeckých skupín Gamma Ray a Helloween.
Kaia Hansena, gitaristu a speváka Gamma Ray a zakladateľa Helloweenu, bratislavské publikum predvčerom v takmer plnej sále privítalo nečakanými ováciami hneď od prvých tónov. Veľmi solídny zvuk so zdôrazneným spevom umožnil Gamma Ray blysnúť sa sériou rýchlych skladieb, ktoré sú tou najklasickejšou ukážkou powermetalu.
Piesne ako Fight či Heavy Metal Universe sú presne tie, pre ktoré fanúšikovia obe kapely zbožňujú a iní hovoria o gýči a nedostatku nadhľadu. Hansen a spol. na radosť prítomných odpálili aj energickú verziu Ride The Sky z prvého albumu Helloween Walls Of Jericho, do ktorého sa už v ten večer prekvapivo nesiahalo.
"Tekvice" spustili približne o pol desiatej. Do rozohriateho kotla sa im vstupovalo ľahko, napriek tomu nebýva zvykom, aby prvá skladba mala viac ako pätnásť minút. Pieseň Halloween však obsahuje všetko, čo treba o tejto kapele vedieť – vysoké vokály, dynamické zvraty i rýchle sóla so slovanskou melodikou.
Bolo zaujímavé sledovať, ako rozdielne sa na pódiu správajú dvaja zakladajúci členovia Helloween Markus Grosskopf a Michael Weikath. Kým basgitarista Grosskopf behal po pódiu, burcoval divákov a svoju rolu mierne prehrával, gitarista Weikath sa štylizoval do polohy sympatického namyslenca a stihol pomedzi riffy vyfajčiť niekoľko cigariet.
Od začiatku však bol hlavným ťahúňom spevák Andy Deris. Ak sa kedysi uvažovalo, či vôbec niekto môže nahradiť špecifický prejav Michaela Kiskeho (ktorý preslávil kapelu na oboch dieloch albumu Keeper Of The Seven Keys a po jeho odchode stratila kapela časť fanúšikov), dnes možno povedať, že súčasný spevák je lepší a kompletnejší ako jeho predchodca. Staré piesne zvláda bez toho, aby si veci zľahčoval, v novších veciach je úplne suverénny a technicky zdatný.
Na posledné dve skladby Future World a I Want Out sa podľa očakávania na pódiu objavili kompletní Helloween aj Gamma Ray, pričom spevácke party si po bratsky podelili Hansen s Derisom. Bývalí kolegovia Hansen a Weikath sa niekoľko rokov nerozprávali, ale zdá sa, že vek a skúsenosti všetko zahojili. Záverečná Light The Universe však znela už len z cédečka.