Žilina (okres)
|Žilina|
|okres|
Poloha okresu Žilina na mape Žilinského kraja
|Štát||Slovensko|
|Kraj||Žilinský kraj|
|Rozloha||815,08 km² (81 508 ha) [1]|
|Obyvateľstvo||157 281 (31. december 2017) [2]|
|Hustota||192,96 obyv./km²|
|Časové pásmo||SEČ (UTC+1)|
|- letný čas||SELČ (UTC+2)|
|Tel. predvoľba||041|
|EČV||ZA|
|Kód okresu||511|
|Členenie||-|
|Mestá||3|
|Obce||50|
|Commons: Žilina District|
|Štatistika: statistics.sk|
|Slovenský portál|
Okres Žilina je okres v Žilinskom kraji na Slovensku. Má rozlohu 815,08 km², žije tu 157 281 obyvateľov a priemerná hustota zaľudnenia je 193 obyvateľov na km² (údaje k 31. 12. 2017). Správne sídlo okresu je mesto Žilina.
Obsah
Polohopis[upraviť | upraviť zdroj]
Veľkú časť rozlohy okresu zaberá najmä v jeho centrálnej časti Žilinská kotlina, na západe potom Bytčianska kotlina a okrajové časti patria okolitým pohoriam. Časť hraníc okresu vedie po hrebeňoch okolitých pohorí, pričom najvýraznejším je hrebeň Malej Fatry na východe. Juhozápadná časť prechádza Strážovskými a Súľovskými vrchmi, západná a severozápadná hrebeňom Javorníkov a severná Kysuckou vrchovinou. Vo východnej časti žilinského okresu sa na území Krivánskej Fatry nachádza národný park.
Vodstvo[upraviť | upraviť zdroj]
Z východu na západ preteká rieka Váh, ktorá postupne priberá vo Varíne pravostrannú Varínku, v Budatíne Kysucu a v Strážove Rajčianku. Na Váhu sa nachádza Vodné dielo Žilina a Vodná nádrž Hričov, menšie vodné plochy sa nachádzajú pri Šuji (Čierňanský rybník) a pri Rosine (odkalovacia nádrž). Vodné toky, ktoré všetky patria do povodia Váhu, majú snehovo-dažďový vodný režim s najvyššími prietokmi na jar počas topenia snehu a počas letných a jesenných búrok.
Doprava[upraviť | upraviť zdroj]
Poloha okresu s ekonomicky významným krajským mestom a prirodzené tranzitné koridory vytvorili predpoklad pre budovanie železničných tratí i cestných komunikácii. V Žiline sa stretávajú železničné trate od Košíc (od východu), Ostravy (zo severu), Bratislavy (od západu) a Rajca (od juhu). Cestné koridory vedú po medzinárodných cestách E50 (smer od Trenčína na Košice), E75 (smer od Ostravy na Bratislavu) a E442 (smer od Olomouca), ktoré budú po dokončení diaľnice D1 (E50 a E442) a D3 (E75) na tieto presmerované. V súčasnosti vedie hlavný dopravný prúd po ceste I/61 od Bytče na cestu I/18 do Vrútok, po ceste I/11 od Čadce a I/64 od Prievidze, no významná časť dopravy prechádza aj po ceste II/507 na Bytču, II/583 na Terchovú a II/517 na Považskú Bystricu. Po dokončení časti D3 s tunelom Považský Chlmec táto prevzala časť severo-južného tranzitu, ktorý obchádza mesto Žilina.
Kultúra v okolí Žiliny[upraviť | upraviť zdroj]
Okolie Žiliny sa z etnografického hľadiska javí ako mozaika väčších alebo menších svojráznych podoblastí, ktoré možno všeobecnejšie začleniť do stredoslovenskej národopisnej oblasti. Na diferenciáciu ľudovej kultúry tu mali vplyv predovšetkým hospodárske, spoločenské, geografické podmienky a svoju úlohu zohrala aj príslušnosť k jednotlivým feudálnym panstvám (starohradské-varínske, strečnianske, budatínske, lietavské, hričovské a považské).[3] Hoci sa utvárajú podmienky pre jazykové, kultúrne i hospodárske zjednotenie, nárečová a kultúrna svojráznosť niektorých oblastí sa zachovala dodnes.
Okolie Žiliny môžeme z národopisného hľadiska rozdeliť zhruba na tieto časti:
- Považie (na úseku Strečno – Predmier)
- údolie Varínky – tzv. Terchovská dolina
- obce podjavornícke: Dlhé Pole, Veľké Rovné, Kolárovice a Štiavnik
- údolie Rajčanky – tzv. Rajecká dolina a Čičmany, ktoré svojou ľudovou kultúrou inklinujú ku vzdialenejším obciam Strážovskej hornatiny – Zliechovu, Valaskej Belej, Čavoju, Košeckému Rovnému a Košeckému Podhradiu.
Prvé písomné zmienky o väčšine obcí okolia Žiliny sú z 13. a 14. storočia.[4] Neskôr, počas valašskej a kopaničiarskej kolonizácie, boli osídlené obce pri horných tokoch riek a na úpätiach hôr Malej Fatry (Lysica, Dolná a Horná Tižina, Terchová).
Obyvateľstvo starého kultúrneho územia úrodnejšej časti okolia Žiliny sa zaoberalo poľnohospodárstvom, roľníci horských kopaničiarskych obcí boli viac zameraní na chov hospodárskych zvierat. Obrábali aj vysoko položené polia a využívali horské pasienky v odľahlom chotári, kde mali vybudované letné príbytky a maštale, tzv. bačoviská (cholvarky). Väčší význam mal salašnícky chov oviec s produkciou mliečnych výrobkov, mäsa, vlny a kožušiny. Úžitok prinášalo napokon aj výdatné hnojenie košarovanej pôdy. Salašnícka forma chovu oviec sa do súčasnosti zachovala vo viacerých obciach severozápadného Slovenska a v Terchovej a Belej pri Varíne nadobudla charakter družstevnej veľkovýroby.
Hlavné zamestnanie – poľnohospodárstvo a chov hospodárskych zvierat nestačilo pokryť životné potreby a ľudia boli nútení hľadať vedľajšie možnosti zárobku. Muži horských dedín sa zaoberali ťažbou, transportom a spracovávaním dreva. Boli to drevorubači, píliari, šindliari, furmani, pltníci a výrobcovia dreveného riadu a náradia. Doplnkovým zamestnaním Čičmancov bolo sklenárstvo, papučiarstvo a podomové obchodníctvo. Známym zamestnaním mužov z Veľkého Rovného, Kolárovíc, Kotešovej a Dlhého Poľa bolo drotárstvo. Podnetom k jeho rozšíreniu bola existencia výroby drôtu v blízkom Sliezsku. Drotári z okolia Bytče a z Kysúc mali dielne vo viacerých krajinách Európy a Ameriky. Začiatkom 20. storočia a najmä po prvej svetovej vojne pod vplyvom zmenených hospodársko-spoločenských podmienok drotárstvo postupne zaniká.[5] Starí majstri zanechali remeslo, niektorí ho nahradili výrobou a opravou plechového riadu, iní prešli na podomový obchod s galantériou.
V súčasnom období prudkého vývoja a socializácie dediny, obyvatelia našli dobré zamestnanie v podnikoch, továrňach a závodoch severozápadného Slovenska.
Kroj[upraviť | upraviť zdroj]
Ľudový odev okolia Žiliny patrí v porovnaní s južnými krajmi Slovenska k najjednoduchším. Základným materiálom odevu tu dlho ostalo ľanové plátno, súkno, koža a kožušina. V niektorých drotárskych obciach, napríklad vo Veľkom Rovnom, Kolároviciach a Dlhom Poli, boli domácky vyrábané materiály už v druhej polovici 19. storočia nahradené továrenskými textíliami. Sviatočné sukne sa šili z jemného bieleho plátna, kabátiky a živôtky z hodvábu a listeru. Drotári zamenili tradičný odev odevom mestským v súvislosti so svojím zamestnaním o niekoľko desaťročí skôr ako muži obcí pastiersko-roľníckych.[6]
Do sviatočného ženského odevu Rajeckej doliny prenikla v 19. storočí modrotlač. K bielym ľanovým sukniam a rukávcom sa nosili zástery s veľkým kvetinovým modrotlačovým vzorom. Inde v okolí Žiliny to boli drobnovzorové modrotlačové sukne s našitým živôtikom, tzv. šorce. Základnými súčiastkami mužského ľudového odevu boli súkenné nohavice, košeľa, opasok, vlnené pančuchy, krpce a klobúk. Muži z Terchovskej doliny mali vo sviatok tento odev obohatený čiernou vlnenou vestou, tzv. kabátom s červenými alebo zelenými výložkami a radmi kovových gombíkov.
Odev obyvateľov väčšiny obcí okolia Žiliny nebol vyšívaný. Iba v Rajeckej doline má výšivka starú tradíciu. Boli ňou okrášlené sviatočné rukávce, čepce žien a košele mužov. Najbohatšie vyšívaný odev je čičmiansky kroj. Pozoruhodné sú riasené sukne, rukávce a najmä sviatočné, pôvodne svadobné zástery s vložkou plochej výšivky a dvojitého výrezu, tzv. žilinskej roboty. Čičmiansky odev si doteraz zachoval bielu farebnosť plátna a súkna a viaceré zaujímavé, starodávne prvky, napríklad spôsob úpravy a pokrytia dvojrohého účesu, zavinutie hlavy do jednoduchého pása plátna, tzv. podvíky, dvojzásterový odev na všedný deň a opásanie drieku do červeného vlneného pása, pleteného domácky na krosienkach. Mužský odev pozostával z bohato vyšívanej košele, súkenných nohavíc, opaska, vlnených pančúch, krpcov a klobúka.
Kým čičmianski muži, sklenári, papučiari, podomoví obchodníci a sezónni poľnohospodári robotníci prestávali nosiť tradičný odev už koncom 19. storočia, ženy ho všeobecne nosili takmer do polovice 20. storočia.[6] V súčasnosti si kroje odievajú len niektoré staršie ženy, ktorých je ale už málo. Ostatní občania si ich spontánne obliekajú pri slávnostných príležitostiach, predovšetkým pri folklórnych slávnostiach.
Zoznam obcí[upraviť | upraviť zdroj]
|Obec||Typ||Rozloha


(km²)
|Počet obyvateľov


(31. 12. 2017)[7]
|Hustota zaľudnenia


(obyv./km²)
|Prvá pís.|
zmienka
|Belá||obec||38,61||3 392||87,85||1378|
|Bitarová||obec||3,64||751||206,32||1393|
|Brezany||obec||3,66||629||171,86||1393|
|Čičmany||obec||25,61||127||4,96||1200|
|Divina||obec||21,88||2 384||108,96||1325|
|Divinka||obec||5,17||1 024||198,07||1393|
|Dlhé Pole||obec||41,03||1 899||46,28||1320|
|Dolná Tižina||obec||13,12||1 383||105,41||1439|
|Dolný Hričov||obec||12,45||1 610||129,32||1208|
|Ďurčiná||obec||12,5||1 085||86,8||1393|
|Fačkov||obec||37,52||640||17,06||1351|
|Gbeľany||obec||7,13||1 382||193,83||1362|
|Horný Hričov||obec||5,78||789||136,51||1208|
|Hôrky||obec||2,32||782||337,07||1393|
|Hričovské Podhradie||obec||2,04||352||172,55||1265|
|Jasenové||obec||6,27||626||99,84||1407|
|Kamenná Poruba||obec||14,18||1 842||129,9||1365|
|Kľače||obec||2,07||417||201,45||1511|
|Konská||obec||5,31||1 534||288,89||1350|
|Kotrčiná Lúčka||obec||4,15||517||124,58||1439|
|Krasňany||obec||15,18||1 538||101,32||1354|
|Kunerad||obec||22,94||1 044||45,51||1488|
|Lietava||obec||10,01||1 482||148,05||1300|
|Lietavská Lúčka||obec||6,5||1 845||283,85||1393|
|Lietavská Svinná-Babkov||obec||18,3||1 734||94,75||1393|
|Lutiše||obec||20,08||726||36,16||1662|
|Lysica||obec||15,53||834||53,7||1475|
|Malá Čierna||obec||4,26||351||82,39||1471|
|Mojš||obec||2,59||1 086||419,31||1270|
|Nededza||obec||6,31||1 029||163,07||1384|
|Nezbudská Lúčka||obec||8,21||392||47,75||1439|
|Ovčiarsko||obec||4,89||629||128,63||1289|
|Paština Závada||obec||7,33||228||31,11||1402|
|Podhorie||obec||6,42||904||140,81||1393|
|Porúbka||obec||3,45||486||140,87||1362|
|Rajec||mesto||31,46||5 816||184,87||1193|
|Rajecká Lesná||obec||39,26||1 188||30,26||1413|
|Rajecké Teplice||mesto||11,85||3 008||253,84||1376|
|Rosina||obec||7,32||3 211||438,66||1341|
|Stráňavy||obec||10,87||1 856||170,75||1357|
|Stránske||obec||18,75||841||44,85||1368|
|Stráža||obec||3,17||684||215,77||1439|
|Strečno||obec||13,18||2 554||193,78||1321|
|Svederník||obec||11,56||1 180||102,08||1321|
|Šuja||obec||2,42||330||136,36||1393|
|Teplička nad Váhom||obec||10,88||4 217||387,59||1267|
|Terchová||obec||84,54||4 078||48,24||1580|
|Turie||obec||27,2||1 995||73,35||1386|
|Varín||obec||19,09||3 815||199,84||1223|
|Veľká Čierna||obec||4,82||350||72,61||1361|
|Višňové||obec||15,17||2 835||186,88||1393|
|Zbyňov||obec||7,05||872||123,69||1407|
|Žilina||mesto||80,03||80 978||1 011,85||1208|
Referencie[upraviť | upraviť zdroj]
- Registre obnovenej evidencie pozemkov [online]. Bratislava : ÚGKK SR, [cit. 2011-12-31]. Dostupné online.
- Počet obyvateľov SR k 31. 12. 2017 [online]. Bratislava : Štatistický úrad SR, 2018-03-27. Dostupné online.
- J. Gargulák a V. Križo: Ľudová kultúra v okolí Žiliny. In: ŽILINA a okolie, turistický sprievodca, Šport, slovenské telovýchovné vydavateľstvo, Bratislava 1983, str. 31
- Tabuľka - Žilina (okres)
- J. Gargulák a V. Križo: Ľudová kultúra v okolí Žiliny. In: ŽILINA a okolie, turistický sprievodca, Šport, slovenské telovýchovné vydavateľstvo, Bratislava 1983, str. 32
- J. Gargulák a V. Križo: Ľudová kultúra v okolí Žiliny. In: ŽILINA a okolie, turistický sprievodca, Šport, slovenské telovýchovné vydavateľstvo, Bratislava 1983, str. 33
- Počet obyvateľov SR k 31. 12. 2017 [online]. Bratislava : Štatistický úrad SR, 2018-03-27. Dostupné online.
Pozri aj[upraviť | upraviť zdroj]
- Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Žilina rozdelený podľa obcí a miest
- Zoznam okresov na Slovensku
- Administratívne členenie Slovenska
Iné projekty[upraviť | upraviť zdroj]
Externé odkazy[upraviť | upraviť zdroj]