Ružomberok - náradím v rukách sa pohybovalo po dvore pred objektom Lichardusovcov na Bielom Potoku. V sobotňajšom zapadajúcom slnku začínajúcej jesene a žltnúcich listov stromov premiestňovali autogén, na fúriku vozili zeminu s trávou, "motali" sa okolo zvláštnych kovových sôch. Na prvý pohľad sa zdalo, ako keby boli kovorobotníci.
Skutočnosť však bola celkom iná. Boli to študenti a študentky Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave a do poslednej chvíle pred vernisážou výstavy sôch z kovu upravovali detaily svojich umeleckých diel, ktoré vytvorili na 1. Ročníku sochárskeho sympózia V kove. Usporiadateľom sympózia bola Lichardus, s. r. o, uskutočnilo sa v dňoch 9.-21. septembra v ružomberskej mestskej časti Biely Potok.
Pripomeňme, že meno Lichardus je s umeleckým kováčstvom, stavebným zámočníctvom a umeleckými remeslami späté už od roku 1888. "Vtedy, pred stoštrnástimi rokmi, si môj starý otec založil kováčsku firmu.
V jeho remesle pokračoval aj môj otec a v ich šľapajách pokračujem ja", vysvetľuje Jozef Lichardus, pochádzajúci z Ružomberka, ktorý teraz pôsobí v Bratislave. On sám sa venuje vytváraniu rôznych atypických predmetov z kovu, ktoré dotvárajú interiéry a exteriéry budov, napríklad zábradlia, lampy, brány či dokonca nábytok. Tu už ide o originálne výtvarné zaležitosti.
Aj zabehnutá firma Lichardusovcov, samozrejme, podľahla znárodneniu. Až pred dvanástimi rokmi sa ich majetok dostal do rúk pôvodným majiteľom. "Už odvtedy som rozmýšľal o zorganizovaní sochárskeho sympózia, pretože roky sa zaoberám umeleckými remeslami. Mal som v úmysle osloviť renomovaných sochárov, žiaľ, každý z nich už mal svoj čas vyplnený iným pracovným programom. Preto som sa tento rok rozhodol usporiadať sympózium so študentami", dozvedáme sa od Jozefa Lichardusa, ktorý dodáva, že jeho filozofiou je robiť umelecké remeslo tak, aby mala aj duchovný rozmer.
A tak sa na Bielom Potoku zišli Martin Šiepka, Mirka Podmanická, Ľubomír Mikle, Richard Semeši, Štefan Papčo a Tatiana Zacharovská. Tri monumentálne a päť komornejších kovových sôch ostane v priestoroch, kde ich študenti vytvorili a návštevníci si ich tam môžu takisto pozrieť.
"Usporiadať takéto sympózium je finančne dosť náročné, ale ak sa mi na budúci rok podarí osloviť partnerov, ktorý sponzorsky na podujatie prispejú, verím, že sa ho zúčastnia aj renomovaní sochári. V tom prípade by mohlo vzniknúť napríklad aj nejaké sochárske dielo pre mesto Ružomberok", zamýšľa sa Jozef Lichardus nad svojimi plánmi do budúcnosti. EVA PETRANOVÁ