Veľká Británia neposlala na bojiská prvej svetovej vojny len tisíce svojich vojakov, ale aj milión koní. Vrátilo sa iba 62-tisíc. Ostatné zahynuli v boji alebo ich zabili na mäso vo francúzskych bitúnkoch.
Keď legendárny režisér Steven Spielberg v roku 2011 dokončil svoj film War Horse (Vojnový kôň), divadlá v Londýne už štvrtý rok s veľkým úspechom ponúkali hru s rovnakým názvom, ktorá bola inšpirovaná románom Michaela Morpurga. Príbeh priateľstva chlapca a koňa, ktorý sa z drsného anglického vidieka dostane na európske bojiská prvej svetovej vojny, prilákal do kín desaťtisíce divákov a získal šesť nominácií na Oscara (napokon však ani jednu sošku). Vo Veľkej Británii okrem toho vyvolal veľký záujem o osudy koní v takzvanej Veľkej vojne. Bol Joey zo Spielbergovho filmu a Morpurgovho románu len vymysleným hrdinom? Prirodzene. To však nebránilo Britom, aby objavili ozajstného štvornohého bojovníka. A to doslova.
Prežil paľbu i požiar
V apríli 1908 sa na ostrove Wight narodil malý, ale robustný plnokrvník, ktorý dostal meno Warrior (Bojovník). Mal len málo spoločného s filmovým Joeyim, ktorého kúpili na aukcii, a skôr ako odišiel na front, ťahal pluh na farme. O Warriora sa vzorne staral John Bernard Seely, britský šľachtic, politik a v rokoch 1912 - 1914 minister vojny. V auguste 1914 sa generál Seely a Warrior vylodili v Le Havre. Čakalo ich päť rokov vojnového dobrodružstva, ktoré Seely opísal v knihe Môj kôň Warrior z roku 1934.