Bratislava 24. decembra 2017 (HSP/Foto:TASR-Michal Svítok)
Zobrazovanie a obsah reklamy sú dnes vysoko sofistikovanými nástrojmi na ovplyvňovanie obyvateľstva. Multikulti reklama preniká aj k nám, hoci v otvorenej forme ju Slováci zatiaľ prevažne odmietajú.
Ilustračné foto
To však neznamená, že postupnými krokmi v réžii Overtonových okien, sa príprava na masovejší nástup agendy nechystá. Príkladom sú predajne značkových oblečení všemožných výrobcov. Týka sa to aj športových potrieb, obuvi, elektroniky a podobne. Spoločné majú to, že sú určené pre vekovú kategóriu -30.
Okrem vedomia je súčasťou našej osobnosti aj podvedomie. Často ani netušíme, ako výrazne formuje naše správanie, vnímanie a toleranciu k určitým javom. Platí nepriama úmera: čím menej vyzretá osobnosť, tým väčší vplyv podvedomia. Po sérii afér z konca 20. storočia sa upustilo od sublimitných vsuviek do obrazov. Vtedy tvorcovia vpašovali kratučké sekvencie priameho obrazu do iného celku. Hoci ich mozog zaznamenal, nestačil pretvoriť krátky obraz do reálneho vnemu. Dnes sa používa kódovanie, ale o tom inokedy.
Okrem skrytého ataku existuje aj otvorený, málo nenápadný. Čoraz viacej sa aj u nás uplatňuje skupinové, či párové zobrazenie modeliek a modelov v rasovo zmiešanom prevedení. Pre našu krajine nie je tento fakt prirodzený, pretože nekorešponduje so skutočným pomerným zložením obyvateľstva. Zaujímavé, no už "tradičné" usporiadanie tmavý mladík – blonďatá slečna už nikoho neprekvapuje. Pokiaľ je skupina viacpočetná, beloch sa v nej buď nevyskytuje, alebo v pozadí ako outsider. Nezaujatý pozorovateľ má dojem, že s bielym mužom sa v budúcnosti neráta. A to u nás vidieť na ulici prakticky iba mužov – belochov.
Dizajnovanie nového sveta a teda aj Európy prebehlo v teoretickej rovine už pred niekoľkými desaťročiami. Miešanie rás, všemožná korektnosť, LGBT agenda a nadpráva menšín sú hlavnými zbraňami pre čoraz okatejšiu nenásilno – násilnú zmenu spoločnosti. Odstavenie bieleho samca má hlboký zmysel v odkaze, ktorý vysiela pre celý svet. Muž, ako symbolický nositeľ kultúry, sily a bezpečnosti je v bielom prevedení postupne odstavovaný od vodcovstva v spoločnosti dokonca aj tam, kde túto úlohu ešte nespochybniteľne má.
Mladá generácia, ktorá dospela na uvedených pseudohodnotách, skutočne vykazuje inú mieru tolerancie k neprirodzeným javom v slovenskej spoločnosti, ako ich rodičia. Záchranou je stále vnútorný kruh – rodina. Našťastie, rodina hrá stále silnú úlohu a výchova dokáže stierať stereotypy, prebraté zo sociálneho vonkajšieho prostredia. Preto sme svedkami absolútnych protikladov u ročníkov narodených koncom minulého storočia. Názorových, premietnutých do voličských štatistík. Ak vylúčime letargickú časť generácie pod 30 rokov, zostanú nám krajné názory. Buď sú mladí voliči krajne liberálni, alebo výsostne pronárodní, až militantní. Prvá časť hľadá záchranu u všemožných politických zlepencov, napojených na tretí sektor. Tá druhá nemá na výber. Potom, čo SNS sústredila sily na vládnutie a nie na národ, juniori sa prikláňajú ku ĽSNS. Hromadne.
Výstrahou dnešnému koaličnému mačkopsovi a liberálnej protistrane je postupné preformátovanie Kotlebových voličov. Opatrné prenikanie inteligencie do jej radov naznačuje, že s čierno-bielou reklamou to na Slovensku nebude jednoduché. Pod akou vlajkou udrží symbol bieleho muža u nás status je otázne. Mlaďasom nie je poskytnutá žiadna rozumná, spoločensky prijateľná alternatíva a preto boj úplných protikladov bude pokračovať. Politicky korektné zmýšľanie je čoraz viac vynucované, čo iba utvrdzuje jeho odporcov v názore. Kam dospeje zápas "farieb" nik nevie, ale je jasné, že pôjde o všetko.
Problém nik nedokázal uchopiť, analyzovať, spracovať a prijať opatrenia. Názorové nožnice sa naďalej roztvárajú a jednotlivé skupiny už nedokážu rozumne komunikovať. Je ťažké predstaviť si, že to v dohľadnej dobe dokážu. Situácia vyzerá viac na riadny boj na všetkých spoločenských úrovniach a prioritách.
Jaro Frank