"Diery v živote sú trvalé. Musíte okolo nich obrásť ako korene stromu okolo betónu. Musíte ich postupne zakryť sama sebou." Myšlienka z bestselleru, ktorý pred rokom prišiel na pulty našich kníhkupectiev a toho času aj na plátna kníh. Dievča vo vlaku, nový hit sezóny. Zaslúžene?
Rachel je závislá na alkohole a na svojom bývalom. Okolo svojich dier ešte neobrástla; a všetky jej korene sú, zdá sa, bezútešne zoťaté. Každý deň Rachel cestuje vlakom do Londýna a pozoruje domy pri trati. Najmä dva. V jednom kedysi bývala ona, dnes tam však – už takmer dva roky – žije jej exmanžel Tom aj s novou ženou a ich spoločným dieťaťom. Pohľad na tento dom Rachel veľmi bolí, nemôže však odolať. Druhý dom obýva dvojica, ktorú Rachel nepozná. Naoko harmonický pár, takmer každé ráno sediaci na terase, však pre Rachel predstavuje všetko, čo vždy chcela, a čo krátko mala, ale stratila. Zohraní muž a žena ju fascinujú až natoľko, že im dá mená a predstavuje si, ako asi žijú.
Ženou, ktorú Rachel z okna pozoruje a idealizuje si ju, je Megan. Krásna blondínka s krehkým výzorom vtáčaťa si žije naoko bezstarostne, aj ona však má svoje traumy, rany a tajomstvá. A jedného dňa náhle zmizne.
Anna, Tomova nová manželka, má z Rachel často strach. Neznáša, keď vyvoláva jej mužovi, keď sa potuluje okolo ich domu, keď im necháva rôzne odkazy. Nebyť Rachel, Annin život by bol dokonalý. Po tom, čo sa ukáže, že Megan – niekdajšia opatrovateľka jej malej dcérky – zmizla, a o prípad sa začne zaujímať polícia i média, Anna si spomenie, že v osudný večer videla potulovať sa na ich štvrti práve Rachel…
Rachel, Megan, Anna: tri rozprávačky, ktorých trojhlas pomáha pozrieť sa na príbeh z troch rôznych perspektív. Dalo by sa síce špekulovať o tom, nakoľko je to funkčné (autorka uvádza, kedy presne postavy svoje myšlienky prezentujú, čím simuluje denníkovú formu, v tomto prípade však nie je presvedčivá, a daný spôsob je teda neadekvátny a neautentický), bývalá žurnalistka Paula Hawkins je však skvelou fabulátorkou, čitateľ sa teda nad nelogickosť a nedostatky formy rád povznesie. Odmenou mu bude napínavý a umne vygradovaný príbeh, ktorý sa rýchlo a dobre číta, a len ťažko púšťa z ruky.
Mnohí autorke vytýkajú, že jej dielo je priveľmi podobné inému bestselleru. Je pravda, že Hawkinsová sa zrejme do istej miery nechala inšpirovať Flynnovej štýlom (subjektívni rozprávači, rodinné a partnerké traumy, negatívne vlastnosti či zlozvyky hlavných postáv, viacnásobné zvraty, vďaka ktorým sa menia čitateľove preferencie voči postavám…), v mnohom je však jedinečná – a skvelá. Napríklad nepoužíva stokrát predžuté metafory a opisy, umne svet ohmatáva vlastným jazykom, nerobí to však nijako silene. Jej nesporne silnou stránkou je aj vykreslenie charakterov a pohnútok všetkých postáv, a aj to, že každú z nich podrobuje optike zvyšných dvoch. Aj tým sa jej darí zaistiť, že dielo ani jeho postavy nie sú čiernobiele, a že je výhradne vecou čitateľa, ktorý z predložených pohľadov mu bude najbližší. Aj napriek troch rozprávačkám dej nestagnuje a informácie sa neduplujú – tempo je svižné, dej plynie rýchlo. Ku cti slúži Hawkinsovej aj to, že spočiatku je veľmi ťažké vystopovať páchateľa – vnímavejší čitateľ ho síce možno odhalí približne v tretej štvrtine knihy, aj tak však pre mnohých bude záver určite prekvapivý.
Sú bestsellery, ktoré majú dobrý marketing, no ich kvalita je pokrivkávajúca až vágna. Úprimne – väčšina. Občas sa však do rebríčkov najpredávanejších zaradí aj kniha, ktorú sa oplatí neprehliadnuť. A Dievča vo vlaku, v rámci svojho žánru, takou určite je.
Recenzovaná kniha: