Hoci malebnému podtatranskému mestu pomaly ale isto ubúdajú obyvatelia a zápasí s krízou, monštrózne obytné kocky rastú ako huby po daždi. Neraz však ostávajú ešte mnoho rokov prázdne! Pozrime sa bližšie na niektoré popradské stavby, ktoré dvíhajú žlčník susedom.
Keď som pred Veľkou nocou prišla domov do Popradu a uvidela stroje hryzúce budovu staručkého pivovaru, stislo mi srdce od zármutku (a nostalgie za tmavým pivom s krémovou penou, čo sme ako tínedžeri kupovali pri bráne). Čo už. No znepokojilo ma čosi na stránke mesta Poprad:
"Náš projekt Pivovar Poprad bude najväčším a najkompletnejším projektom pod Tatrami. Bude to spojená multifunkčná zóna, kde bude bývanie spolu s administratívou, hotelom, shopingom a zábavou. (...) Mesto s projektom súhlasí, lebo je v jeho záujme, aby sa táto priemyselná zóna z centra mesta dostala von," uviedol projektový manažér investora Marián Balaj.
No jéje. Pánboh pri nás! Takýto projekt sme v Poprade totiž už raz mali - vlastne ešte stále máme - a skončil hotovou katastrofou v podobe širokej-hlbokej jamy plnej roxorov a betónových rozvalín. Mal vyzerať asi takto:
Základy pre mnohoposchodový (ťažko sa to číta) hotelovo-administratívno-nákupno-oddychovo-zábavný komplex v blízkosti centra začali hĺbiť v roku 2007. V roku 2008 sme uvideli asi toto:
...čo by bolo celkom fajn, keby sme to isté nevideli i v rokoch 2009, 2010, 2011, 2012 a 2013. Kde je ten prepotrebný štvorhviezdičkový hotel, impozantné kancelárske priestory a 82 bytov?
Investor ešte nestačil ani len postaviť prízemie, prišla kríza a peniažky i stroje odišli... Sen, že dostaneme "všetko to, čo v Poprade chýbalo" sa rozplynul. Ostala jama a nepríjemné dopravné obmedzenie na priľahlej cestnej komunikácii. Ako sa vraví, človek si zvykne aj na šibenicu. Začali kolovať vtipy o opitých stavbároch, čo sa pomýlili a namiesto do výšky stavali do hĺbky, či o bývaní v riadnej diere Slovenska.
Začiatkom tohto roka svitla pre esteticky založených Popradčanov nová nádej. Primátor Anton Danko (tiež zaujímavá postavička) "vybavil" dostavanie. Vraj už do konca roka 2014. "Nič im už nebráni v tom, aby mohli začať s búracími prácami," dodal pre Noviny Poprad. Správne, s búracími, nie stavebnými. Najprv totiž treba rozobrať hodný kus toho, čo už v jame je. Roxory trčiace z nedokončených múrov a povaľujúce sa za plotom údajne môžu byť vystavené vyplyvom (drsného, popradského) počasia najviac tak dva roky.
Podľa Novín Poprad "Spoločnosť podpísala poslednú časť úverovej zmluvy na financovanie stavby so zahraničnou bankou, takže na jar bude stavba pokračovať." Samozrejme, žiadne byty ani hotel nakoniec stáť nebudú. Len obchody, zábavné centrum a kancelárie. I tak som zvedavá, kto ich naplní. Hlavne dúfajme, že spomínaná developerská spoločnosť nemá úver na Cypre...
To by bol len jeden z Popradských architektonických bonbónikov. Logika predkrízových developerov mi je jasná: "kúpim nanič pľac, postavím tam niečo užitočné a atraktívne, potom to so ziskom rozpredám alebo prenajmem a aj susedia budú radi, lebo hodnota ich nehnuteľností sa so zlepšením lokality tiež zvýšila". Krásne. Teraz však máme rok 2013 a stále mi však vŕtajú v hlave dve otázky:
- Kto tam bude nakupovať, nebodaj ten chudobný slovenský národ?
- Kto bude bývať v hromade ostatných multifunkčných objektov roztrúsených po celom Poprade, keď byty v nich stoja toľko, čo rodinný dom za mestom?
Poprad je pomerne drahé mesto a to, že ho živí cestovný ruch, je len mýtus. Hoci si to neuvedomujú, mesto pomáhajú držať nad vodou obyvatelia okolitých mestečiek a obcí, ktorí sem chodia nakupovať - do Maxu, Tesca, Baumaxu, Nay, Kiky a tak ďalej. Teda, v podstate ide o akýsi druh turizmu... Popradčania, ale vlastne Slováci všeobecne radi nakupujú predražené zbytočnosti, či už ide o nábytok, oblečenie alebo elektroniku, a pokojne i na dlh. Obchodníci teda majú nádej, že zarobia na šialený nájom v novostavbe na atraktívnom mieste.
Po odpovedi na druhú otázku môžeme v našom smutnom miniseriáli pátrať ďalej. Nabudúce sa pozrieme na roky poloprázdne bytové domy v Poprade.