Európa má rada diesel, USA mu stále nevedia prísť na chuť. Na jednej strane za to môžu predsudky, na druhej však vyššie ceny.
Je známy fakt, že Američania obľubujú veľké autá hltajúce benzín po litroch. Situácia sa začala meniť pred šiestimi rokmi, keď USA zachvátila rozsiahla finančná kríza, ktorá sa napokon rozšírila do celého sveta. Medzičasom aj americká administratíva stavila na "zelenú" kartu, čo dokazuje aj snaha o znižovanie spotreby paliva. Vydali sa inou cestou než Európania, naftové motory sa v USA stále netešia popularite.
Dieselové verzie sa dostávajú na severoamerický trh len veľmi pomaly. Podľa Národnej asociácie predajcov automobilov (NADA) vlani sa v USA v segmente osobných áut a ľahkých pickupov predalo celkovo 737 787 dieselov, z čoho 185 815 tvorili osobné vozidlá a zvyšok ľahké pickupy. Tento celkový počet zodpovedá podielu v danom segmente len 4,3 percenta, čo dokazuje pomalý, no stály rast. Kým v roku 2011 bol podiel dieselov 3,8 percenta, v roku 2012 išlo o 4,1-percentný podiel.
Predsudky odolávajú najdlhšie
Steve Finlay z časopisu predajcov WardsAuto Dealer Business vysvetľuje, že hlavné príčiny neochoty Američanov kupovať dieselové autá je potrebné hľadať v minulosti. "Prvé diesely dosahovali takú úroveň emisií škodlivín, že vláda aj mnohí spotrebitelia ju považovali za neprijateľnú," povedal pre náš portál. "Problémom bola aj nízka kvalita starších modelov, ktoré ponúkali domáci výrobcovia, napríklad General Motors."
Finlay uznáva, že odvtedy už naftové motory pracujú čistejšie nielen vďaka pokroku technológií, ale aj vyššej kvalite paliva. To je podľa neho dôvod, pre ktorý sa niektoré automobilky výrazne snažia podporiť ich predaj v USA. Aj GM vlani uviedol na trh dieselovú verziu modelu Cruze, čo Finlay označil doslova za pamätnú udalosť. Očakáva preto, že predaj naftových vozidiel bude v USA stále stúpať, nakoľko automobilky sa snažia zlepšiť spotrebu, aby splnili čoraz prísnejšie vládne normy.
Automobilky by mali predaj podporiť kampaňami, v ktorých by zdôraznili ich spoľahlivosť a úspornosť. Za nevýhodu považuje aj vyššiu cenu vozidiel. Kým Európania s tým rátajú, drvivá väčšina Američanov nie je ochotná priplatiť za diesel 2 000 dolárov. "To nie je problém pre bežného kupca BMW, ale na masovom trhu to už problém je," tvrdí Finlay.
Podľa hovorcu Daimleru Matthiasa Krusta v očiach Američanov je diesel najvhodnejší pre SUV, čo dokazuje aj zhruba 20-percentný podiel dieselovej verzie modelu GL na jeho celkovom predaji v USA. V tomto konkrétnom prípade im na spotrebe ani vyššej cene nezáleží. Problém vidí Krust v niečom inom: "Kto chce demonštrovať ekologické zmýšľanie, jazdí skôr s hybridom."
Odlišné emisné normy
V zásade platí, že v USA platia od roka 2004 emisné normy Tier 2, ktoré zaviedli prísnejšie limitné hodnoty a certifikačné kategórie, ako aj stredné hodnoty emisií oxidov dusíka pre jednotlivé segmenty. Americký Úrad pre ochranu životného prostredia (EPA) vlani zverejnil návrh noriem Tier 3, ktorý má začať platiť od roku 2014 a doterajšie predpisy zosúlaďuje s prísnymi kalifornskými normami LEVIII.
BANNER300
A do tretice, veľký rozdiel je aj v kategorizácii vozidiel. Kým v Európe sa emisie oxidu uhličitého vzťahujú len na jednu kategóriu vozidiel (M1, N1 a pod.), Spojené štáty spájajú až dva segmenty: osobné vozidlá a ľahké úžitkové vozidlá, medzi ktoré sa radia aj SUV.
Nižšia kvalita paliva v USA
Ďalším podstatným rozdielom je kvalita paliva, ktorá je nižšia než v Európe. Hovoríme predovšetkým o obsahu síry, čistiacich aditív a bioetanolu. Kým v EÚ sa predáva nízkosírny diesel, čiže obsah síry je menej ako 10 ppm, v USA je povolená stredná hodnota 30 ppm. Vyšší obsah síry pritom znamená nielen väčší únik oxidov síry do ovzdušia, ale môže viesť aj ku korózii kovových častí palivového systému a k celkovému zníženiu životnosti motora.
Odlišný je aj obsah bioetanolu. Na druhej strane Atlantiku sa zväčša predáva palivo s 10-percentným obsahom etanolu, v niektorých štátoch je povolených až 20 percent. Naproti tomu na starom kontinente sa desaťpercentné palivo (E10) predáva len v Nemecku a Francúzsku, nakoľko podľa európskych noriem je obsah obmedzený na sedem percent.
Týmto rozdielom sa musia prispôsobiť aj samotné automobilky a predovšetkým z hľadiska kvality paliva. Alexander Bilgeri, hovorca americkej dcéry BMW, poukazuje predovšetkým na horšie horenie, čo si vyžaduje predovšetkým úpravu parametrov spaľovania. Ďalším nedostatkom sú slabšie mazacie vlastnosti a vyššie riziko oxidácie biodieselu, čomu musí výrobca kontrovať úpravou vstrekovacieho systému. Ostatné rozdiely už zabezpečia v rámci bežnej sériovej výroby priamo na linke.
Najväčší mínus: cena paliva
Ďalším negatívom, ktoré ovplyvňuje predaj naftových vozidiel v USA sú ceny palív. USA nepodporujú diesel daňovými úľavami, takže vo väčšine štátov je drahší než benzín. Navyše na mnohých čerpacích staniciach musí vodič vojsť do priestoru určeného pre nákladné vozidlá.
Ceny dieselu sú v USA v priemere o 20 amerických centov vyššie než benzín. Podľa informácií Americkej automobilovej asociácie (AAA), ktorá národnú priemernú cenu aktualizuje každý deň, v pondelok stál najlacnejší typ benzínu 3,662 dolára za galón, čo v prepočte predstavuje 97 centov za liter (72 eurocentov). Diesel stál 3,890 dolára, čiže 1,03 dolára za liter (76 eurocentov).
Preto sa väčšina automobiliek na druhej strane Atlantiku zameriava skôr na hybridy a elektromobily, ktoré sú vďaka štátnej podpore pre potenciálnych kupcov atraktívnejšie. Ak vezmeme do úvahy príplatok za diesel a drahšie palivo, finančný prínos z vlastníctva naftového automobilu je pre Američanov výrazne nižší než pre Európanov. Neochota tamojších spotrebiteľov kupovať tieto naftové modely je tak oveľa pochopiteľnejšia.