V rámci môjho spomienkového hudobného okienka by som rád pripomenul holandskú blues-hard rockovú kapelu Brainbox, ktorá dala svetu fenomenálneho gitaristu Jana Akkermana. Keby Vám to náhodou nič nevravelo, skúste si spomenúť na Vanessu Mae, ktorá pred časom žala úspechy s piesňou Hocus pocus formácie Focus, ktorá Akkermana katapultovala na svetové priečky uznania. Kým začnem, ešte by som rád varoval čitateľov, že ide o rockovú hudbu z konca 60. rokov, pokiaľ sa chystáte na festival Pohoda, nemusíte strácať čas s týmto vykopávkovým článkom.
Brainbox bola typická predstaviteľka doby z prehnitého Západu spoza Železnej opony. Vznikla v 60. rokoch, nahrala nejaké single, debutový album uzrel svetlo sveta v šesťdesiatom deviatom, druhý a posledný album Parts je z roku 1972 a padla. Kapela po debute často menila zostavy, Akkermana nebolo ľahké nahradiť. Koho by to zaujímalo, podrobnejšie to popisujem na Progboarde.
Poďme k hudbe. Na dnes som vybral tri skupinové polohy. Prvou je brilantná bluesová jazda Dark rose z debutu. Akkerman sa snaží zodrať struny a kapela mu v tejto činnosti rada pomáha. Kto má rád Garyho Moorea v Skid Row alebo Roryho Gallaghera (s Taste či bez chuti), ten sa pravdepodobne poteší:
Druhou doménou kapely boli takzvané covery. Hoci milujem jej verziu Scarborough Fair, vybral som klasický "geršvinovský" flák Summertime. Od čias Janis Joplin sa všetci predháňajú robiť z tohto kúsku vokálnu exhibíciu, ale čo takto skúsiť regulárny hard rock:
Do tretice som vybral ukážku pôvodnej hard rockovej tvorby á la Deep Purple. Skladba Virgin vyšla v roku 1971 ako singel. V zostave už nehrá Akkerman, ale to neprekáža, hudba je to stále maškrtná:
Ako to už býva pravidlom, v hudobnom svete nič nezaniká navždy, kým žije aspoň jeden muzikant (a občas aj potom), a preto aj Brainbox reunionovala o sto šesť. Či už v roku 1982, 2003 (koncertný záznam The last train vyšiel v roku 2004) alebo 2010 (štúdiový album The 3rd floor z roku 2011 je toho dôkazom).
A to je odo mňa všetko, ďakujem za pozornosť, tak zasa nabudúce.