To najpozitívnejšie, čo treba vyzdvihnúť z hľadiska januárového európskeho summitu v Bruseli, je podľa môjho názoru posolstvo rastu. Napriek tomu, že najmä v pravicovom spektre pretrváva dôraz na politiku škrtania a úsporných balíčkov (v angličtine sa hovorí o "austerity"), viacerí významní lídri na summite potvrdili, že Európa viac než škrtanie potrebuje ekonomický rast a obnovu (v angličtine "recovery"). Je to len ďalší dôkaz, že štáty musia stimulovať ekonomiku a nemôžu sa donekonečna spoliehať na neviditeľnú ruku trhu. Práve o tomto hovorí sociálna demokracia už dlhé roky.
Hľadá sa alternatíva voľnému trhu
Voľný trh zlyhal. Nie je tajomstvo, že si to uvedomujú aj ekonómovia, ktorí ho roky obhajovali; príkladom nech je britský časopis The Economist. Ten venoval jedno zo svojich januárových čísel téme, pri ktorej mnohým slovenským tendenčným ekonómom museli stáť vlasy dupkom: vzostup štátneho kapitalizmu.
Podľa Economistu je štátny kapitalizmus na spôsob Číny, Brazílie či Indie schopnou a reálnou alternatívou neoliberálnemu voľnému trhu. Podľa ekonómov z toho renomovaného časopisu sa liberálny kapitalizmus dostal do krízy a štátny kapitalizmus ponúka viacero výhod, ako zabezpečiť, aby ekonomika rástla a spoločnosť prosperovala.
The Economist seriózne analyzuje štátny kapitalizmus
Samozrejme, model štátneho kapitalizmu má aj viacero nevýhod, ale podstatné je, že krajiny s 8-, 9- či 10-percentným rastom, aký je typický pre štáty tzv. BRICS (Brazília, Rusko, India, Čína, Južná Afrika), sa stávajú minimálne predmetom veľmi serióznych analýz a nástrojom hľadania odpovede na otázku, čo s kapitalizmom 21. storočia.
Ako píše The Economist: "Prvky štátneho kapitalizmu boli viditeľné aj v minulosti, napríklad pri vzostupe Japonska v 50.rokoch 20.storočia a v prípade Nemecka ešte v 70.rokoch 19.storočia, ale nikdy predtým štátny kapitalizmus nefungoval v takom veľkom meradle a s takými sofistikovanými nástrojmi ako dnes." Časopis ďalej rozoberá, ako je štátne vlastníctvo v niektorých sektoroch žiaduce, ako štát môže ekonomike pomôcť a podobne. Za všetko hovorí tvrdenie, že neviditeľná ruka trhu dnes prepúšťa štafetu viditeľnej ruke štátneho kapitalizmu.
Európa sa odkláňa od neoliberalizmu
Cesta štátneho kapitalizmu má svoje nedostatky a Slovensko, ani Európa ju nemôže bezducho napodobňovať. Môže však byť inšpiráciou pre každého, kto kapitalizmus nevníma ako náboženskú vieru, ale ako nástroj pre zlepšovanie kvality života väčšiny spoločnosti. Európa sa odkláňa od modelu voľného trhu, ktorému podľahla v ostatných tridsiatich rokoch. Vracia sa k projektom rastu a štátnych zásahov. Je to jediná šanca, ako obnoviť dôveru ľudí v projekt Európskej únie. Pre Slovensko neexistuje iná alternatíva, ako byť súčasťou Európy. Preto je smutné, že dnes už aj u našich mladých ľudí začínajú prevažovať skeptické pohľady na EÚ.
Riešenie je len jedno: Európa musí posilniť svoj sociálny model a hľadať alternatívu neoliberálnej verzii kapitalizmu. Pre Slovensko by bolo veľmi zlé, ak by sme naďalej lipli na striktných liberálnych prístupoch, keď je jasné, že celý svet hľadá alternatívy a nové cesty.