Obsah
Účinky uznania dlhu vo vzťahu k premlčaniu
Tu sa líši právna úprava podľa toho, či ide o uznanie dlhu podľa § 558 Občianskeho zákonníka, alebo uznania záväzku v zmysle § 323 Obchodného zákonníka.
V prípade uznania dlhu v zmysle § 558 Občianskeho zákonníka začne plynúť nová 10 ročná premlčacia doba v zmysle § 110 ods. 1 Občianskeho zákonníka. Takéto účinky však pri premlčanom dlhu nastanú len vtedy ak osoba , ktorá dlh uznala vedela o tom, že dlh je premlčaný. To môže spôsobovať problém najmä pri spotrebiteľských zmluvách , pretože v zmysle § 54 ods. 1 a 2 Občianskeho zákonníka citujem
Zmluvné podmienky upravené spotrebiteľskou zmluvou sa nemôžu odchýliť od tohto zákona v neprospech spotrebiteľa. Spotrebiteľ sa najmä nemôže vopred vzdať svojich práv, ktoré mu tento zákon priznáva, alebo si inak zhoršiť svoje zmluvné postavenie.
V pochybnostiach o obsahu spotrebiteľských zmlúv platí výklad, ktorý je pre spotrebiteľa priaznivejší.
Vzhľadom na to, že spotrebiteľskou zmluvou je každá zmluva bez ohľadu na právnu formu, ktorú uzatvára dodávateľ so spotrebiteľom teda zjednodušene každá, kde odberateľ nevystupuje v postavení podnikateľa a na strane druhej je dodávateľ v postavení podnikateľa vrátane úverových zmlúv dá sa skonštatovať , že dodatočné uznávanie premlčaného dlhu súdy nemusia akceptovať a to ani za predpokladu, že budú uzatvárané v režime Obchodného zákonníka.
Na to by mali dodávatelia tovarov a služieb myslieť, pretože sa môžu dostať do veľmi nepríjemných situácií.
V prípadoch spadajúcich pod režim Obchodného zákonníka typicky vzťahy B2B – teda podnikateľ podnikateľ sa uznanie záväzku spravuje § 323 Obchodného zákonníka a tam je nerozhodné, či dlžník vedel, alebo nevedel o premlčaní uznané záväzku. Na rozdiel od Občianskeho zákonníka začína uznaním záväzku plynúť nová štvorročná premlčacia doba. V tomto prípade je však dobré myslieť na to, že v Obchodných záväzkových vzťahoch je premlčacia doba maximálne 10 rokov.
Za uznanie záväzku v Obchodnom zákonníku sa považujú aj konkludentné konania
Prvým konkludentným spôsobom uznania záväzku je v zmysle § 407 ods. 2 Obchodného zákonníka je platenie úrokov a to ohľadne sumy z ktorej sa úroky platia.
Druhým konkludentným konaním , ktoré sa považuje za uznanie záväzku je uznanie časti dlhu ak možno usudzovať, že plnením dlžník uznáva aj zvyšok záväzku. Tento spôsob je upravený v § 407 ods.3 Obchodného zákonníka . To či sa dá z takéhoto konania usudzovať, že dlžník uznáva zvyšok záväzku bude závisieť od konkrétnych okolností prípadu – napríklad z korešpondencie.
Účinok uznania dlhu ( záväzku ) vo vzťahu k dokazovaniu
Uznanie dlhu ( záväzku ) zakladá vyvrátiteľnú právnu domnienku, že dlh v čase uznania existoval. Je síce pravdou, že dlžník v súdnom konaní môže predkladať dôkazy o tom, že dlh nejestvuje ( napríklad dokladom o úhrade ) , ale on znáša dôkazné bremeno, ktoré nemusí uniesť. Procesne to má význam ten, že v prípade pasivity dlžníka súd rozhodne rozsudkom v zmysle § 153 zákona č. 99/1963 S.b., veriteľ môže ľahšie dosiahnuť vydanie predbežného opatrenia v zmysle § 75 nasledujúcich zákona č. 99/1963 S.b. .
Účinky uznania dlhu ( záväzku ) vo vzťahu k tretím osobám.
Predovšetkým je potrebné poznamenať, že účinky uznania dlhu podľa Občianskeho zákonníka nemajú účinky voči ručiteľovi ak s ním nevysloví súhlas. Naproti tomu účinky uznania záväzku podľa Obchodného zákonníka majú aj účinky priamo voči ručiteľovi, čo vyplýva aj z § 323 ods. 3 Obchodného zákonníka.
V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že písomné uznanie dlhu s úradne overeným podpisom dlžníka je jedným zo spôsobov ako veriteľ deklaruje splnenie podmienok úpadku dlžníka – teda existenciu pohľadávky pri veriteľskom návrhu na vyhlásenie konkurzu.
Vzor uznania dlhu
JUDr. Samuel Diatka