Jedna z bežných otázok, ktorú k Afrike dostávam, je: "A čo tam jedávaš?" Veľa ľudí si asi predstaví húsenice na tanieri, nejaké chrobáky, opičie mozočky a podobne. Samozrejme, aj toto sa dá nájsť. No skôr sa stretávam s úplne inými jedlami a môžem povedať, že sám som veľmi prekvapený, ako Afrika chutí!
V úvode chcem pripomenúť, že Afrika je trikrát väčšia než Európa a v každom regióne sa jedáva niečo iné. Takže zhrnúť kuchyňu celej Afriky takto do pomerne krátkeho text je dosť náročné, až nemožné.
V tom článku chcem vybrať aspoň pár zaujímavostí, ktoré tam bežne jedávam a hlavne skúsim rozbiť isté klišé predstavy o húseniciach a opičích mozgoch.
Hranolky i špagety na Sahare
Môžem povedať, že vo väčších mestách Afriky už nie je absolútne žiadny problém zohnať pizzu, špagety či hamburger. Vo viacerých afrických krajinách nájdeme aj známe reťazce, akým je napríklad McDonald či Pizza Hut. Takže aj takto môže vyzerať váš africký obed – žiadne húsenice, ale hranolčeky z McDonaldu.
Samozrejme, v zaostalejších končinách, dakde pralese či v saharských oblastiach by ste McDonald hľadali ťažko, no dokonca i na Sahare už vedia pripraviť hranolky či ako také špagety (občas sa im v miestnych kuchyniach celkom podaria).
Najlepší je krokodíl
Ale prejdime k niečomu zaujímavejšiemu. Nikdy som nejedával steaky, až kým som neprišiel do južnej Afriky! O miestnych steakoch sa hovorí, že sú spolu s argentínskymi tie najlepšie na svete. A môžem odprisahať, že lepšie steaky som doposiaľ nikdy nejedol!
A z čoho ich robia? Samozrejme, bežný je klasický hovädzí steak, no ľahko zoženiete aj steaky z typických afrických zvierat – trebárs z rôznych antilop, zo zebry, žirafy, zo pštrosa a mojim úplne najobľúbenejším je steak z krokodíla. Mäkučké biele mäso, ktoré chutí ako niečo medzi rybacím a kuracím mäsom. Proste mňamka!
Ako chutí hmyz?
Okrem neuveriteľných steakov… hranolčekov, hamburgerov, pizze… zoženiete na juhu aj niečo z nášho pohľadu "africkejšie" – chlpaté, vysmážané húsenice s názvom mopane.
K tomu si môžete dať tradičné africké pivo s názvom "um koboty", ktoré sa kedysi robilo tak, že ženy prežúvali v ústach jačmeň (a iné prísady podľa receptúry) a vypľuvali ho do nádob, kde kvasil. Dnes už africké ženy nahradili pri výrobe tohto "piva" stroje a priemyselná výroba, no od nášho piva má tento smrádok ďaleko. Hoci smrdí, vraj je zdravé, aspoň taká útecha. Netreba sa ale báť, Afričania sa naučili robiť aj dobré pivá európskeho štýlu, ktoré sú chuťovo ako tie naše.
Na severe zas bežne dávam ľuďom ochutnať misku slimákov na námestí v Marakéši. Úprimne, nemá to pre mňa žiadnu extra chuť – ani dobré, ani zlé. Cítim len ten slaný nálev, v ktorom sú slimáky namočené, nič iné. Niektorí kolegovia sprievodcovia si tu ale túto pochúťku naozaj obľúbili.
Ešte som však nemal osobnú skúsenosť s istými bielymi, tučnými húsenkami, ktoré už napríklad jedol môj priateľ v Kongu. Tie húsenice sa na rozdiel od už spomínaných mopane jedia ešte živé, čiže sa vám v ústach trepú, kým ich prehryznete. A keď tieto malé bacuľaté potvory prehryznete, akoby vám ich šťava v ústach doslova explodovala. Nespomínal na tento obed nadšene.
Chutná ťava a ťavie hamburgery
Rád spomínam na Etiópiu, kde je národným a veľmi bežným jedlom takzvaná indžara. Ide o tenké cesto z miestnej obilniny, ktorá sa volá tef (alebo milička). Cesto má kyselkavú chuť a Európania si na ňu musia trochu zvyknúť, alebo nezvyknú vôbec. No veľmi dôležitým je to, s čím tú indžaru budete jesť – ja ju mám veľmi rád s miestnou fazuľovou omáčkou a s kúskami hovädzieho.
V Maroku je zas národným jedlom takzvaný tadžín. Ide o dusené jedlo v hlinenej nádobe, ktorá sa volá tadžín. Dusiť tam môžete čokoľvek – môže byť hovädzí tadžín, kurací, jahňací a veľmi dobrý je i ťaví tadžín, čiže dusené ťavie mäso. Keď som naposledy zobral Kysučanov na Saharu, pripravili im práve ťaví tadžín. Kým som im to nepovedal, mysleli si, že jedia hovädzinu. 🙂 V Marakéši dokonca robia i ťavie hamburgery.
Text & fotografie:
František Fefe Kekely