Do nemocnice nastúpila pár dní po maturite a doteraz tam pracuje! A vôbec sa nechystá odísť. Zdravotná sestrička Terézia Kočišová (64) zo Stropkova začala svoju kariéru 3. júla 1978 v Okresnom ústave národného zdravia (OÚNZ), pod ktoré patrili nemocnice vo Svidníku a v Stropkove. Ako absolventka začínala na najťažšom oddelení - na anesteziologicko-resuscitačnom a rokmi prešla aj inými pracoviskami až skončila na rehabilitačnom. "Som rada, lebo som nadobudla skúsenosti, ktoré sú nenahraditeľné a dnes ma už máločo vie zaskočiť," smeje sa sympatická žena. Dnes patria obe zariadenie pod sieť nemocníc Svet zdravia.
Terka vraví, že v minulosti zdravotná sestra potrebovala pero, svoje dve ruky a spoliehať sa mohla výlučne na svoje vedomosti. "Dnes je to iné, keď si nevie rady, môže si nájsť informácie na webe," vysvetľuje. Pochvaľuje si najmä pokrok vo vyšetrovacích metódach. "Kedysi sme mali k dispozícii röntgen a laboratórne vyšetrenie krvi a moču a teraz množstvo zobrazovacích metód," dodáva matka dvoch dospelých detí a stará mama šiestich vnúčat. Dcéra Martina žije s tromi synmi a manželom Nigérijcom v Holandsku, syn Eduard v Stropkove, je poslancom parlamentu.
Na ktorom oddelení sa jej robilo najlepšie? "Keď svoju prácu vykonávate s láskou, tak je to jedno. Robila som aj v teréne, aj pri ťažko chorých a zomierajúcich. Stalo sa aj to, že som už mala toho dosť. Lebo som mala malé deti, pracovala som na tri zmeny a nehovorím o tom plate, aký bol kedysi. Keby som nemala k tejto práci vzťah, tak by som nevydržala toľké roky. Odmala sa mi páčila teta v modrej uniforme a napĺňalo ma, keď sa pacient cítil spokojne. No a našťastie, dnes je to už aj s platom celkom dobré."
Skúsená sestrička o lekároch tvrdí, že sú stále rovnakí. Rokmi si s viacerými vytvorila kamarátske vzťahy. No pacientov hodnotí ako náročnejších: "Asi je to terajšou rýchlou dobou, zlou ekonomickou situáciou. Ale keď je k nim človek milý a reaguje pokojne, aj oni sa snažia správať slušne."