28.11.2021 08:20 | V Ružomberku vstúpil do profesionálneho futbalu, v Trnave prežíval najkrajšie futbalové časy ovenčené majstrovským titulom a účasťou v skupine Európskej ligy.
Tridsaťdvaročný defenzívny stredopoliar Lukáš Greššák, od leta 2019 hráč Sigmy Olomouc, v našej lige nastupoval len za dva kluby a v oboch nosil aj kapitánsku pásku. Ideálny partner na debatu pred magnetom 16. kola medzi Spartakom a mužstvom spod Čebraťa.
V rodnej Trstenej ste chodili na karate. Čo rozhodlo, že vo vašom živote vyhral futbal?
"Náhoda. Raz pred nami trénovali futbalisti. Chýbal im jeden hráč a ich tréner ma oslovil, či to nechcem skúsiť. Zapáčilo sa mi to. Mal som asi deväť rokov a boli to moje prvé kontakty s futbalom."
Išli futbalové kroky tak, ako ste si predstavovali, alebo ste museli prekonávať prekážky?
"Možno by som urobil kariéru v karate, ale futbal ma chytil a vydal som po tejto ceste. Nikdy som to neoľutoval, hoci to bolo zo začiatku náročné. Všetko som si musel oddrieť. Niekedy v dorasteneckom veku ma prepadli myšlienky, že si letné prázdniny ani neužijem a uvažoval som, že s futbalom skončím. Oznámil som to rodičom. Dotlačili ma, aby som to povedal trénerovi, no sám som na to odvahu nemal. Stál som pred ním a vedľa mňa otec s mamou. Niečo som zo seba dostal, ale prehovorili ma, aby som pokračoval. Za to im ďakujem."
Pamätáte si, keď ste prvý raz prišli do kabíny A-mužstva Ružomberka?
"Bolo to po maturite. Podpisoval som aj prvú profesionálnu zmluvu a prichádzal do kolektívu spoločne s Andrejom Lovásom, ktorý neskôr tiež prestúpil do Trnavy. Dvere kabíny som otváral potichu a posadil sa kdesi do kúta. Sedeli tak napríklad Marek Bakoš, Štefan Zošák či Juraj Kucka. Čo meno, to výborný futbalista. Mal som pred nimi taký rešpekt, že v prvých dňoch som sa s nimi neodvážil pustiť ani do debaty. Postupne som sa oťukal a musím povedať, že v Ružomberku bola vždy výborná partia."
Pod ktorými trénermi ste dostali poriadne do tela?
"Ešte dnes sa mi zježia chlpy, keď si spomeniem, ako sme behali na Malinô Brdo pod Jánom Hasprom a jeho synom v mládežníckych kategóriách. U seniorov nám náročnú zaberačku servírovali najmä Ladislav Jurkemik a Michal Bílek. Pod českým trénerom som nevedel ešte poriadne skákať cez švihadlo, tak som zo začiatku imitoval pohyb na mieste a len točil rukami. V tej drine ste sa aspoň na tom zasmiali."
Zo súčasného ružomberského kádra sa dobre poznáte s Jánom Maslom, takmer dvojmetrovým urasteným stopérom...
"Keď sme boli spolu v kolektíve, bol férový, ústretový a tímový. Dôrazný v osobných súbojoch, neraz som si po tréningu počítal šrámy. Ťažil zo svojej výšky. Taký zostal dodnes, navyše pridal skúsenosti. Rozpráva menej, ale jeho slová majú váhu. Keď bolo treba, dokázal zvýšiť hlas."
Ako sa rodil váš prestup do Trnavy?
"V Ružomberku som predlžoval zmluvu dva razy, najskôr na štyri roky, potom na tri. Mohol som pokračovať, do toho sa ozval Spartak. Ponúkol mi finančne lepšiu zmluvu, neváhal som. Zobral som to ako krok dopredu a v lete 2014 som v profesionálnej kariére prvý raz zmenil klubovú príslušnosť."
Šéf ružomberského klubu Milan Fiľo vtedy údajne hovoril o zrade, že vás nechce na ružomberskom štadióne viac vidieť…
"Áno, písalo sa niečo aj v novinách. Vážil som si, že som dostal pod Čebraťom šancu naplno rozbehnúť profesionálnu kariéru. Vždy som sa snažil pracovať pre kolektív. Po takmer desiatich rokoch, keď som v Ružomberku prešiel od mládeži až do prvého mužstva, som nečakal takéto vyjadrenie od majiteľa. Zaskočilo ma to."
Na váš prvý tréning v Trnave sa prišiel pozrieť aj majiteľ klubu Vladimír Poór.
"Podali sme si ruku a poprial mi všetko dobré v červeno-čiernych farbách. Musím povedať, že pán Poór bol voči nám vždy férový a ústretový. Čo povedal, to splnil. Motivoval nás, ale aj podpichoval. Napríklad tým, že nám priniesol do kabíny vrece. Vraj, aby sme mali v čom odniesť góly. Počas jari 2018 nám nechal vyrobiť tortu. Povedal, že keď nezískame titul, budeme mať aspoň sladkú dobrotu. A viete, ako to nakoniec vypálilo. Po sezóne sme písali históriu, Spartak po 45 rokoch získal titul. A nadšený majiteľ priniesol ešte jednu tortu."
Čo sa skrývalo za tým, že ste dokráčali k titulu?
"Poskladal sa výborný tím s futbalovými individualitami. A prišiel nový tréner. Nestor El Maestro začal od začiatku pracovať na taktike. Povedal, čo chce s nami dosiahnuť, začal rozprávať po slovensky. To nás oslovilo. Neskutočným spôsobom si všetko v klube sadlo, fungovalo a dočkali sme sa nádhernej odmeny. Tomu zodpovedali aj oslavy. Ja som po jednom dni našiel cestu domov, niektorým to trvalo viac."
V našej lige ste odohrali takmer 200 zápasov a zaznamenali ste jeden gól.
"Zrejme viem, kam mierite. Ako útočník by som si s jedným zásahom veľmi nezarobil. O to zodpovednejšie som si plnil defenzívne úlohy, čo bola moja prvoradá úloha na ihrisku. Vážim si aj skutočnosť, že v Ružomberku i v Trnave som nosil kapitánsku pásku. Ale poviem úprimne, do šancí som sa dostával, takže gólov na mojom konte mohlo byť určite viac."
Sú Trnava a Ružomberok pre vás príjemné prekvapenia jesene?
"Určite. Najmä mužstvo spod Čebraťa, ktoré vstúpilo do sezóny s novým trénerom Petrom Struhárom a kádrom, ktorý je zložený zo slovenských hráčov, to oceňujem. O Spartaku som nepochyboval. Už na jar pod Michalom Gašparíkom mladším ukázal hernú kvalitu, ktorú ešte vylepšil."
Ako to v nedeľu dopadne?
"Opatrenia sa sprísnili, hrá sa bez divákov. Trnave chýbajú niektorí hráči, ale je doma, Ružomberok je kompaktný. Niečo mi hovorí, že Spartak vyhrá, ale vnútro mi našepkáva, že bude remíza. Hlavne, aby bol obojstranne dobrý futbal."
KRÁDEŽ SO ŠŤASTNÝM KONCOM
Lukáš Greššák musel počas pôsobenia v Trnave riešiť aj jednu nepríjemnosť, odcudzili mu auto. "Býval som neďaleko City arény. Ráno sa zobudím, idem na tréning a auto na svojom mieste už nestálo. Hľadám, chodím okolo činžiaku, nič. Bol som zúfalý, a tak som to nahlásil na políciu," povedal hráč.
"Povedal som si, že vozidlo bude rozobraté do poslednej skrutky. Zostal som poriadne zaskočený, keď sa v deň krádeže vo večerných hodinách ozvala polícia s dobrou správou. V Seredi po krátkej naháňačke zaistili moje auto. Páchateľovi sa podarilo utiecť." Greššákovi auto vrátila polícia po pár dňoch a jazdí na ňom dodnes.