Po dlhé roky panovala v Mjanmarsku vojenská vláda jednej strany a demokracia sa jej vyhýbala. Koncom 80. rokov sa už zdalo, že situácia sa zmení k lepšiemu, muselo však ešte prejsť niekoľko rokov, kým sa to skutočne stalo. Povedzme si teda ako to v Mjanmarsku vyzeralo pred 25 rokmi a ako to v ňom vyzerá v súčasnosti.
Voľby a vznik Národnej ligy za demokraciu
Ak ste si prečítali predchádzajúci článok o mjanmarskej histórii, tak viete, že koncom 80. rokov musela vojenská vláda čeliť čoraz väčším protestom a rebéliám, čo samozrejme jej moc zásadne ovplyvňovalo. Ten problém dostala za úlohu vyriešiť novo vzniknutá Rada štátneho práva a obnovenia poriadku (State Law and Order Restoration Council, SLORC). SLORC teda vyhlásila, že v máji 1989 sa budú konať demokratické voľby a hlavná časť opozície v Mjanmarsku sa spojila do veľkej strany, Národnej ligy za demokraciu (National League for Democracy, NLD).
Túto stranu viedla dcéra dôležitého politika Aung San, Aung San Suu Kyi a medzi mjanmarským obyvateľstvom si získavala širšiu podporu každým dňom. Mjanmarská vláda zneistila, posunula termín volieb na rok 1990 a na Aung San Suu Kyi uvalila domáce väzenie v jej dome v Rangúne. Napriek tomu NLD parlamentné voľby s prehľadom a veľkým náskokom vyhrala. Toto však vláda odmietla rešpektovať, znemožnila, aby sa NLD dostala do parlamentu a väčšina významných členov tejto strany skončila zatknutá.
Ocenenia, zatýkania a prepúšťania
V roku 1990 bola Aung San Su Kyi ocenená Sacharovou cenou za slobodu myslenia a o rok neskôr Nobelovou cenou za mier. Keďže si z dôvodu domáceho väzenia nemohla prebrať cenu sama, v jej mene ju prevzali jej synovia Alexander a Kim a peniaze, ktoré spolu s Nobelovkou získala, použila Ang na vytvorenie Mjanmarského zdravotníckeho a vzdelávacieho fondu. Tieto ocenenia nasledovali v priebehu ďalších rokov mnohé iné, napríklad z Indie, Venezuely, Pakistanu, Kanady či USA.
Pod tlakom medzinárodnej verejnosti bola Aung napokon prepustená v roku 1995 z domáceho väzenia, o päť rokov neskôr sa však v ňom ocitla opäť. Medzitým sa orgán SLORC premenoval na Radu za štátny mier a rozvoj (State Peace and Development Council, SPDC) a Mjanmarsko sa stalo členom významnej organizácie regionálnej integrácie, Združenia národov juhovýchodnej Ázie (Association of South East Asian Nations, ASEAN). Členovia strany NLD boli zatýkaní, niektorí z nich neskôr prepustení na slobodu a opäť sa v Mjanmarsku búrili univerzitní študenti. Čínsky prezident Jiang Zemin a thajský premiér Shinawatra Mjanmarsko začiatkom 21. storočia navštívili a vzťahy medzi týmito krajinami sa tak zlepšili.
Aung San Suu Kyi bola v roku 2002 na naliehanie OSN prepustená na slobodu, reálne si ju však užila len niekoľko mesiacov, kým na ňu väzenie znova neuvalili. V rokoch 2003 – 2004 sa v Mjanmarsku za vlády premiéra Khina Nyunta pripravuje nová ústava, ktorá má postupne priniesť do štátu demokraciu, nepodarilo sa ju však presadiť. Pokračujú tak zásahy proti opozičným politikom aj menšinovým etnickým skupinám, napríklad Karenom čo je tiež vec, s ktorou mali v Mjanmarsku dlhodobý problém.
Mjanmarsko mení svoj vzhľad
Koncom roku 2005 presúva vláda centrum moci z Rangúnu do Nay Pyi Taw a menuje ho za nové hlavné mesto krajiny. V roku 2007 sa konajú veľké protesty budhistických mníchov a o rok neskôr sa objavujú bombové útoky, ktoré vláda využíva ako zámienku pre zásah proti Karenom a ďalším neprispôsobivým skupinám. V tomto roku zasiahol Mjanmarsko aj silný monzún menom Nargis a zanechal po sebe asi 134 tisíc obetí. Dlhé roky trvá, kým sa schvália zákony umožňujúce aspoň minimálne zmeny v politike a v roku 2010 sa po prvý krát po 20 rokoch konajú v Mjanmarsku parlamentné voľby.
Pár týždňov pred voľbami Mjanmarsko mení zároveň podobu svojej štátnej vlajky, hymny a tiež sa premenúva z Mjanmarského zväzu na Mjanmarskú zväzovú republiku. Voľby napokon vyhráva Strana jednotnej solidarity a rozvoja (Union Solidarity and Development Party, USDP) a po nich je Aung San Suu Kyi konečne prepustená z domáceho väzenia. Predsedom novo vytvorenej vlády a súčasne mjanmarským prezidentom sa stáva Thein Sein. Vtedajšia ministerka zahraničných vecí USA Hillary Clinton sa stretla s ním aj s Aung a Mjanmarsku je prisľúbené zlepšenie vzájomných vzťahov, pokiaľ sa bude pokračovať v demokratizácii krajiny.
Postupne sa teda uvoľňuje štátna kontrola médií, povoľujú sa prvé mierové demonštrácie a zmierňujú zásahy proti Karenom a rebelom v oblasti Kačín. Strana NLD sa opäť registruje pre parlamentné voľby v roku 2012, tie predchádzajúce na protest proti vláde bojkotovala. Dostáva sa tak do parlamentu a Aung San Suu Kyi sa stáva poslankyňou. Mjanmarsko redukuje svoj zoznam neželaných osôb a mnohí občania žijúci dlhé roky v exile sa tak môžu vrátiť domov. Ako sa postupne zlepšuje v krajine situácia, súčasne si získava väčšiu podporu zo strany OSN a Európskej únie, ktorú dokazujú aj návštevy predsedu Európskej komisie Jose Manuela Barrosa a prezidenta USA, Barracka Obamu.
Nedá sa však zábraniť občasným násilným konfliktom medzi skupinami moslimov Rohingya a budhistov Rakhina ani zásahom vlády proti etnickým rebelom v severnej časti Mjanmarska, Kačín. Vláda neskôr podpisuje s rebelmi prímerie, mnohí Rohingyovia však aj tak utekajú do susedného Bangladéša.
Mjanmarsko dnes a zajtra
V novembri 2015 vyhrala NLD parlamentné voľby, čo znamená, že môže vytvoriť vládu, ktorá príde v Mjanmarsku k moci v januári 2016. Súčasná mjanmarská ústava neumožňuje Aung San Suu Kyi stať sa prezidentkou, keďže je vdovou a jej synovia sú cudzincami, bude však mať významné miesto v parlamente a nám tak zostáva len pevne veriť, že Mjanmarsko je na dobrej ceste stať sa skutočnou plne demokratickou krajinou.
Fotografie: © BigStockPhoto.com