Babička mojej priateľky bola veľmi chudobná, ale toto jej zanechala ako dedičstvo. Asi dvadsať rokov bola uložená na povale a nikto netušil o jej hodnote. Ale práve vďaka starému šijaciemu stroju si moja kamarátka splnila svoj sen ísť do Paríža!
STARÝ ŠIJACÍ STROJ
Dnešná generácia už asi neuhádne, čo sa skrýva v tejto historickej drevenej škatuli. Ale pre staršiu generáciu to hovorí veľa.
Áno, áno, v takýchto skriniach sa kedysi predávali a skladovali šijacie stroje vyrobené Podolským mechanickým závodom. Myslím, že asi pred tridsiatimi rokmi mala takmer každá rodina jeden takýto.
Aj ja som mala doma takýto stroj. Pamätám si, ako dlho som mohla obdivovať ozdobné vzory, ktorými bolo kovové puzdro elegantne pomaľované. Hovorí sa, že tieto obrázky sú na každom modeli úplne iné.
Teraz šijacie stroje vyzerajú úplne inak a pripomínajú skôr kus plastu než umelecké dielo, a to je škoda.
História podolských šijacích strojov siaha do predrevolučných čias a ich prototypy boli výrobkami slávnej továrne Singer.
Secesný štýl, ktorý bol v tom čase neodmysliteľný, ovplyvnil aj tie najjednoduchšie veci a výrobcovia sa snažili zdobiť predmety tým najneobvyklejším spôsobom.
Isaac Singer, prvý výrobca tohto typu výrobkov, sa kvôli dlhu, ktorý nad ním visel, podujal na vylepšenie svojich šijacích strojov a už za 11 dní boli na svete prvé Singery.
V roku 1851 už boli výrobky tejto americkej spoločnosti známe po celom svete. A čoskoro sa spoločnosť Singer stala jedným z najväčších výrobcov šijacích strojov.
Začiatkom XX. storočia sa situácia zmenila. Dodávanie šijacích strojov z Ameriky do Ruska sa stalo ekonomicky nerentabilné, pretože existovalo mnoho konkurentov, ktorí ponúkali podobné výrobky za nižšiu cenu.
Vtedy sa vedenie spoločnosti Singer rozhodlo založiť závod na výrobu šijacích strojov neďaleko Moskvy.
Na tento účel sa v vtedy málo známom meste Podolsk kúpil pozemok a za pomerne malé peniaze sa postavil závod, pričom k nevídanému úspechu v tomto prípade prispela aj dostupnosť blízkej železnice. Veď vďaka tomu bolo oveľa jednoduchšie dodávať tovar do rôznych častí krajiny!
Nová továreň rýchlo naberala na obrátkach. V pomerne krátkom čase sa podolský Singer stal jedným z najväčších v Európe.
Pred prvou svetovou vojnou továreň vyrobila 600 000 šijacích strojov ročne!
Stroje Podolsk Singer boli v zahraničí veľmi obľúbené, o čom svedčia veľké dodávky našich šijacích strojov do Číny, Japonska a Perzie.
V roku 1914 bolo Rusko na druhom mieste na svete v predaji šijacích strojov po USA, ročne ich predalo za milióny dolárov.
Konštrukcia šijacieho stroja "Singer" bola taká úspešná, že výroba týchto strojov pokračovala tridsať rokov prakticky v nezmenenej podobe!
A módne vzory zo začiatku XX. storočia sa stali charakteristickým znakom podolských výrobkov.
Niet divu, že okolo takejto užitočnej, účelnej a známej veci sa vytvorili mnohé legendy. Podľa jednej z nich spoločnosť "Singer" v roku 1998 vyhlásila pátranie po strojoch s poradovým číslom, ktoré sa začínalo jednotkou.
Podľa povestí sa od šťastného majiteľa takejto rarity očakáva odmena vo výške od 30-tisíc do milióna dolárov, takže starožitníci začali stroje masovo skupovať. Oficiálne potvrdenie tejto skutočnosti neexistuje, ale ako sa hovorí, niet dymu bez ohňa…
Práve táto legenda láka lovcov drahých kovov. Údajne sa v prvých exemplároch ruských zingov nachádza cenný kov paládium. Nedávno sa dokonca objavila fáma, že pôvodné ihly raritných strojov obsahujú vzácnu látku – červenú ortuť!
Skôr než sa starej veci zbavíte alebo ju "odpíšete" na pôdu, stojí za to sa nad tým zamyslieť. Možno ešte môže priniesť do vášho domova šťastie. Ako vidíte, staré šijacie stroje sú oveľa viac ako len nástroje.
Ak vás tento príbeh zaujal, podeľte sa o článok so svojimi priateľmi, možno sa aj im niekde povaľuje tento úžasný, vzácny vynález.