Kraniosakrálny systém (cranium – lebka, sacrum – krížová kosť) je stále pomerne neznámy. Kraniosakrálny rytmus pulzuje hlboko vnútri nášho fyziologického systému. Táto vnútorná hybná sila sa nazýva aj "primárne dýchanie". Terapia prináša hlboké fyzické a emocionálne uvoľnenie a súčasne aktivizuje samoozdravné procesy organizmu. Ľudia poznajú najmä dýchací a srdcový rytmus. Kraniosakrálny je zaujímavý tým, že sa objavuje ako celkom prvý a po smrti zaniká ako posledný. Tým je trochu záhadný. Kraniosakrálnu terapiu sprístupnil verejnosti americký lekár John Upledger. Počas operácie otvoril miechový kanál a keď sa snažil udržať pinzetami blany, odrazu nebol schopný, lebo sa rytmicky hýbali.
Podstatou terapie je vnímanie pulzácie mozgovomiechovej tekutiny, ktorá sa napúšťa a vypúšťa v mozgových komorách v určitom rytme a prúdi v kraniosakrálnom systéme, pričom končí až pri krížovej kosti. Kosti lebky sa musia prispôsobovať tlaku mozgovomiechovej tekutiny – kvôli tomu sa lebka zväčšuje a zmenšuje, akoby dýchala. Úlohou terapeuta je naučiť sa precítiť pohyb kostičiek a tak vycítiť či tam nie sú nejaké bloky. Prúdenie tekutiny, ktoré sa deje v určitom rytme, sa prenáša na všetky štruktúry v tele. Pohyb mozgovomiechovej tekutiny sa dá odčítať aj na chodidlách či kdekoľvek inde na tele. Obmedzenie, resp. blokáda môže byť priamo v chrbtici v miechovom kanáli, no napätie sa môže uložiť hocikde a blokovať pohyb tekutiny. Mozgovomiechová tekutina vyživuje, detoxikuje a ochraňuje centrálnu nervovú sústavu.
Kraniosakrálna terapia je účinná aj pri strese, na posilnenie imunitného systému, v prípade alergií, pri depresiách, úzkostných stavoch, pri nespavosti či chronickej únave. Pomáha taktiež pri hormonálnych poruchách, problémoch menštruačného cyklu alebo neplodnosti. Je výborná aj ako doplnok poúrazovej a pooperačnej rekonvalescencie a dokonca ju môžu absolvovať aj tehotné ženy, pretože uvoľňuje psychiku a telo. V niektorých krajinách je kraniosakrálna terapia dokonca súčasťou popôrodnej nadštandardnej starostlivosti.
Pri kraniosakrálnej terapii sa venuje pozornosť určitým bodom od nôh až k hlave, vrátane trupu a lebky. Dotyky sú jemnučké, majú váhu listovej obálky (ktorá nemá viac ako 5 gramov). Terapia je nebolestivá, trvá hodinu a klient je oblečený. Jeho reakcie sú podobné ako pri klasickej masáži, môže napríklad zaspať. Záleží aj od toho, s akým problémom príde. Sú ľudia, ktorí majú pocit, že roky stoja na jednom mieste, alebo sa potrebujú uvoľniť či chceli by niečo zmeniť, no nevedia ako. Preto môže byť reakcia pri uvoľnení dosť emocionálna a klient sa dokonca môže aj rozplakať.