Ako už ste si iste mnohý z vás všimli vo svete vypukol korona vírus, ktorý zapríčinil to, že väčšina z nás už druhý mesiac trávime zatvorený doma. Ja osobne sa cítim ako dva roky dozadu, keď som si dal ročnú pauzu od školy a doma som bol zatvorený celý rok, takže aspoň pre mňa je to určitý pocit nostalgie a spomínanie na staré dobré aktívne časy.
Neviem presne aký bol priebeh v Českej republike ale mne osobne nariadili home office od 19.3. to znamená, že už ubehlo 5 týždňov. Stále mám sice prácu a väčšinu dňa trávim za excelom. Vo volnom čase som ale opäť trochu pohol s tvorbou, a preto by som Vám rád napísal krátky update.
Začal sa písať scenár. Problem v scenári nastal pritom, že príbeh stále nedržal pokope. Mal som nápad, vedel som ako má daný príbeh posôbiť, ale stále ma trápili hluché miesta a motivácie jednotlivých postáv, ktoré som nevedel dať dokopy. Nevedel som ani ako ma daný príbeh skončit, a čo ním chcem vlastne povedať. A týmto sa v podstate trápim už asi dva roky. Posledný mesiac sa mi však podarilo načrtnút niečo čo znie aspoň pre mňa zaujímavo. Vykresluje posledné roky môjho života a je o hladaní lásky.
Príde mi, že posledné roky som sa snažil hľadať lásku. Snažil som sa spoznávať s dievčatami, ale každý krát to proste neklaplo. Buď som nechcel ja ju, alebo ona mňa. Jednoducho mi príde, že je ťažké si nájsť niekoho komu môžete na 100% dôverovať. S kým môžete trávit väčšinu volného času, a niekto kto vás napĺňa radosťou. Príde mi ako keby som stále skúšal tu istú vec dokola a čudoval sa prečo nefunguje. Točím sa v kruhu a dúfam, že jedného dňa sa mi z toho kruhu podarí výjsť. Lenže stále mám pocit, že na to aby som sa prestal točiť musím niečo zmeniť. Lenže čo zmeniť? Zmeniť sám seba? Zmeniť moje myslenie ohľadom hľadania lásky?
Popravde netuším a posledné mesiace mi príde, že som
hľadanie lásky vzdal. Že som si povedal okej tak si dám pauzu od hľadania a
začnem sa tým trápiť až keď budem mať 30. A musím povedať, že som zrazu
pokojnejší. Zrazu som akceptoval aj možnosť, že si lásku nemusím nájsť celý
život a môžem zostarnúť sám s mačkami. A prekvapivo mi to nevadí aj keď ešte
pred nedávnom to bol jeden z mojich najväčších strachov. Že skončím sám. No a tak v podstate toto sú myšlienky a otázky, ktoré
vkladám do hry a na ktoré sa snažím nájsť odpoveď.
Stále mám sice hluché miesta v scenári, ale postupne ich zaplnam. A popritom som taktiež parkrát otvoril Visionaire studio (engine v ktorom je robená hra) a pohol som s prototypom.
Je zaujímave vidieť ako veci v scenári pôsobia nakoniec
uplne inak v hrateľnej podobe. Ale už teraz tam mám určité momenty, ktoré sa mi
páčia a na ktoré sa veľmi teším.
Toľko ku krátkemu korona updatnu. Prajem Vám veľa zdravia a menej nudy v tomto náročnom období. :)