Radí psychologička Mgr. Lenka Ciglanská.
Pre rodiča je dôležité, aby sa deti správali slušne k iným ľuďom. Ale poznáte to, ak na niečo veľmi tlačíme, tak sa potom deje presný opak. Ak sa dieťa napríklad pozdraví starej mame alebo kamarátom, ale iných ľudí ignoruje, dôvody môže mať rôzne.
Prečo sa moje dieťa nepozdraví?
- Jedným z nich môže byť to, že tieto vzťahy nepovažuje za také veľmi dôležité, čo sa dá otvoriť v rozhovore s ním a ujasniť si to. Koho všetkého zdravíme, a koho nie. Lebo v podstate ani my, dospelí, nezdravíme úplne všetkých, ktorých stretneme a dieťa si to možno všimlo a vysvetlilo po svojom.
- Ďalší dôvod môže súvisieť s povahou dieťaťa, keď pri stretnutí s cudzími ľuďmi zažíva strach, neistotu, hanbu a teda je pre neho veľmi náročné pozdraviť. V tomto prípade je veľmi dôležité dieťa rešpektovať a ponúknuť mu možnosť, že pozdravíte aj za neho a keď sa nabudúce bude cítiť lepšie, môže to skúsiť sám. Dieťa v tej chvíli cíti veľkú podporu od rodiča, ktorý tým podporuje jeho sebavedomie, čo môže pomôcť aj samotnému problému.
- Dôvod, ktorý mi ešte napadá, môže súvisieť so vzťahom s rodičom. Ak je verejne pred ostatnými dieťa nútené, aby pozdravilo, dostáva sa do veľmi nepríjemnej, zahanbujúcej situácie, kedy sa jednoducho zatne a je v odpore. V takomto momente zase tlačiť na pílu, nič nerieši. V takej chvíli je dobré sa stiahnuť a potom niekde v súkromí sa k problému vrátiť a povedať o tom, ako sa v danej situácii cítite vy. Napríklad povedať dieťaťu, že vám je trápne a že vám záleží, aby ste mali fajn vzťahy s ľuďmi.
Skúste to takto
Dieťa môžete vyzvať a snažiť sa s ním dohodnúť, ako by to nabudúce mohlo prebiehať. Napr. "Videla som, že naposledy, keď sme boli u lekára, si nepozdravil, keď sme prišli. Cítila som sa veľmi nepríjemne. Rozmýšľam, čo by ti mohlo pomôcť, aby si nabudúce pozdravil. Napadá ti niečo?"
Ak dieťa mlčí, môžete dať návrh vy, napr. že pozdravíte za neho alebo mu len pripomeniete, že keď prídeme k lekárovi, je slušné sa pozdraviť a viac to už nebudete komentovať. Dôvody môžu byť rôzne a iné, ako som spomínala. Dôležité je len pozerať sa na situáciu nie z pohľadu, že dieťa vám chce naschvál urobiť napriek, ale že za týmto jeho správaním je nejaký dôvod.
Nehnevať sa na neho, ostať ako keby na jednej lodi s dieťaťom a spolu s ním hľadať riešenie problému, podporiť ho a nepostaviť sa proti nemu a, hlavne, netlačiť.