To je samozrejme blbosť. V rôznych, napríklad konšpirátorských teóriach, sa používajú sekundárne fakty typu "je to možné, aby to takto bolo, tak to tak bolo". To je jeden z pocitov, ktoré z nich máte ale neviete ich pomenovať ani poriadne argumentovať. Vlastne robíte správne, keď takú teóriu odmietnete ako nezmysly.
Môžete mať na to trebárs argument z kategórie "mať tvoje starosti". Veľmi často sa však snažíte, aby vám zástanca takej konšpirácie dokázal svoje tvrdenia. Lenže on začne dokazovať realizovateľnosť toho, čo sa v danej teórií vymaľovalo. Napr. v slávnych 9/11 rozprávajú o tom, že nie je možné aby tie baráky spadli samy.
Vlastne si neuvedomujú, že je to vlastne jedno. Najprv však majú akési všeobecné presvedčenie o "nitkách, ktoré riadia potajme svet" a z tejto pozície prijímajú teórie o všetkých významnejších udalostiach. V nich vytvorený scenár podoprú tvrdeniami, ktoré sú častokrát samy o sebe dokázateľne uskutočniteľné (niečo v zmysle mám v ruke nôž, nôž je zbraň, niekoho som určite zabil).
Takže miesto venovania sa podstate (napr. u toho 9/11) sa venujú veciam, ktoré sa nedajú objektívne dokázať (to nevedia alebo vedia a práve preto sa nad tým dá toľko "riešiť"). Prípadne je to, čo tvrdia irelevantné a či to bolo tak ako tvrdia alebo inak, nič sa na ich životoch nezmení.
Toto bol len môj nepodstatný úvod k článku o drakovi v kuchyni na webe Použite rozum.
V ňom popisuje priebeh "debaty" napríklad o konšpiráciach. Vy po veriacej ovečke chcete dôkazy toho, čo tvrdia ale dostávate len dôkazy o tom, že ich teória je možná, nie že sa stala tak, ako tvrdia. Takže si vymysleli draka a dokážu každú otázku k jeho podstate "vyriešiť", tak aby sa vyhli priamym dôkazom.
Keď už sa dopustíte chyby a skúsite debatu so zástancom konšpiračnej teórie, môžete si zahrať argumentačné bingo. Pozriete si zoznam "podpásoviek" v argumentácií a môžete si zaškrtávať. Ja tipujem, že konšpirátor sa relatívne skoro dopustí argumentu ad hominem. Stavte sa.
- Ad hominem – útok na argumentujúceho
- Argument z autority – neprehodnotenie argumentov vyslovených autoritou
- Odvolanie na ignoranciu – Argument z ignorancie – všetko, čo nebolo vyvrátené musí byť pravdivé a naopak
- Vyžiadať si otázku (petitio principii ) – nastáva vtedy, keď tvrdenie, ktoré potrebuje dôkaz je vyslovené bez toho dôkazu
- Pozorovateľov výber alebo tiež zoznam obľúbených okolností
- Štatistika malých čísel
- Nepochopenie princípom štatistiky
- Nekonzistentnosť – dva argumenty k tej istej veci, ktorých významy si navzájom odporujú.
- Non sequitur – Latinsky "nesúvisiace" – tvrdenie ktoré nevyplýva z určitého javu. Často do Non sequitur omylu spadajú tí, ktorí nepremysleli alternatívne možnosti.
- Post hoc, ergo propter hoc – Latinsky "stalo sa po, teda bolo tým zapríčinené"
- Nezmyselné otázky: "Čo sa stane, ak sa nezastaviteľná sila stretne z nepohybovateľným telesom?"
- Vynechanie "stredu", či inak "falošná dichotómia" – ak niekto berie do úvahy iba dve extrémne možnosti
- Krátkodobé vs. Dlhodobé – je súčasťou "vynechania stredu",
- Pomýlenie si vzťažnosti s príčinnosťou
- Slamený strašiak – zosmiešnenie situácie alebo argumentu, ktorý sa tak stáva ľahším terčom
- Polopravdy
- Chytáky a eufemizmy – zľahčovanie a zakrývanie podstatných aspektov informácií.
- Argumentum ad populum – odkazovanie na ostatných, podkladanie argumentu množstvom ľudí,ktorý ho zastávajú
- Reductio ad Hitlerum – forma ad hominem, kedy sa berie do úvahy jeden spoločný znak dvoch javov, pričom sa na základe tohto znaku iný jav odsúdi
- Apel na city: "Musíte mi tú skúšku uznať, dlho som sa učil/a…"
- Nesmrteľná ignorancia – kedy človek neupustí od chybného argumentu
Z linkovaného článku