MÁRIOU ŇACHAJOVOU
19. októbra 2016 o 16,00 hod.
Čitáreň, Hlavná 139, prízemie, vpravo
Vstup voľný
Viac o autorke:
Mária Ňachajová sa narodila v Košiciach a rané detstvo strávila vo Svidníku, kde jej rodičia pôsobili ako učitelia a jej mama bola rodáčkou zo Svidníka. Po základnej a strednej škole pokračovala v štúdiu na Filozofickej fakulte UPJŠ v Prešove odbor filozofia – dejepis. Pracovala ako redaktorka v ukrajinskom vysielaní Československého rozhlasu v Prešove, ako historička v múzeu v Prešove, ako redaktorka literárno-publicistického časopisu Duklja. V roku 1990 sa vydala za pedagóga, muzikológa a hudobníka PhDr. Václava Dvořáka a odišla za ním do Prahy. V Prahe pôsobila v Slovanskej knižnici ako odborná pracovníčka na úseku ukrajinistiky a zameriavala sa na publikačnú činnosť ukrajinskej emigrácie v Československu v rokoch 1921-1945. Na Slovensko sa vrátila v roku 2004 a pracovala ako bibliografka v Štátnej vedeckej knižnici v Prešove, kde sa venovala slavistike, ukrajinistike a spracovaniu historických tlačí. Odborne sa venovala vydávaniu bibliografií, je zostavovateľkou niekoľkých zborníkov venovaných osobnostiam ukrajinskej literatúry na východnom Slovensku. Mária Ňachajová je členkou Spolku ukrajinských spisovateľov na Slovensku. Prekladá z češtiny, slovenčiny a lužickej srbčiny. Jej poézia bola preložená do českého, slovenského a maďarského jazyka, publikuje na Ukrajine, v Poľsku, Rumunsku a Bulharsku. Verejnosti je známa predovšetkým ako poetka. Básne začala písať už na strednej škole, ktoré boli publikované v ukrajinských periodikách Nove žyttja, Družno vpered, Veselka a Duklja. Je autorkou piatich básnických zbierok Bili ruky beriz (Biele ruky briez), Čekaju tebe (Čakám ťa), Moje atelje (Môj ateliér), Za staroju bramoju. Syluety (Za starou bránou. Siluety). Jej posledná zbierka pod názvom Siluety, ktorá je výberom jej štyroch predchádzajúcich zbierok, vyšla v preklade Valérie Juričkovej do slovenčiny. Básnická zbierka Bili ruky beriz (Biele ruky briez) je venovaná spomienkam na jej detstvo vo Svidníku, krásu okolitého kraja, je v nej úcta k vlastnej dedovizni, prírode, je to melódia vlastnej duše autorky, ale aj nefalšovaná úcta k slovu, je to symbolika detstva, emócií, snov a magického detského vnímania reality. V druhej zbierke Čekaju tebe (Čakám ťa) pozornosť venuje intímnemu svetu mladej ženy a spomienkam na detstvo. Prevažujú verše o túžobne očakávanej láske. Tretia zbierka Moje atelje (Môj ateliér) je voľným pokračovaním a rozvíjaním autorkinej predchádzajúcej lyriky, spojenej s citovým rozochvením lásky. V lyrickom prejave autorky je aj smútok, nostalgia, apatia a realistický pohľad na svet. V roku 2011 jej vyšla štvrtá básnická zbierka pod názvom Za starou bramoju. Syluety (Za starou bránou. Siluety). Sú to rozjímavé verše, v ktorých sa prelína životná múdrosť s neprekonateľným smútkom zo straty milovaného človeka, ale aj spomienky na krásne pražské zákutia s nádhernou architektúrou.
E.K., N.M. Podduklianska knižnica vo Svidníku
Zdroj: