Prečo je dôležité, aby boli vo svete ľudia, ktorí žijú kultúru dávania? Pretože v tom pokračujú aj sami, aj keď je to ťažké, pretože pochopili, že nič nemá väčšiu cenu ako milovať. Takíto ľudia motivujú aj ďalších, rozhýbu aj prostredia, kde nik nedáva. Ak by boli všetci starými ľuďmi, nikto by nezačal milovať ako prvý, toto sa môže udiať len vtedy, ak je tu niekto, kto má kultúru dávania, a teda ide do toho aj sám a začne proces, čo môže zmeniť svet a nakazí tým aj ostatných. A týmto spôsobom sa stanú pre druhých majákmi. Maják je dôležitý, pretože je dobrom, ktoré slúži všetkým a nie len tomu, kto ho postavil. Pretože všetky lode, čo plávajú okolo, ho vidia. Staneme sa majákmi pre ľudí naokolo, a tak môžeme zmeniť svet, ale potrebujeme k tomu kultúru dávania.
Súvisiace články
"Blahoslavení plačúci, lebo oni budú potešení." (Mt 5, 4) Kto vo svojom živote neplakal? Kto nikdy nestretol ľudí v záplave sĺz plných bolesti? Dnes nám komunikačné prostriedky prinášajú zábery z celého sveta priamo domov, a tak stojíme dokonca pred nebezpečenstvom, že si na to všetko zvykneme a naše srdce sa obrní proti lavíne bolesti, ktorá by nás mohla strhnúť. […]
V októbri sa uskutoční synoda o mladých na tému Mladí, viera a rozlišovanie povolania. Teraz v marci sa uskutočnilo predsynodné stretnutie mladých z celého sveta. V Ríme sa ich stretlo 300 a ďalších 15-tísíc cez sociálne siete.
16. júla 1949 si Fokoláre pripomína deň, kedy si Chiara Lubich a Igino Giordani (Foco) sľúbili "pakt jednoty", ktorý sa stal jedným zo základných kameňov vo vývoji Hnutia. V ten deň začala aj Chiarina mystická skúsenosť známa ako "Raj 1949". Nasledujúce riadky sú spomienkou Chiary Lubichovej na túto udalosť.