Autor: Teo Spengler
Mayhaws (Crataegus spp.) sú nádherne okrasné ovocné stromy pôvodom z amerického juhu. Okrem pôvodných kmeňov mayhaw boli vyvinuté kultivary, ktoré poskytujú väčšie ovocie a veľkorysejšie úrody. Môžete štepiť máje? Áno, môžete a veľa kultivarov mayhaw je vrúbľovaných na iné podpníky mayhaw. Ďalšie informácie o očkovaní májou vrátane tipov, ako očkovať májku, nájdete ďalej.
So zaobleným baldachýnom, atraktívnymi listami a efektnými bielymi kvetmi je mayhaw krásnym doplnkom každej záhrady. Mayhaws sú z rovnakého rodu ako hlohy a rodia malé ovocie pripomínajúce kraby.
Ovocie nie je príliš chutné hneď pri strome. Používa sa však na výrobu vynikajúcich želé a je možné ho použiť v iných kulinárskych projektoch. V modernej dobe sa máje čoraz viac pestujú pre svoje ovocie. Pestovatelia, ktorí si želajú pestovať máje, komerčne štepia stromy mája na často odolné podpníky.
Štepenie máje alebo iného stromu zahŕňa botanické spojenie vrchlíka jedného druhu stromu s koreňmi druhého. Druh, ktorý poskytuje korene štepeného stromu, sa nazýva podpník. Kultivár sa používa ako vrchlík na zvýšenie produkcie ovocia. Časti vetvy kultivaru, ktoré sa majú pripevniť vrúbľovaním, sú zbavené kôry. Sú priviazané k odizolovanej časti podpníka, kým tieto dva stromy do seba skutočne neprerastú.
Ako môžete štepiť máje? Štepenie máje sa dá najlepšie dosiahnuť na konci zimy, zhruba v polovici februára. Ak vás zaujíma vrúbľovanie májov, radi sa dozviete, že stromček sa ľahko štepi. V skutočnosti bude mayhaws štepiť takmer všetky druhy hlohu. Najlepšie je však použiť podpník mayhaw.
Existujú rôzne spôsoby, ako rezať kúsky kultivaru, ktoré sa majú naštepiť, na podpník. Typy spojenia, ktoré najlepšie fungujú pri štepení májou, sú štep bičom a jazykom a jednoduchý štep bičom. Pre väčšie stromy sa používa spojenie, ktoré sa nazýva rázštep.
Stromy používané ako podpníky musia byť kompatibilné s miestnym podnebím a pôdou. Najlepšie výbery podpníkov mayhaw sa môžu líšiť medzi štátmi a dokonca aj regiónmi. Napríklad v Mississippi je preferovaným podpníkom petržlenová vňať. Vo väčšine štátov je však najlepšou voľbou pre podpník obyčajne sadenica máje.
Tento článok bol naposledy aktualizovaný dňa
Výlet dole pešou zónou pre mnohých ľudí v prírode povedie k niektorým skvelým časom pod jednou z dedových jabloní. Dedova jabloň nielen priťahovala deti ako mravce k cukru, ale tiež priniesla jeleňa a inú divú zver, aby si pochutnali na smorgasborde. Nie je žiadnym tajomstvom, že jablká na zemi sú magnetom pre jelene, najmä doláre na konci leta a na jeseň, keď je väčšina prírodnej vegetácie tvrdá. Celková sila stromu stožiara na ťahanie z neho robí logický doplnok k repertoáru každého hájnika, ktorý poskytuje možnosti stravovania pre miestnu divočinu. Ak sú vo vašich plánoch ovocné stromy, môžete si vytvoriť vlastné za zlomok ceny štepením.
Štepenie stromu je postup, pri ktorom vezmete kúsok existujúceho stromu (potomka) a pripevníte ho k vnímavému podnosu a vytvoria nový strom. Môžete to označiť ako "operáciu stromu". Môže to znieť komplikovane, ale je to v skutočnosti celkom jednoduché a prínosné. Pridanie vrúbľovaných ovocných stromov do vášho objektu nebude mať okamžitý dopad, ale môže zlepšiť možnosti kŕmenia divej zveri po mnoho ďalších rokov.
Krok 1
Potrebné nástroje
Správne použité nástroje zabezpečia väčší úspech vašich štepov. Ak budete vrúbľovať jablone, budete potrebovať koreňový sad pre jablone, a pokiaľ budete vrúbľovať hrušky, budete mať podnož. Najlepším spôsobom, ako získať root root, ktorý je vhodný pre váš región, je obrátiť sa na svojho miestneho zástupcu. Pravdepodobne pre vás budú môcť získať koreňový materiál alebo vám pomôžu nájsť predajcu. Nativ Nurseries ponúka aj kraby, tomel a hrušky, ktoré vytvárajú vynikajúce podpníky.
Na vykonanie čistých rezov budete potrebovať ostrý pár záhradníckych nožníc, aby ste odstránili potomka (časť stromu, ktorú chcete štepiť). Žiletkový ostrý nôž, ktorý dokáže zastrihnúť odrezky a koreň, je nevyhnutný. Môžete tiež použiť remeselnícke nože, ako napríklad nôž Exacto. Vrúbľovacia páska a vrúbľovací tmel pomôžu spojiť jednotlivé kúsky pohromade.
Krok 2
Výber správnych stromov na štepenie
Výber správnych stromov na štepenie je jedným z najjednoduchších krokov. Spomeňte si na predchádzajúce roky, keď ste išli okolo a všimli ste si jelene na susedovom dvore, ktoré si pochutnávali na padajúcich jablkách. Je zrejmé, že konkrétna odroda stromu sa dobre hodí pre váš región a ak sa úspešne zaštepí, jeleň sa pritiahne aj k vám.
Požiadajte svojich priateľov a susedov o odrezky (odrezky) z ich stromov. Neuspokojte sa s jedným typom stromu, ale namiesto toho naštepte čo najviac odrôd. Niektoré stromy sa štepia ľahšie ako iné, takže budete možno musieť experimentovať s niekoľkými typmi.
Ak chcete rozšíriť výhody svojich stromov pre potravu pre voľne žijúce zvieratá, mali by ste tiež zvážiť štepenie stromov, ktoré prinesú ovocie počas rôznych mesiacov roka. Môžete napríklad naštepiť začiatkom júna jablká, ktoré v polovici leta opadnú, a potom naštepiť ďalšie odolné odrody, ktoré začnú opadávať koncom augusta, septembra a októbra.
Krok 3
Čas štepenia
Neskorá zima do začiatku leta je najlepší čas na štepenie ovocných stromov. Veľa bude závisieť od typu vrúbľovania, ktoré robíte. Chcete mať svoj koreňový vývar a zbierať svoje odrasty skôr, ako stúpne šťava a začnú sa objavovať púčiky. Pri výbere toho najlepšieho potomka sa budete chcieť vyhnúť zhromažďovaniu vodných klíčkov, ktoré vyrastajú zo základne stromu, ale namiesto toho by ste mali zbierať odolné kúsky z konárov, ktoré majú štyri až šesť púčikov a sú dlhé desať až dvanásť centimetrov. Potomok by mal byť tiež čo najbližšie k rovnakému priemeru ako koreňový výhonok.
Krok 4
Keď zbierate svojich potomkov, urobte pomocou svojich záhradníckych nožníc čisté rezy a kúsky vložte do vedra s vodou, aby ste zabránili ich vysušeniu. Počas štepenia majte vodu po ruke. Existuje niekoľko spôsobov, ako vrúbľovať stromy, a na fotografiách uvidíte dve metódy. Metóda videná na fotografiách "Krok 4 a 5" sa nazýva "upravený rázštep štepu". Na fotografiách "Kroky 6 až 8" uvidíte "štepenie kôry".
Krok 5
Vonkajšia vrstva potomstva a koreňa sa označuje ako vrstva kambia. Táto vrstva je miestom, kde sa živiny a voda napájajú do celého stromu, a tam dôjde k skutočnému spojeniu. Pre úspešné štepenie sa musí vrstva kambia každého dielu čo najviac dotýkať. To platí pre ktorúkoľvek metódu vrúbľovania - aby došlo k úspešnému vrúbľovaniu, musia byť vaskulárne kambiové tkanivá kmeňa a vrúbľa navzájom spojené.
Vyberte koreňový vývar a potomstvo, ktoré má čo najmenšiu veľkosť (pre modifikovaný rázštep štepu) a koreňový výpal odrežte ostrým nožom na zastrihávanie asi 3 palce od miesta, kde bude na zemi základná čiara. Koreňový vývar opatrne rozdeľte do stredu asi 1 ½ palca. Vytvorte klin pomocou vrúbľa, ktoré má tupý koniec a ktorého dĺžka sa rovná hĺbke klinu, ktorý ste vyrezali v koreňovom vývare. Opatrne vložte klinový potomok do rozdelenia koreňového vývaru. Dôkladne skontrolujte dva kusy, aby ste sa ubezpečili, že sa vonkajšie vrstvy kambia dotýkajú čo najviac. Pokračujte v bielení konca vrúbľa a jeho kontrole, až kým nedosiahnete čistú a pevnú zhodu. Neponáhľajte sa s týmto krokom, pretože celý proces závisí od dobrého kontaktu medzi potomkom a koreňom.
Krok 6
Pri štepení kôry môže byť koreňový vývar väčší a v skutočnosti by mal byť väčší ako vaše potomstvo. Namiesto toho, aby ste podnož rozdelili do stredu, budete chcieť opatrne vytvoriť vodorovnú štrbinu dlhú niekoľko centimetrov iba cez kambiovú vrstvu. Budete chcieť uvoľniť kôru na každej strane odnože, aby ste vytvorili miesto na vloženie vrúbľov - pri vrúbľovaní kôry sa najčastejšie používajú dva vrúble. Ako sa to stalo, si môžete pozrieť v 6. kroku. Potomky sa vložia do štrbín, ktoré ste vytvorili tesne za kôrou (vrstva kambia), po jednej na každej strane koreňového vývaru. To je hlavný rozdiel medzi týmito dvoma štýlmi vrúbľovania.
Ak ste s týmito dvoma kusmi spokojní, môžete ich posilniť pomocou štepiacej pásky alebo maskovacej pásky, ktoré držia jednotlivé kúsky pohromade. Zväzok pevne zabaľte, aby ste zabezpečili dobré spojenie. Niektorí ľudia sa rozhodnú použiť tenkú vrstvu vrúbľovacieho tmelu na zakrytie zväzku. Páska aj tmel zvetrávajú a kazia sa v prvom roku rastu. Je však dôležité, aby ste nepoužili príliš veľa pásky alebo štepu, pretože príliš veľa nanášania môže spôsobiť opásanie, ktoré môže poškodiť a nakoniec zabiť strom. Po dokončení štepu ho pri pokračovaní v práci vložte do vedra s vodou, aby potomok nevyschol. Udržujte zväzok ponorený, kým nie ste pripravení ich zasadiť.
Vysaďte svoje novo zaštepené stromy na úrodné miesto, kde nebudú rušené. Koreň vložte do otvoru, ktorý opustí miesto, kde ste vrúbľovali vrúbeľ, asi jeden až dva palce od povrchu zeme. Hrot štepu označte malým kúskom fluoreskujúcej stuhy, aby bol dobre viditeľný. Ak sa rozhodnete naštepiť viac odrôd, budete chcieť na stužku zaznamenať rozmanitosť stromu a tiež si viesť evidenciu odrôd, aby ste videli, ktoré z nich boli najúspešnejšie naštepené.
Najprv je možné zasadiť aj podpníky a potom ich neskôr zaštepiť. Podpníky môžu byť tiež "dobrovoľnícke" sadenice, čo znamená, že na poli môžete nájsť náhodného kraba alebo kaki, ktoré na ňom naštepia. Existuje veľa možností na vrúbľovanie.
Krok 7
Štepy pravidelne zalievajte a prihnojujte, aby ste zabezpečili rýchly rast. Udržujte oblasť okolo štepov burinu voľnú, aby tam bola malá konkurencia o potrebné živiny. Dúfate, že sa potomstvo a koreňový vývar úspešne spoja a korene sa začnú živiť. Malé púčiky sa objavia, keď začnú pučať ďalšie stromy vo vašej oblasti. Aby ste zaistili, že všetok porast prechádza do potomka, mali by ste odstrániť všetky výhonky alebo malé klíčky, ktoré vychádzajú z koreňového vývaru. Ich opustenie umožní, aby z potomka boli odobraté potrebné živiny.
Ochrana vašich štepov
Keď ste investovali svoj čas a energiu do úspešného štepu, je dôležité chrániť ho pred poškodením počas prvých pár rokov. Spojenie, kde došlo k štepu, je dosť jemné a ak je narušené, môže to viesť k zlyhaniu a smrti nového stromu. Na to skvele fungujú ochranné trubice. V opačnom prípade môže vedenie zväzku vedľa vašich štepov a voľné priviazanie k nemu udržať spojenie silné aj vo veterných podmienkach. Neviazajte šnúrku príliš pevne a najlepšie je vyhnúť sa použitiu nylonovej alebo syntetickej šnúrky. Namiesto toho by ste mali použiť reťazec, ktorý sa rozpadne, napríklad sisal.
Pre väčšiu ochranu môžete tiež postaviť drôtovú klietku, ktorá obklopuje strom, ako sú tie, ktoré používate vo svojej paradajkovej záhrade. Týmto spôsobom ochránite jemné vetvy pred listovaním v divočine. Ak jeleňom a iným zvieratám umožnené jesť a ťahať ich za novo založené listy, môže to na štep spôsobiť príliš veľa stresu a spôsobiť jeho zlyhanie. Oštepené stromy by ste mali presadiť z pôvodného miesta na ich trvalé miesto po prvom alebo dvoch rokoch rastu.
Bez ohľadu na to, kde stromy sadíte, zostáva nevyhnutné, aby ste ich naďalej hnojili a polievali, aby dobre rástli. Vynikajúcim spôsobom, ako zabezpečiť hlboké zalievanie svojich stromov, je vložiť kúsok jednej palcovej vodorysky do otvoru pozdĺž stromu pri jeho sadení. Pod koniec potrubia by ste mali umiestniť hrsť štrku, aby mohla voda prefiltrovať do otvoru. Asi jednu nohu potrubia nechajte vytŕčať zo zeme. Každá kvapka vody a hnojiva, ktorú vylejete do potrubia, prejde priamo ku koreňom stromu a bude mať okamžitý vplyv na jeho úspech.
Krok 8
Oplatí sa počkať
Majte na pamäti, že vaše štepené stromy nebudú mať okamžitý dopad na váš lovecký pozemok, ale sú skôr na zváženie na veľké vzdialenosti. Štepenie ovocných stromov je jedným z mála vylepšení potravinového sprisahania, ktoré môžete urobiť a ktoré môže skutočne trvať celý život. Nečakajte však ovocie tak skoro. Štepený trpasličí ovocný strom pravdepodobne nebude plodiť ovocie päť až sedem rokov. Polotrpasličím stromom môže trvať ovocie až sedem až deväť rokov.
Krok 9
Akonáhle stromy začnú prinášať ovocie, potom si ich môžete vy a jeleň vychutnať v každom ročnom období. Jablká budú padať z konárov v priebehu niekoľkých týždňov, čo vám dá čas na výber svojej trofeje pre sezónu. Nakoniec budete radi, že ste podnikli tento počiatočný krok k trvalému zlepšeniu svojej zápletky. Nakoniec, byť poľovníkom nie je len o tom, že dnes dosiahnete dosah, ale aj o tom, že to bude mať trvalý dosah aj pre ďalšie generácie.
Mayhaw: Nová plodina pre juh
Mayhaw, jedlý skorý dozrievajúci hloh, je pomerne nepreskúmaný a nedostatočne využívaný pôvodný ovocný strom v južných štátoch. Mayhaws (Crataegus aestivalis [Walter] Torrey a Gray C. opaca Háčik. & Arn., C. rufula Sarg.) Sú členmi ružovité (Rosaceae), podčeľade Maloideae, kmeňa Crataegeae. Tento stromovitý ker alebo okrúhly malý strom (8 - 10 m) má vynikajúce okrasné vlastnosti (atraktívne lístie, nápadné kvety, strapce žiarivo sfarbených plodov) a je často vyzbrojený tŕňmi. Mayhaws sú lokálne hojne zastúpené v nízkych a vlhkých oblastiach v lužných kyslých pôdach riek, potokov a močiarov zo Severnej Karolíny na Floridu a na západ do Arkansasu a Texasu (obr. 1) (Clewell 1985, Coker a Totten 1945, Correll a Correll 1975). Correll a Johnston 1970, Godfrey a Wooten 1981, Kurz a Godfrey 1962, Mohr 1969, Phipps 1988, Radford a kol. 1974, Sargent 1965, Small 1913, West a Arnold 1952). Hloh je ľahko rozpoznateľný ako skupina, ale druhy je mimoriadne ťažké rozlíšiť kvôli polyploidii a apomixis (Cronquist 1981, Phipps 1983). Bolo opísaných viac ako 800 druhov zo Severnej Ameriky (Bailey 1960, Render 1960), ale iba tie, ktoré skoro dozrievajú, jedlé južné USA Crataegus, série Aestivales, sú považované za mayhaws.
Stromy Mayhaw kvitnú výdatne a skoro (koniec februára do polovice marca v južnom Gruzínsku, zóna 9A) a plody dozrievajú väčšinou začiatkom mája, preto sa volá mayhaw. Niektoré klony (výbery) dozrievajú do júna. Plod je malé jadro (priemer 8 - 19 mm), žlté až jasne červené, voňavé, kyslé a šťavnaté, vzhľadom pripomínajúce brusnice a chobotnicu (obr. 2). Ovocie sa donedávna používalo iba lokálne do marmelád, masiel, konzerv, želé, korenín, sirupov, vín, dezertov a ako potrava pre divú zver (Elliot 1971, Gibbons 1974, Halls 1977, Hedrick 1919, Morton 1963, Reynolds a Ybarra 1984. , Wood 1864). Počas posledných 5 - 10 rokov sa však mayhawu začala venovať pozornosť ako možnému zdroju príjmu pre domáci priemysel. Ovocie sa predáva za 2,75 - 4,40 USD / kg (5 - 8 USD / galón) a želé za 18 - 00 USD / liter (8,50 USD / pinta). Pretože dopyt prevyšuje ponuku, mnohí poľnohospodári a podnikatelia prejavujú záujem o kultúru a využitie tejto plodiny.
Za prirodzených podmienok semeno klíčí až po prezimovaní (Hartmann a Kester 1983). Crataegus druhy majú pokojový stav embryí a pred klíčením vyžadujú ošetrenie vo vlhkom prostredí pri nízkej teplote (Schopmeyer 1974). Semená môžu byť ľahkým spôsobom na rozmnožovanie klonov, pretože sadenice jadierok, ktoré produkujú ovocie ako materský strom, sú v máji obyčajné (Wayne Sherman pers. Commun.).
Kmeňové odrezky z mäkkého dreva Mayhaw môžu byť počas leta zakorenené aj pod občasnou hmlou alebo vo vlhkej komore. Ponorenie odrezkov do koreňového hormónu (8 000 ppm K-IBA + 2 000 ppm K-NAA) podporilo úspešnosť zakorenenia 36,4% pri "Super Spur": a 34,4% pri "T.O. Super Berry '(G. W. Krewer a J. Gibson, nepubl.). Množenie z tvrdého dreva a odrezkov koreňov hlásili aj škôlkari, podrobnosti však neboli zverejnené.
Mayhaws sa ľahko štepia počas vegetačného pokoja (neskorá zima). Môže sa použiť bič a jazyk alebo jednoduchý štep. Rozštepové štepenie je možné použiť na väčšie stromy.
Zdá sa, že Mayhaw je pôvodne kompatibilný s akýmikoľvek druhmi hlohu. V Mississippi je petržlenová vňať (C. marshallii Eggl.) Sa považuje za vynikajúci podpník pre C. opaca. Dobré výsledky boli hlásené pri použití cockspur (C. crusgalli L.) a hloh Washingtonský (C. phaenopyrum [L.f.] Med.) Podpník v Texase pre C. opaca. Pokusy v Louisiane však priniesli premenlivé výsledky u hlohu Washingtonského. V Gruzínsku bol hoghaw (C. flava Aiton), ktorý rastie na našich pieskových vyvýšeninách, je možné použiť, ale vzhľadom na jeho nízku rýchlosť rastu môžu májové potomky prerásť podnože bradavičnaté. C. aestivalis môžu byť tiež vrúbľované na komerčne dostupné sadenice hlohu Washington, ale nie je známe, ako budú v dospelosti fungovať. Sadenice Mayhaw sú pravdepodobne najlepšou voľbou ako podpník vo vlhkých pôdach.
Zhruba tucet výberov mayhawov bolo zhromaždených z voľnej prírody (dná riek, vápenné prepady, močiare, odpadové vody) v Gruzínsku, Mississippi, Louisiane a Texase s dôrazom na veľkosť ovocia, čas zberu alebo zrenia a výnos (tabuľka 1), informácie z poľných pokusov sú veľmi obmedzené. Väčšina z nich dozrieva počas 30-dňového zberového obdobia, ale v prípade "Lori" môže dozrieť 80% ovocia naraz. V súčasnosti nie je k dispozícii dostatočné množstvo komparatívnych informácií o kultivaroch. Zdá sa, že "Super Spur" je najlepší z hľadiska úrody a stromovej formy. Výnosy 30 kg / strom boli hlásené u 30 - 40 ročných divých májov v Gruzínsku a 60 kg u 15-ročných "Super Spur" v Louisiane. Predbežné správy naznačujú, že vybrané klony mayhaw sú adaptabilné na zóny USDA 8 a 9. Aj keď niektoré kultivary majú nízku potrebu chladenia a kvitnú skoro, iné kultivary by sa mali prispôsobiť podhoriu juhovýchodu. C. aestivalis kultivary môžu kvitnúť o niekoľko dní neskôr ako C. opaca kultivary a môže byť lepšou voľbou severnejšie. Kvitne dlhšie obdobie a ovocie sa uvádza ako dosť mrazuvzdorné, akonáhle uplynie doba kvitnutia. Zimná odolnosť môže byť dobrá. Existujú správy o tom, že máje rodia po -25 ° C (1981), a dvojročné stromy prežili bez poškodenia (-25 ° F) (1985) (Akin 1985).
Aj keď je tolerantná k vlhkým, veľmi kyslým pôdam, lepší rast sa pozoroval, keď sa kvetiny vysádzajú na dobre priepustných, mierne kyslých pôdach. Stromy Mayhaw majú dlhú životnosť a po 20 rokoch môžu mať priemer vrchlíka 9 m. Preto je súčasný navrhovaný rozstup stromov pre trvalý ovocný sad 4,6-6,1 m (15-20 ft) v rade a 5,5-6,1 m (18-20 ft) medzi radmi, ktoré dávajú (270-400 stromov / ha alebo 109-161 stromov / A). Ak je požadovaný mechanický zber májky, musí byť riadok nastavený tak, aby vyhovoval zariadeniu. Mayhaws by mali byť trénovaní na jediný kmeň na základni, s prvými vetvami vo výške najmenej 45 cm, aby bolo možné sadové zariadenie obsluhovať pod stromom. U väčšiny kultivarov môže byť potrebné každoročné prerezávanie, aby sa otvoril vrchlík stromu pre väčší prienik svetla. Navrhuje sa centrálny vodca a upravené výcvikové systémy centrálneho vodcu, aké sa používajú na jablkách.
Existujú iba obmedzené informácie o ochrane proti škodcom májov. Je však známe, že sú náchylné k mnohým hmyzom a chorobám, ktoré napádajú iné ovocné plody (Crops Res. Div. 1960, Forest Service 1985). Listami, kvetmi, ovocím a drevom mayhaw sa živí niekoľko druhov hmyzu vrátane slivky curculio, ploštice čipky hlohu, strapcovitých kvetov, vŕtačiek appletree, guľatohlavých, chrobákov bielokrídlych, listových baníkov, šupinatých druhov a červov. Obzvlášť slivka lekárska spôsobila na niektorých miestach veľké škody na ovocí a bude pravdepodobne potrebné ju kontrolovať v budúcich komerčných sadoch.
Je známych veľa chorôb vyskytujúcich sa na rôznych druhoch hlohu, ale o chorobách májov je k dispozícii málo informácií. Hrdzavá dule, (Gymnosporangium clavipes Cke. & Pk.), Bola dosť závažná pre niektoré pôvodné mayhaws z južného Gruzínska a niekoľko ďalších C. aestivalis a C. opaca kultivary od roku 1983. V súčasnosti nie sú k dispozícii žiadne odporúčania na kontrolu hrdze okrem výsadby výberov bez hrdze. V súčasnosti môžu byť na ničenie májov určených na použitie v potravinách použité iba dva prírodné pesticídy, insekticídne mydlo a rotenón / pyretrín.
Aj keď sa zdá, že mayhaw je spočiatku kompatibilný s väčšinou Crataegus podnože, naše znalosti o podnožích mayhaw sú v najlepšom prípade základné. O produktivite a dlhodobej kompatibilite je málo dostupných informácií, pretože výsadby sadov mayhaw existujú už menej ako 5 rokov. Existujúce informácie o spôsoboch šírenia sú tiež veľmi obmedzené. Vyhodnotenie kultivarov sa neuskutočnilo v replikovaných sadoch a požiadavky na nízku teplotu mnohých kultivarov môžu obmedziť ich komerčnú adaptabilitu na zónu 9A alebo 9B.
Aj keď pracovníci univerzity alebo priemyslu skúmali iba výrobu želé, existuje veľa ďalších výrobkov vyrobených z másí, ako sú džúsy, želé, konzervy, cukríky, pečivo a víno, ktoré by mohli mať komerčný potenciál. Existuje teda príležitosť pre veľmi rozšírený trh založený na dôslednom zásobovaní ovocím. Ak sa má priemysel vážne rozvíjať, budú potrebné kultivary prispôsobené na mechanický zber. Pokiaľ nebudú vyriešené problémy spojené s výrobou, dodávky budú príliš krátke na to, aby umožnili alternatívny vývoj produktu.
Ak ste netrpezliví pre ovocie, akonáhle uvidíte na strome otvorené kvety, môžu byť pre váš dvor dobrou voľbou stromy mayhaw. Po dozretí ovocia trvá v priemere 20 dní. Ovocie mayhaw je jedlé, ale nie na konzumáciu v surovom stave. Plody, ktoré majú v priemere okolo 8 až 19 milimetrov, sú svojou chuťou podobné koláčom s krabovými jablkami, ale majú vzhľad veľkých červených brusníc. Väčšina ľudí pripravuje ovocie na prípravu želé alebo sirupov. Zber plodov sa uskutočňuje pretrepaním stromu a zberom plodov, ktoré padajú na zem.
Na pestovanie máje sa používa veľa metód. Jeden vyžaduje, aby ste odrezali z koreňov alebo tvrdého dreva, ošetrili ho koreňovým hormónom a v zime zasadili do zeme. Môžete tiež vrúbľovať máje v zime na podpník ľubovoľného stromu hlohu, pretože sú rovnakého rodu. Ak chcete strom pestovať na vlhkom mieste, rozhodnite sa pre sadenicu mayhaw, ktorá vám poskytne podpník na štepenie. Semená z ovocia môžu byť zasadené do pôdy bez prípravy alebo môžu byť chladené v nádobe s vlhkým pieskom uchovávanou v chladničke osem hodín pred výsadbou v chladničke pri 33 stupňoch Fahrenheita.
Bailey, L. H. 1960. Štandardná cyklopedia záhradníctva. Macmillan, New York, NY
Clewell, A.F. 1985. Sprievodca po cievnatých rastlinách pásu Floridy. Florida State Univ. Press, Tallahassee.
Coker, W.C. a H. R. Totten. 1945. Stromy juhovýchodných štátov. Univ. of North Carolina Press, Chapel Hill.
Correll, D.S. a H.B. Correll. 1975. Vodné a mokraďové rastliny juhozápadných Spojených štátov. Zv. 2. Stanford Univ. Press, Stanford, CA.
Correll, D.S. a M.C. Johnston. 1970. Manuál vaskulárnej flóry Texasu. George Banta Co., Menasha, MN.
Cronquist, A. 1981. Integrovaný systém klasifikácie kvitnúcich rastlín. Columbia Univ. Press, New York, NY.
Divízia pre výskum plodín - USDA. 1960. Index chorôb rastlín v USA. Agr. Handb. 165. Vládna tlačiareň USA, Washington, DC.
Elliott, S. 1971. Náčrt botaniky v Južnej Karolíne a Gruzínsku. Zv. 1. Hafner Publishing Co., New York, NY. (Dotlač vydania 1821).
Lesná služba - USDA. 1985. Hmyz východných lesov. Rôzne Publ. 1426. US Government Printing Office, Washington, DC.
Gibbons, E. 1974. Prenasledovanie zdravých bylín. David McKay Co., New York, NY.
Godfrey, R.K. a J.W. Wooten. 1981. Vodné a mokraďové rastliny na juhovýchode USA: dvojklíčnolistové rastliny. Univ. Georgia Press, Atény.
Halls, L.K. 1977. Južné dreviny, ktoré produkujú ovocie a sú využívané vo voľnej prírode. Americké ministerstvo poľnohospodárstva a lesnej služby, New Orleans, LA.
Hartmann, H.T. a D.E. Kester. 1983. Princípy a postupy množenia rastlín. Prentice-Hall, Inc., Englewood Cliffs, NJ.
Hedrick, U.P. 1919. Poznámky Sturtevanta o jedlých rastlinách. J. B. Lyon Co., Albany, NY.
Kurz, H. a R.K. Godfrey. 1962. Stromy severnej Floridy. Univ. of Florida Press, Gainesville.
Mohr, C. 1969. Život rastlín v Alabame. Zv. 2. J. Cramer, New York.
Morton, J. F. 1963. Hlavné rastliny na divoké jedlo v Spojených štátoch okrem Aljašky a Havaja. J. Econ. Bot. 17: 319 - 330.
Phipps, J. B. 1983. Biogeografické, taxonomické a kladistické vzťahy medzi východnou Áziou a Severnou Amerikou Crataegus. Ann. Missouri Bot. Gard. 70: 667-700.
Phipps, J. B. 1988. Crataegus (Maloideae, Rosaceae) juhovýchodných Spojených štátov, I. Úvod a seriál Aestivales. J. Arnold Arbor. 69: 401-431.
Radford, A.E., H.E. Ahles a C. R. Bell. 1974. Príručka o vaskulárnej flóre Carolinas. Univ. of North Carolina Press, Chapel Hill.
Rehder, A. 1960. Manuál kultivovaných stromov a kríkov odolných v Severnej Amerike. Macmillan New York, NY.
Reynolds, S. a P.W. Ybarra. 1984. Tak ľahko sa konzervuje. Georgia Extension Service, Univ. Gruzínska, Atény.
Sargent, C.S. 1965. Manuál stromov Severnej Ameriky. Zv. 2. Dover Pub., New York, NY.
Schopmeyer, C.S. 1974. Semená drevín v Spojených štátoch. Príručka pre poľnohospodárstvo 450. Printing Office vlády USA, Washington, DC.
Malý, J.K. 1913. Flóra juhovýchodných Spojených štátov. Publikované autorom, New York, NY.
West, E. a L.E. Arnold. 1952. Pôvodné stromy Floridy. Univ. of Florida Press, Gainesville.
S vďačnosťou uznávame nasledujúce informácie za vstup do natívnej distribúcie mayhaw: Alabama - John D. Freeman Arkansas - Edwin B. Smith Florida - Loran C. Anderson, Robert K. Godfrey, Gruzínsko - Nancy Coile, Laurie Consaul Louisiana - F. Dale Thomas, Lowell E. Urbatsch, Mississippi - Sidney McDaniel, Severná Karolína - J.R. Massey South Carolina - Cynthia Aulbach-Smith, Victoria Hollowell Texas - Herbert Durand, Elray Nixon. Osobitne dlžíme J. B. Phippsovi, Ontario, Kanada za zdieľanie jeho nepublikovanej distribúcie mayhaw. Stôl 1. Hlavné výbery mayhaw s informáciami o vzhľade, veľkosti a vrcholnej úrode ovocia na základe podmienok v južnom Gruzínsku.
Obr. Natívny rozsah mayhaw, Crataegus aestivalis, C. opaca, C. rufula, v Severnej Amerike.
Obr. Ovocné zhluky mayhaw, a) "ťažké"
d) "červená a žltá". Posledná aktualizácia 28. augusta 1997 od aw