Žijeme už štvrťstoročie dobu cestovania, slobody výberu zamestnania, voľného pohybu a rozhodnutia
čo kedy a ako spravíme, je to fajn.
Nuž akosi sa nám v tejto dobe vytratila , vľúdnosť ,tolerancia , pochopiť toho druhého a hlavne morálka.
Skrátka pri tejto nadobudnutej slobode sa časom pozabudlo ,že ak niekto má iný názor ,inak zmýšľa
ctí iné podmienky v rodine , nie je vyvrheľ a odpísaný pre nás ,skrátka má iný postoj a iný princíp ku
správaniu sa.
Ono dnes nie je žiadnou výnimkou ,že sa aj v tej najlepšej rodine stane niečo v rozpore z rozumom a chápaním u ostatných spoluobčanov. Je tomu tak aj v príbehu tomto, bola to plnohodnotná rodina ,
Otec ,matka, dvaja synovia , chlapci vychodili školu základnú,strednú ,dokonca jeden aj vysokú.
Z dôvodu aby neboli po štúdiu bez zamestnania sa rozhodlo v rodine ,že sa sťahuje do veľkomesta,
nakoľko jeden už tam bol zamestnaný ako štátny zamestnanec a druhý práve skončil strednú školu.
Všetko doteraz ako sen , tejto rodinke to ozaj vychádzalo ako bolo naplánované, obaja synovia zamestnanie a dôležitá vec ,hlavne ostali a mohli pomáhať svojim invalidným rodičom .
Ubiehali rôčky a z peknej idylky sa z jedného dňa na druhý stalo niečo nevídané ,jednému sa zachcelo slobody a voľnosti , nie nespravil to ako by sa v slušnej rodine čakalo , povie o svojom úmysle a postoji
doma najbližším . Bol pravý opak pravdou ,začalo sa konať v rozpore s dovtedy dohodou u všetkých štyroch v rodine ,kedže boli nielen dospeláci ,ale aj každý mal svoj príjem.
Mal navrch ten chalan bol totiž v službe štátnej a pomoc mu dávali kolegovia aj rady , musí sa nechať
ako píšem v úvode rozum ostával stáť nad ich radami . Boli pre ostatných v rodine presila a silná ,takže neskončilo to tak ,akoby si niekto predstavoval ,že sa chytí syn otvoria sa dvere a povie sa mu ,nech sa páči môžeš ísť.
Príbeh nabral obrátky nevídané a jeho kámoši a kolegovia obvinili mu rodiča z nebezpečného prenasledovania aj priateľky jeho ,hoci rodičom o nej nikdy nerozprával ,ba ani jedinému bratovi svojmu.
Nuž vojna začala matka si najprv pomyslela ,že je to švanda. Prešlo to a veľmi rýchlo rodiča jedného, po prvom vypočúvaní a ešte posmechu u policajtky sa mu dostalo ,pokyn vyšetrenie psychiatrické ,tak šlo sa a rodič kedže nikdy sa neliečil a nebol liečený šiel objednal sa a porozprával sa s znalcami odboru.
Medzi tým zašli do Prahy a známymi tam ,povedali to je len takové bububu , nebolo invalidi aj z druhým synom sa dočkali toho najhoršieho scenára , ktorý nevymyslíš napíše ho život sám.
Bola pohroma ,prešla pohroma a už sa zasa v menšom zložení rodinka začala spamätávať a..........,
začali srandičky , raz teléfon počas hovoru vypadol ,operátor oznámil u nás chyba nieje, potom akonáhle sa skontaktovali cez internet -Facebook začali čudnosti, výpadky poučení že nemajú konať bez odborníkov ,tak zavolali do servis PC ,prišli pokrútili hlavou a pousmiali sa, telefon bol z jedného dňa na druhý deaktivovaný. Skrátka veci ,ktoré by tento jedinec sám nikdy nemohol spraviť ,čiže.......?
Sme znova u morálky dnešnej ,fakt nepochopím ,že práve tí ľudia čo majú aspoň dvojtretinovú zásluhu
na upadnutej morálke a rozbíjaní rodín ,či už pre prácu alebo pohodlie svoje. Dnes sa hrdia a príjmu ústavný zákon o rodine. Prepáčte ktoré to rodiny idú ochraňovať cez ústavu?
Neviem, možno mi niečo a nejaké rodiny unikli s deťmi , no fakt o ktorích som počula vždy boli neúplne buď bez otca alebo mamky.
Čiže, prečo aj keď sme chudobnejší a máme menej peňazí ,nechávame si nanútiť netorelatnosť,nevľúdnosť,závisť,bezcharakternosť ,faloš a čo je najhoršie -neľudskosť jeden ku druhému .
Mám jednu zlú vlastnosť povedal klasik a to že, verím rád ľuďom.