Frankenweenie, 2012, Animovaný / Komédia / Horor / Sci-fi, réžia: Tim Burton, hudba: Danny Elfman, hrajú: Winona Ryder, Catherine O´Hara, Martin Landau, Atticus Shaffer, Martin Short
Americký režisér Tim Burton priniesol divákom opäť poriadnu nádielku nezameniteľného, iskrivého a príjemne morbídneho humoru. Jeho najnovším počinom je pôvabná čiernobiela animovaná "rozprávka" Frankenweenie, svojím podmanivým stvárnením odkazujúca na všetky možné hororové klasiky a taktiež na predošlé Burtonove filmy.
V malom mestečku New Holland, pripomínajúcom ničím nerušenú idylu amerického predmestia z 50. rokov žije introvert a samotár Viktor Frankenstein. Do tejto postavy akoby Burton pretavil sám seba čoby prečudesného, no zároveň duchaplného podivína, žijúceho vo svojom vlastnom vysnenom svete, ktorý si s intelektuálne a duchovne obmedzenou spoločnosťou nemá čo povedať. Viktor si voľnú chvíľu kráti natáčaním amatérskych sci-fi filmov, v ktorých hlavnú úlohu dostáva jeho jediný priateľ, milovaný pes Sparky. Nešťastnou náhodou však Sparky príde o život a Viktor stráca zmysel života. Pod vplyvom starého nekonvenčného fyzikára Rzykruskiho (ten svojím vzhľadom pripomína Burtonovho obľúbeného herca hororového žánru Vincenta Pricea) Viktor dostane šialený nápad a privedie svojho mŕtveho kamaráta späť k životu. Ako to však vo filmoch s klasickou dejovou schémou býva, tajný vedecký experiment sa vymkne spod kontroly a onedlho je malé mestečko zapratané tými najrôznejšími príšerkami.
Táto snímka je Burtonovou srdcovou láskou z raných filmárskych čias, o čom svedčí, že v roku 1984 natočil pre štúdio Disney krátkometrážny hraný film Frankenweenie. Ten je však zredukovaný len na ústrednú myšlienku a netrvá ani polhodiny. Keďže nový Frankenweenie je celovečerným filmom, Burton musel scenár obohatiť o viac postáv a dejových motívov.
Ako sme už naznačili, Frankenweenie disponuje odkazmi, ktorými Burton vzdáva poctu starým hororom ako Frankenstein (1931) alebo Frankensteinova nevesta (1935) a zároveň nenápadne vyzdvihuje aj vlastné filmárske počiny. Najmä milovníci Burtonových filmov môžu v postave Viktora vidieť vydedenca spoločnosti, no zároveň citlivého a bystrého Nožnicovorukého Edwarda (1990) a tiež osamelého Viktora z animovanej, hororovo roztomilej Mŕtvej nevesty (2005) (tu ho Viktor okrem povahy a rovnakého mena stelesňuje aj podobným výzorom). Konzervatívne prostredie, úzkoprsí, bezduchí ľudia, ktorí stavajú svoj dogmatický svet na pravidlách a normách – toto všetko sú elementy, ktoré sa pravidelne objavujú v Burtonových filmoch. Navyše ich kladie do nenapodobiteľného kontrastu s rozprávkovou poetikou, grotesknou romantikou a psychologicky vycibrenými postavami (spoločnosťou neobľúbené, divné, samotárske, prípadne škaredé vs. citovo otvorené, dômyselné a láskavé). Film vznikal pod záštitou náročnej stop-motion animácie a obsahuje množstvo zábavných a vizuálnych perličiek. O hudobný aspekt sa postaral Burtonov dvorný skladateľ Danny Elfman, no hoci je v jednotlivých pasážach hudba pekná a dojímavá, nedisponuje žiadnym výrazným melancholickým motívom, typickým napríklad pre spomínaného Nožnicovorukého Edwarda alebo Mŕtvu nevestu.
Po komerčne nie veľmi úspešných a obsahovo prázdnych Temných tieňoch (2012) natočil Burton opäť okúzľujúco absurdný, osobitý a temný animovaný film najmä pre dospelých divákov.
autorka článku: Mária Pánisová
zdroj fotografií: Walt Disney Pictures
Počet zobrazení: 618