Vytrhávam burinu rastúcu popod vinič a okolo jeho kmeňov, vylamujem zálistky a nadlimitné nerodiace výhonky, vyväzujem vetvy, aranžujem ich tak, aby sa zbytočne nekrížili a neviseli hala-bala po mimo vodiace drôty. V hlave mi, neviem prečo, hučí "jede jede mašinka, paří sa je z komínka" a ja to neviem vypnúť.
Pri vyťahovaní buriny dostávajú zabrať hlavne prsty, paže, prsné a brušné svaly a samozrejme, tiež aj chrbát, nohy, zadok. Ráno je ešte vinica zarosená, ale horúce slnko za obzorom dáva tušiť ďalší horúci deň. Pracujem preto čo najrýchlejšie, aby som stihla do poludňajšieho úpeku urobiť toho čo najviac.
Korene hlboko v zemi
Buriny delím na dva typy. Burina, ktorú vytiahnuť prináša uspokojenie a burina, ktorú nenávidím. U nás rastú oboje. O tej burine, ktorej koreň vytiahnem vcelku ako mrkvu netreba veľa písať, hádam len toľko, že je dôležité ako sa človek k tomu postaví, či zatiahne správnym smerom a silou. Pri tom druhom type je to trochu inak.
Potiahnem, nadvihnem a zem akoby som rozrezala po povrchu tým koreňom. Je hrubý ako lano, zo zeme trčia dobré tri metre ale to je všetko. Neviem odkiaľ rastie. Odstrihnem ho v mieste, kde sa zabára do zeme. Človek sa musí zamýšľať, kam tie korene vedú, kam až siahajú?
V hlave sa mi vynárajú výrazy ako "zlo sa zakorenilo" … "musíme vykoreniť zlozvyky" … Zvláštne, prečo hovoríme nehovoríme aj o zakoreňovaní dobra? Chcela by som tomu prísť na koreň a zistiť, prečo to tak je.
A vykoreňovanie zlozvykov, ak bude tak efektívne ako vykoreňovanie buriny, tak ďakujem pekne. S poľutovaním musím totiž konštatovať, že vykoreňovanie berie burina ako omladzujúcu kúru, po ktorej narastie ešte väčšia a hustejšia ako bola. Ak sa jej chceme zbaviť, tak po vykorenení treba okamžite vysadiť niečo, čo ju zatieni, prebije, vytlačí, nahradí. Niečo, čo chceme pestovať namiesto tých rastlín, ktoré nazývame burinou.
Tvár ma páli, v očiach ma štípe pot a z nosa mi tečie. Vychutnám si sprchu, vypijem litera a pol minerálky a zabalená v župane sa natiahnem s knihou v ruke. Užívam si nefalšovanú siestu. Na dnes hotovo, ahoj zajtra!