Slovensko má šancu na slušného prezidenta. Za predpokladu, že opoziční lídri prestanú politikárčiť a povenujú sa konečne vlastnej sebareflexii a opozičnej činnosti, vďaka ktorej budú priaznivci všetkých strán aspoň čiastočne chápať škodlivosť "pseudosociálnej" vládnej politiky. Aj keď viem, že ľud u nás sa ľahko predáva za misu šošovice.
V situácii, keď prezidenta nevolia politici, ale ľudia priamo, najlepšie politici urobia, ak sa zamyslia sami nad sebou, a nechajú hľadanie a voľbu kandidáta na ľudí samotných. Nech sa k nám nesprávajú ako k nesvojprávnym bytostiam. Politikárčenie a kupčenie s akýmkoľvek kandidátom prinesie len viac sklamania, nechuti a zdvíhania žalúdka u "pravicového" voliča. Stačí len trochu vidieť vôľu pri tom odrezaní politikov od reálneho sveta ľudí. "Pravicoví" voliči si jednoducho neprajú straníckeho kandidáta a neustále handrkovanie o podhodené "kosti". Všetci, praví, ľaví, liberálni, stredoví, pragmatickí, máme ešte čas na rozmýšľanie a konanie, šancu na morálnu voľbu.
Nechcem žiadneho pragmatického bývalého komunistu, či falošného ohybného ľudomila, ani kandidáta sociálneho k sebe samému a striedajúceho politické funkcie po celý život. Prajem si slušného a rovného prezidenta. S názorom, rozhľadom, nadhľadom, morálnym kreditom aj pokorou. Prezidenta nás občanov. Mojím takým prezidentom by bol Martin Bútora.