Agát biely je vysoký 15 až 25 metrov s riedkou korunou. Listy nepárno perovito zložené, kvety biele, voňavé, dlhé až 2 cm. Domovom agáta je juhovýchodná časť Spojených štátov. Do Európy bol agát dovezený okolo roku 1600 a postupne sa na európskom kontinente stal inváznou drevinou. Vyskytuje sa aj u nás.
Jedovaté sú takmer všetky časti
Kvety agátu sú ovisnuté strapce bielej farby so silnou vôňou, ktoré sa tvoria od mája do júna. Plodom je hnedý sploštený struk. Kôra, listy aj semená sú jedovaté. Príznakmi otravy agátom je nevoľnosť, preháňanie, srdcová slabosť, pokles tlaku, bolesti hlavy, ochrnutie a v niektorých prípadoch aj smrť. Zbierajú sa len kvety, ktoré sú využívané ako liečivo.
Druh vylučuje koreňmi chemické látky do pôdy, ktoré bránia rastu iných rastlín vrátane drevín. Tým znehodnocuje pôdu a zhoršuje podmienky pre rast iných druhov. Dobre rastie na suchých miestach, v extrémnych podmienkach a na degradovaných pôdach. Vyhovujú mu suchšie, humózne pôdy. Po poškodení rastlina rýchlo zmladzuje a vytvára husté porasty.
Zbiera sa výlučne kvet, bez stopky. Kvet zlepšuje chuť do jedenia, povzbudzuje vylučovanie tráviacich enzýmov. Flavonoidy zlepšujú činnosť močových ústrojov. Spolupôsobenie silice uvoľňuje hladké svalstvo močových ciest, tráviacej trubice a žlčových ciest – uvoľňuje kŕče hladkého svalstva a pôsobí proti nim aj preventívne.