Inzercia, inzeráty - zvieratá, chovateľské články
Články na iFaune
Pozvánka na jubilejný 10. ročník Podtatranskej výstavy kanárikov Kežmarok 2017 pre verejnosť sprístupnenú v dňoch 13.-15. októbra 2017 Október je druhým jesenným mesiacom roka a práve v októbri sa koná Podtatranská výstava kanárikov v historickom meste Kežmarok na ktorej vystavované exempláre ponúkajú ten najkrajší pohľad na kombinácie, pestrosť, rozmanitosť a rôznorodosť farieb. Príroda sa nehrá len s farbami lístia stromov, lúk a kvetov ale aj s farebnosťou peria , a že výsledok je dokonalý o tom niet najmenších pochýb.
"Mladé sokolíky začali vylietavať z hniezd koncom júla, posledný z nich len pred pár dňami. Spolu ich bolo tento rok 41, čo je najviac minimálne od roku 2004, odkedy máme pravidelné údaje. Rekordný je i počet 16 hniezdnych párov," hovorí Roman Slobodník z Ochrany dravcov na Slovensku. Zo 16 okrúžkovaných mláďat v minulom roku sa podľa jeho slov vrátili na pôvodné hniezdisko tri samice a jeden samec. "Počas celej hniezdnej sezóny sme hniezda strážili, nakoniec bolo až 15 párov úspešných a jeden pár ostal bez mláďat," doplnil.
Sokoly v minulosti s obsadzovali opustené hniezda krkavcovitých vtákov, nakoľko vlastné si postaviť nevedia. Teraz využívajú i búdky, ktoré sa umiestnili na stromy v rámci projektu LIFE Ochrana sokola červenonohého v Karpatskej kotline. "Vďaka biologickým metódam sa nám podarilo znášky vajec a neskôr mláďatká uchrániť pred prirodzenými predátormi. Tento rok prialo sokolom i počasie – na jedinom známom hniezdisku bolo málo búrok i dostatok potravy v podobe kobyliek, koníkov či drobných zemných cicavcov," priblížil Slobodník.
Slovenský kopov sa na území Slovenska choval niekoľko storočí, hoci nie presne v dnešnej podobe. V minulosti sa poľovníci zameriavali predovšetkým na jeho poľovnícke vlastnosti hlasito a vytrvalo prenasledovať zver, prípadne ju zastaviť a držať na mieste i niekoľko hodín. Jednotný štandard, výška, sfarbenie boli iba druhoradé, nevýznamné vlastnosti. V porovnaní s dnešným kopovom sa uprednostňovali skôr vysokonohí a telesne silnejší jedinci. Prvé písomné zmienky o kopovoch sú zo 17. – 18. storočia a zakazuje sa v nich kríženie s inými psami ( Slimák 1964 ). To naznačuje , že už vtedy boli snahy o zachovanie čistoty rasy kopova a dôvodom bolo isto jeho vynikanie nad ostatné plemená.
K jednotnému typu chovu kopova sa na Slovensku prikročilo okolo roku 1915 a týkalo sa najmä sfarbenia. Ustálenie výšky na 50 cm si neskôr vyžiadali zákony a nariadenia, zakazujúce duriť zver vysokonohými duričmi. Za začiatok novodobého šľachtenia kopova možno požadovať rok 1936, v ktorom bol usporiadaný prvý chovný zvod kopovov v Banskej Bystrici.