"Bez minulosti niet prítomnosti," hovorí odborný editor publikácie profesor MUDr. Milan Kokavec, PhD., pre ktorého je história ortopédie a traumatológie srdcovou záležitosťou.
RUBRIKA OČKOVANIE
Škála očkovaní proti prenosným ochoreniam, ktorým možno predchádzať očkovaním, sa neustála rozrastá. Okrem povinných očkovaní je možné chrániť sa očkovaním pred ďalšími nákazami, a to proti:
Ide o očkovania odporúčané lekárom, alebo na vlastnú žiadosť. O vhodnosti očkovania na vlastnú žiadosť vždy rozhoduje lekár na základe zdravotného stavu osoby, ktorá má byť očkovaná.
Rotavírusy patria k najčastejším pôvodcom nákazy, ktoré vyvolávajú gastroenteritídy v detskom veku. Rotavírusová črevná infekcia najmä detí do jedného roka života sa prejavuje hnačkami spojenými zvyčajne s vracaním a horúčkou. Môže viesť k ohrozeniu života nástupom rýchlej dehydratácie. Frekvenciou výskytu a návštevnosti ambulancií, hospitalizáciou a liečbou je rotavírusová gastroenteritída aj vážnym ekonomickým problémom. Rotavírusy patria k závažným pôvodcom nozokomiálnych infekcií na detských oddeleniach, čo vyúsťuje do predraženia liečby a predĺženia hospitalizácií. Pri všeobecne vysokom výskyte rotavírusových infekcií nie je táto infekcia starších detí a dospelých vážnejším zdravotným problémom.
Očkovanie sa odporúča deťom vo vysokom riziku nákazy, t. j. najmä oslabeným deťom, ktorým hnačkové ochorenie môže spôsobiť závažné komplikácie, deťom žijúcim v kolektívoch, v slabších sociálno-ekonomických podmienkach a deťom, ktoré sa pripravujú na dlhšiu hospitalizáciu. Očkovacia látka sa podáva orálne v kvapkách a vytvára imunitu v črevnom systéme. Na Slovensku sú k dispozícii dve očkovacie látky. Očkovanie sa vykonáva dvomi alebo tromi dávkami, podľa druhu použitej očkovacej látky. Očkujú sa deti od šiestich týždňov do šiestich mesiacov života.
Ľudské papillomavírusy spôsobujú bradavice najmä na koži, v okolí pohlavných orgánov a konečníka alebo abnormálny rast tkaniva. Onkogénne ľudské papillomavírusy sú zodpovedné za vznik rakovinových ochorení, najmä rakoviny krčka maternice, hrtana a konečníka. Prenos vírusov sa uskutočňuje cez sliznice pri priamom kontakte, sexuálnym stykom alebo z matky na dieťa pri pôrode. Infekcia vyvolaná ľudskými papilomavírusmi je nebezpečná z toho dôvodu, že ochorenie vzniká pomerne dlho po samotnej infekcii - mesiace až roky. Typické sú opakované infekcie, ako aj dlhé obdobie pretrvávajúce infekcie, čo má za následok vznik rakovinových zmien tkaniva v mieste infekcie.
Od roku 2007 je na slovenskom trhu dostupná očkovacia látka proti ľudskému papillomavírusu (HPV). Vývoj takejto očkovacej látky je v istom smere prelomovým objavom, lebo ide o prvú vakcínu proti rakovine. Pri dokázanej 80 až 100-percentnej kauzálnej súvislosti infekcie HPV s vývojom karcinómu krčku maternice, je očkovacia látka proti tejto infekcii spolu so zlepšením skríningu žien jedinou možnou cestou boja proti tejto zákernej chorobe. Ročne sa u nás diagnostikuje viac ako 600 prípadov karcinómu krčka maternice a približne 200 žien ročne zomiera. Výskyt ľudského papillomavírusu v rámci populácie je veľmi vysoký, rovnako ako aj riziko perzistentnej infekcie a prechodu do karcinómu krčku maternice. Očkovanie je určené je pre dievčatá od 12 rokov a ženy vo fertilnom veku. Na Slovensku sú registrované dve očkovacie látky s obsahom dvoch, resp. štyroch sérotypov najviac zodpovedných za vznik karcinómu krčka maternice. Kompletné očkovanie pozostáva z troch dávok.
Meningokoky vyvolávajú zápalové ochorenie nosohltanu a v pomerne malom percente ochorení dochádza k ich prenikaniu do krvného obehu s postihnutím centrálneho nervového systému. Väčšina infekcií prebieha vo forme krátkodobého nosičstva. K vzniku ťažkého ochorenia prispievajú faktory, ktoré porušujú integritu sliznice nosohltana. Ochorenie sa vyskytuje najčastejšie vo veku do štyroch rokov a v skupine mladých dospelých, hlavne v súvislosti so zhoršením hygienických podmienok, zvýšenou námahou, presunom obyvateľstva, ktoré prispievajú k zavlečeniu a šíreniu nových invazívnych typov meningokokov. V Slovenskej republike sa ročne eviduje priemerne 35 ochorení na meningokokovú meningitídu, väčšinu ochorení vyvoláva N. meningitidis séroskupiny B.
Povinne sa očkujú osoby v priamom kontakte s chorým na meningokokovú meningitídu podľa rozhodnutia regionálneho úradu verejného zdravotníctva. V rámci odporúčaného očkovania sa ako hradená liečba očkovanie indikuje osobám pred chirurgickým odstránením sleziny, s funkčnou alebo anatomickou aspléniou (neprítomná slezina). V týchto prípadoch sa očkovanie plne hradí zo zdravotného poistenia. Odporúča sa osobám vo zvýšenom riziku nákazy, napríklad osobám žijúcim vo viacpočetných komunitách, osobám s poruchami imunity, cestujúcim do endemických oblastí výskytu meningokokovej meningitídy (napríklad rovníková Afrika).
V súčasnosti je v Slovenskej republike dostupná polysacharidová vakcína proti meningokokovej meningitíde vyvolanej sérotypmi skupiny A a C, určená pre deti od 18 mesiacov a dospelých. Základná očkovacia schéma pozostáva z jednej dávky s podaním posilňovacej dávky po dvoch až štyroch rokoch.
V roku 1998 bola v Slovenskej republike registrovaná konjugovaná vakcína, ktorá je určená pre deti od dvoch mesiacov života, adolescentov a dospelých na prevenciu ochorení spôsobených baktériou Neisseria meningitis skupiny C. Okrem toho sú dostupné aj tetravalentné konjugované očkovacie látky obsahujúce zložku proti meningokokom skupiny A, C, W135 a Y. Očkovacia schéma závisí od veku očkovanej osoby a od očkovacej látky.
Kliešťová encefalitída alebo vírusový zápal mozgu a mozgových blán patrí medzi ochorenia s typickým ohniskovým výskytom v prírode. Vyvolávajú ho vírusy kliešťovej encefalitídy. Prenos vírusov na človeka sa uskutočňuje pri prisatí infikovaných kliešťov. Možná je aj nákaza požitím nepasterizovaného mlieka a mliečnych výrobkov nakazených zvierat. Výskyt ochorenia je sezónny, podľa aktivity kliešťov. Typický ohniskový charakter má od jari do neskorej jesene v oblastiach s vysokým výskytom ochorenia. Môže prebiehať bez príznakov ako chrípka, alebo typicky ako zápal mozgu a mozgových blán, kedy má ťažký priebeh a môže mať trvalé následky. Prírodné ohniská kliešťovej encefalitídy sa nachádzajú na území 72 % okresov Slovenskej republiky prevažne v západoslovenskom regióne.
Na očkovanie sa používajú neživé vakcíny. Očkovanie patrí medzi povinné pre pracovníkov virologických laboratórií, v ktorých sa pracuje s vírusom kliešťového zápalu mozgu. V ostatných prípadoch si očkovanie uhrádza v plnej výške záujemca o očkovanie. Vzhľadom na závažnosť ochorenia a komplikácií, rovnako ako aj vysoký počet endemických oblastí v Slovenskej republike sa očkovanie odporúča najmä osobám, ktoré sa často pohybujú v prírodných ohniskách kliešťovej encefalitídy. Deti sa môžu očkovať od jedného roka. Základné očkovanie sa vykoná tromi dávkami, preočkovanie po troch až piatich rokoch. Najvhodnejšie je začať v zimných mesiacoch. Na Slovensku sú registrované dve očkovacie látky.
Varicella je vysoko nákazlivé exantémové ochorenie (sprevádzané vyrážkami), prevažne detského veku. Exantém sa objavuje vo vlnách za súčasného výskytu všetkých štádií chorobných zmien na koži. Inkubačný čas sa pohybuje v rozmedzí od deväť do 20 dní, ojedinele 28 dní. Ide o bežné ochorenie detského veku, v prípade novorodencov alebo osôb so zníženou imunitou (imunodeficienciou) môže mať fatálny priebeh. Séronegatívne tehotné ženy majú riziko vzniku vrodených chýb plodu, resp. predčasného pôrodu.
Očkovanie sa odporúča predovšetkým deťom s chronickými ochoreniami, kedy je predpoklad ťažkého priebehu ochorenia a komplikácií, dospelým, ktorí neprekonali ochorenie v detstve, osobám s vrodenou alebo získanou imunodesuficienciou a séronegatívnym ženám vo fertilnom veku. Deti sa môžu očkovať od veku 12 mesiacov. Základné očkovanie sa odporúča v dvoch dávkach s odstupom šiestich týždňov až šiestich mesiacov.
Všetky súčasné vakcíny proti varicelle obsahujú živý oslabený kmeň vírusu Oka izolovaného v Japonsku. Očkovanie chráni pred ochorením a jeho komplikáciami, najmä osoby v riziku (osoby s imunodeficienciou, starší ľudia, deti s leukémiou, príjemcovia transplantátov). Na Slovensku je k dispozícii monovakcína proti ovčím kiahňam alebo kombinovaná tetravakcína proti osýpkam, príušniciam, ružienke a ovčím kiahňam.
Pásový opar je akútne vírusové ochorenie, vyskytuje sa sporadicky v skupine pacientov, ktorí v minulosti ochoreli na ovčie kiahne. Obe ochorenia, pásový opar aj ovčie kiahne, spôsobuje ten istý pôvodca, vírus varicella-zoster. Kým ovčie kiahne sú typické pre detský vek, pásový opar je následok reaktivácie vírusov, ktoré pretrvali v tele po ochorení na ovčie kiahne a objavuje sa takmer výlučne v dospelosti. V Slovenskej republike je ročne hlásených približne 3500 prípadov tohto ochorenia. Pásový opar sa prejavuje bolesťou, pálením, svrbením v inervačnej oblasti postihnutého nervu, nechutenstvom, prípadne aj teplotou. O dva až tri dni od vzniku prvých príznakov sa objaví vyrážka. Ochorenie je unilaterálne (prejavuje sa len na jednej strane tela) a sprevádzajú ho výrazné bolesti postihnutej oblasti. Najčastejšie postihnutým miestom je trup okolo hrudnej alebo bedrovej chrbtice. Keď ochorenie ojedinele zasiahne oko alebo ucho, môže poškodiť zrak alebo sluch. V prípade pacientov s ťažkým deficitom imunity sa môže infekcia generalizovať, alebo zasiahnuť mozog či miechu, a spôsobiť úmrtie. Bolesti môžu pretrvávať aj po vyliečení ochorenia približne v 20 % prípadov pacientov, ide o tzv. postherpetickú neuralgiu.
Očkovanie sa odporúča osobám po päťdesiatom roku veku. Očkuje sa jednou dávkou vakcíny. Očkovanie chráni nielen pred pásovým oparom, ale aj pred postherpetickou neuralgiou.
Od roku 2014 je u nás dostupná monovakcína proti pásovému oparu obsahujúca živý oslabený kmeň vírusu Oka. Vakcína sa aplikuje subkutánne, pod kožu. Nepoužíva sa na prevenciu primárnej infekcie vírusom varicella zoster a nemajú sa ňou očkovať deti ani dospievajúci.
Tetanus je akútne infekčné ochorenie nervového systému, pre ktoré je typické tŕpnutie šije, tonicko-klonické kŕče žuvacieho, šijového a neskôr aj dýchacieho svalstva. Postihnutie dýchacieho svalstva je príčinou vysokej smrtnosti. Tetanus je závažnou komplikáciou rôznych poranení, popálenín, kontaminovaných pôdou a prachom. V populácii mladistvých je u nás toto ochorenie vďaka povinnému očkovaniu (zavedenie 1958) eliminované od šesťdesiatych rokov minulého storočia.
Pôvodcom ochorenia je Clostridium tetani, baktéria produkujúca neurotoxín. Spóry tohto mikroorganizmu sú rezistentné na teplo, vyschnutie a prístup vzduchu. V pôde prežívajú mnoho rokov. Spóra Clostridium tetani sa za vhodných podmienok mení na vegetatívnu formu a vyvolá ochorenie. Prameň pôvodcu nákazy je zviera alebo človek, v tele ktorého sa baktéria nachádza v črevnom trakte a s výlučkami sa dostáva do pôdy. Prenos sa uskutočňuje inokuláciou (vpravením) baktérie do poraneného miesta. Ako faktor prenosu sa uplatňuje kontaminovaná pôda, prach alebo kontaminované predmety, ktoré spôsobia poranenie človeka.
V súčasnosti sa v rámci pravidelného povinného očkovania v Slovenskej republike očkujú dojčatá tromi dávkami základného očkovania, vakcína proti tetanu je súčasťou hexavakcíny. Nasleduje preočkovanie v šiestom roku života a v 13. roku života. Preočkovanie sa následne vykonáva každých 15 rokov. Okrem pravidelného povinného očkovania sa vykonáva aj očkovanie osôb, ktoré sú vystavené zvýšenému nebezpečenstvu nákazy, a to sú predovšetkým osoby s poraneniami. Na základe posúdenia charakteru poranenia a zhodnotenia údajov o ich predchádzajúcom očkovaní sa očkujú pri úrazoch a poraneniach a pri nehojacich sa ranách, pri ktorých je zvýšené riziko vzniku ochorenia na tetanus.