Voľakedy prísne ženská záležitosť, ktorá sa odohrávala doma a na všetko dohliadali prominentné ceduľové babice.
Výnimkou boli komplikované pôrody, vtedy mohli pomôcť aj manželove nohavice. Inak mali muži vstup prísne zakázaný, príchod nového člena rodiny zvyčajne oslávili v krčme.
Tehotenstvo a pôrod boli podľa etnologičky Kataríny Nádaskej v minulosti spájané s prísnymi pravidlami aj mnohými poverami.
"Hovorilo sa, že gravidná žena musí dostať všetko, čo potrebuje a na čo má chuť. Ak by sa tak nestalo, mohla by potratiť alebo by sa mohlo narodiť dieťa s hendikepom," približuje jedno z nepísaných pravidiel, ktoré platili v dedinách a mestách na území dnešného Slovenska pred pár storočiami.
Kučery a šúľok kukurice
Medzi ľuďmi kolovali aj mnohé povery. Gravidná žena sa nemohla pozerať do ohňa, aby sa jej nenarodilo dieťa s kožným ochorením, ľudovo nazývaným oheň.
Tehotným sa neodporúčal ani uprený pohľad na akékoľvek zviera. Dieťa by totiž mohlo získať animálne črty. Mamičky, ktoré túžili po dieťati s kučerami, mali tesne pred pôrodom ukradnúť šúľok kukurice.
Pred pôrodom sa nekonali žiadne špeciálne prípravy, všetko prichádzalo prirodzene.
"Tehotné ženy v minulosti pracovali do poslednej chvíle. Vyhýbali sa síce dvíhaniu ťažkých vecí, ale pracovali. Aj vďaka tomu bolo ich telo lepšie fyzicky prispôsobené na pôrod a išlo im to ľahšie. Pôrod sa chápal ako prirodzená vec," hovorí Nádaská.
Štatistiky úmrtnosti novorodencov sú však neúprosné. Kým v roku 1900 zomrelo osem novorodencov zo sto, tzn. približne každé dvanáste dieťa, o storočie neskôr to bolo päť novorodencov z tisíc, teda zhruba každé dvesté dieťa.
Pridajte sa aj Vy a bojujte proti hoaxom a konšpiráciám.