Ešte by ma zaujímalo... vy tu niektoré píšete že ten vzťah čo máte, viete, že to nieje tá osudová láska, že určite ešte len príde... Alebo že ste už osudovú lásku stretli a nechali ju odísť... Čiže človek by to mal cítiť že ? Teda človek našich záujmov by to mal cítiť ... Ahoj Deni... dobré počasíčko, máte u vás ? U nás sú od pondelka výchrice a kosa..
Napadlo mi podelit sa o nazory na to, ci clovek predtym nez umiera citi ze sa blizi koniec. Pamatam sa, ze ked umieral dedko, jeho posledna veta bola "Tak a je tu koniec". Odvtedy si myslim, ze to clovek citi, ked je cas ist. Co si o tom myslite? Zeby clovek pred sebou videl nieco, co mu naznaci, ze sa to blizi?
twin mne ked dedko zomrel, tak som snivala, ze mi mama zomrela a zo sna som velmi plakala a cely tyzden som bola mimo. ked som dosla zo skoly a doma otvorila dvere, zbadala som bordel a mama nikde, potom na mna zakricala, ze mam ist hore (babka s dedkom byvaju o poschodie vyssie), hoci som pocula mamin hlas, velke slzy v ociach som mala, akoby som to citila, ze sa nieco zle stalo a ked mi to povedali, ja som dobre ze neskolabovala. (to bola nahla smrt, nie prirodzena). este parkrat sa mi snivalo, ze niekto zomrel a vzdy vtedy niekto zomrel v mojej blizkosti alebo okoli. (ved ludia zomieraju kazdy den, tak neviem ci sa to da prirovnat ku snom). pamatam si jeden sen, ked som snivala, ze sme s babkou isli do kostola a knaz zacal tym, ze jeden ich clen zomrel. a ked sme v nedelu isli do kostola tak veru, ze tak aj zacal. ja som bola velmi smutna a uz vtedy som sa zacala zaujimat o sny a pochopila, ze kazdy sen nieco znamena.
twin mna ked nieco velmi boli niekedy si myslim, ze je to koniec., mozno starsi to vycitia, alebo si to privolaju myslienkami alebo neviem.. a co s tymi autonehodami? to tiez clovek vyciti, ze havaruje a je koniec? co ked to prezije..
Twin, mne ked zomieral dedko,bol vtedy v nemocnici, bola som za ním a ako som vošla do dverí nemocničnej izby, tak medzi nami prebehla telepatia. Vedela som že je koniec a videla som na nom že aj on to vie. Pritom nikto o tom nerozprával, ani nikto z rodiny, žeby rozprával s lekárom... nevedela som vtedy nič konkrétne o tom ako vyzerá jeho zdravotný stav. Vtedy som už bývala tu a ked mi brat volal že je dedko v nemocnici, nasadla som na vlak a išla rýchlo za ním akoby som to už vtedy cítila... Ked som odchádzala z nemocnice, pobozkala som ho a povedala že ho lúbim a nech sa drží, on mi povedal že "to já sa držím,ale... " a vtedy len slzy v očiach a vraj dakuje za to že som prišla, že ma mohol ešte vidiet. Po ceste domov som rozmýšlala a bolo mi nad slnko jasné že som ho videla poslednýkrát živého. Ja si myslím že to človek cíti, že zomiera. Ale ako je to pri tej náhlej smrti ... Hm... neviem.
Ešte bysom chcela povedať že dedko už pred tým než zomrel vyzeral inak... neviem opýsať čím to bolo... ale inak. A nebolo to tým že bysom ho dlho nevidela, alebo že by byl zničený chorobou alebo tak... proste na nom bolo niečo iné
Toto ani neviem, či sem patrí, ale pred mnohými rokmi som odpadla. Nedávno som si prečítala v zdrav. karte, že ma prijali do nemocnice pomočenú, oči stĺpkom, penové sliny som mala okolo úst a bola som vykrútená. A vtedy som videla všetko zhora. Ako mama drží moje bezvládne telo nad wc misou a kričí, aby som vracala a ja už nereagujem, tak mama strašne plače. Pozerala som sa na to všetko z vtáčej perspektívy a s veľkým kľudom a ľahostajnosťou.