5.Mojžišova 5,23-33
23 Keď ste počuli hlas z tmy, zatiaľ čo vrch planul ohňom, pristúpili ste ku mne, všetci predstavení vašich kmeňov aj vaši starší, 24 a povedali ste: Hľa, Hospodin, náš Boh, nám ukázal svoju slávu a svoju veľkosť, i Jeho hlas sme počuli z ohňa. Dnes sme videli, že Boh môže hovoriť s človekom, a ten ostane nažive. 25 Prečo by sme teraz mali zomrieť? Veď nás strávi tento veľký oheň; ak budeme ešte ďalej počúvať hlas Hospodina, nášho Boha – pomrieme! 26 Lebo či jestvuje človek, ktorý by ako my počul z ohňa hovoriaci hlas živého Boha, a ostal by nažive? 27 Priblíž sa ty a vypočuj všetko, čo bude hovoriť Hospodin, náš Boh; ty nám povieš všetko, čo ti povie Hospodin, my to budeme počúvať a plniť! 28 Keď Hospodin počul hlas vašich slov, keď ste hovorili so mnou, riekol mi: Počul som slová tohto ľudu, ktoré ti hovorili. Dobré je všetko, čo hovorili. 29 Kiežby bolo ich srdce vždy také, že by sa ma báli a zachovávali všetky moje príkazy po všetky dni, aby sa dobre vodilo im aj ich deťom naveky! 30 Choď a povedz im: Vráťte sa do svojich stanov! 31 Ty však stoj tu pri mne, a ja ti oznámim všetky prikázania, ustanovenia a právne predpisy, ktoré ich budeš vyučovať; a oni ich budú plniť v krajine, ktorú im dávam do vlastníctva. 32 Dbajte, aby ste hovorili, ako vám prikázal Hospodin, váš Boh, neodbočujte ani napravo, ani naľavo! 33 Vo všetkom budete kráčať tou cestou, ktorú vám vyznačil Hospodin, váš Boh, aby ste mohli žiť, aby sa vám dobre vodilo a aby ste dlho žili v krajine, ktorú zaujmete.
Bázeň pred Svätým Bohom. Celá 5. Kniha Mojžišova je Mojžišovou rečou pred tým, než Izraeliti bez neho vstúpia do zasľúbenej zeme. Obyčajne to tak býva, že veci, ktoré máme na srdci, pred rozlúčkou zopakujeme. Žehnáme alebo napomíname. Mojžiš okrem toho, že sa lúči, upozorňuje a odkazuje, kým je vlastne Boh pre Izrael. Jediný Boh – nie jeden z mnohých, ako boli zvyknuté okolité národy. Ale Jediný Boh, ktorý komunikuje, ktorý sa zjavil v horiacom kre, ktorý sa dokazuje! Počuť Jeho hlas zo stredu ohňa. Jeho svätosť je spaľujúca, pretože neznesie pri Sebe nič hriešne a nedokonalé. A najmä – je to reálny a živý Boh. Izraeliti si uvedomujú, aká je to výsada, mať takého Boha, a právom sa boja, majú rešpekt, úctu pred Hospodinom, ktorú si On zaslúži. Uvedomujú si, že ich nechal nažive, aj keď nemusel. Boh chce od Izraelitov, ale aj od nás v dnešný deň, aby sme si uvedomovali Jeho veľkosť. Boh nechce, aby sme sa Ho báli, ale aby sme mali pred Ním prirodzený rešpekt a úctu, a to vyplýva z osobného každodenného vzťahu k Nemu. Hovorí: "Kiežby mali vždy také srdce, aby sa ma báli a zachovávali všetky moje príkazy po všetky dni…" Božia túžba, ale zároveň zasľúbenie, aby sa navždy dobre vodilo im aj ich deťom.
Autor: Viera Šimová Šoltés
Pieseň: ES 228
Veď On pozná srdca tajnosti. Žalm 44,22
Toto hovorí Prvý a Posledný, ktorý bol mŕtvy a ožil: poznám tvoje súženie a chudobu. Zjavenie Jána 2,8-9
2.Korintským 3,(9-11)12-18 :: Modlíme sa za: Rykynčice (Ho)
#ECAV #zamyslenia #MoS #TesnouBranou #modlitby