16.09. 2019
Ruská federácia intenzívne pracuje na zmene svojho systému výstavníckych podujatí v oblasti vojenských a bezpečnostných technológií. V krajine vybudovali nový výstavný komplex Patriot, ktorý sa neustále rozširuje.
Podľa doteraz dostupných informácií sa do komplexu Patriot a priľahlých inštalácií a klastrov postupne presunie väčšina špecializovaných podujatí tohto druhu v Rusku, snáď s výnimkou námornej výstavy v Sankt Peterburgu. V centre Patriot sa od minulého roku začali organizovať vojensko-technické fóra Armija. V tomto roku sa uskutočnil druhý ročník fóra pomenovaný Armija 2016. Na výstavisku bol v stánkoch a prostredníctvom modelov široko prezentovaný letecký a kozmický priemysel Ruskej federácie, jeho práce a výrobky. Keďže výstavisko nemá konvenčnú vzletovú a pristávaciu plochu, v tomto objekte boli predstavené spomedzi reálnej leteckej techniky prakticky len vrtuľníky. A keď už je reč o lietajúcich objektoch, nemôžme zabudnúť, že pre špecifický druh vojsk sú to prvoplánovo - ciele. Oblasť PVO bola nasýtená množstvom exponátov a návštevníci fóra mohli vidieť aj svetové premiéry. Napríklad nový mobilný výstražný a prehľadový radar metrového pásma vĺn 1L125E Niobyj-SV. Táto moderná konštrukcia s anténovou jednotkou s aktívnym fázovaným radom vyvinutá ústavom NNIIRT organizačne zaradeným do zostavy Koncernu PVO Almaz-Antej je ďalším pokračovaním radarov radu P-10/12/18 a je určená ako náhrada za radary 1L13 Nebo-SV a 1L119 Nebo-SVU vo výzbroji rádiotechnických vojsk Ruskej federácie. Medzi radarovými novinkami zaujal aj nový mobilný pristávací radar PRL-27SM s anténami s fázovaným radom. Tento moderný pristávací radar pracujúci s vlnovou dĺžkou 3 cm vyvinul Lianozovský elektromechanický závod LEMZ, ktorý je taktiež súčasťou Koncernu PVO Almaz-Antej.
A-100 Premier
Medzi exponátmi predstavenými vo výstavných halách (apropo, tieto haly zaberajú asi 80 000 m² plochy) záujemcov o letecké technológie asi najviac zaujal nenápadný model perspektívneho lietadla rádiolokačnej výstrahy, prehľadu a velenia A-100. Model bez akýchkoľvek popisov či doplňujúcich informácií reprezentuje najaktuálnejšie známu podobu nového špecializovaného stroja, ktorý bude vybavený novovyvíjaným radarovým a rádiotechnickým komplexom Premier. Základom stroja je modernizované transportné lietadlo Il-76MD-90A (výrobok 476), ktorého sériová výroba sa začala len nedávno. V konštrukcii nového špecializovaného lietadla A-100 autori zachovali na jeho chrbte inštalovaný koncept rotujúceho diskového puzdra radaru. Zdá sa, že na rozdiel od radarového systému Šmeľ, použitého v konštrukcii pôvodného stroja A-50, nový radarový systém Premier bude mať v otočnom diskovom puzdre dve anténové polia. To by mohlo signalizovať možnosť rýchlejšej obnovy informácie a takisto schopnosť súčasného sledovania väčšieho množstva cieľov. Pri porovnaní s prvou známou podobou modelu perspektívneho lietadla A-100 zachovaný zostal kryt antény družicového systému prenosu údajov na hornej strane trupu pred centroplánom a zachované sú aj puzdrá kryjúce pravdepodobne anténové jednotky systému pasívneho rádiotechnického prieskumu umiestnené nad kabínou pilotov a v zadnej časti koreňa kýlovej plochy. Ďalšie antény, najskôr tiež zo zostavy systému pasívneho rádiotechnického prieskumu, pribudli na koncoch krídla a v kontajneroch pod koncami krídla. Skúšky prototypu nového stroja A-100 sú naplánované od roku 2017.
Bieloruský vírnik
Momentálne v limitovanom rozsahu zažívajú renesanciu aj vírniky. Vírnik sa mnohými možnosťami blíži vrtuľníku, ale konštrukčne i prevádzkovo je nepomerne lacnejší. Trend renesancie vírnikov preto badať aj vo vojenstve. Obzvlášť výrazné sú snahy riešiť touto cestou niektoré výzvy a požiadavky špeciálnych jednotiek a útvarov, či už vojenských, alebo bezpečnostných zložiek. So svojou konštrukciou ultraľahkého vírnika pomenovaného Orion-24 sa na otvorenej ploche výstavného centra Patriot prezentovala bieloruská spoločnosť STC (Special Training Centre). Určením vírnika s kapotovanou dvojmiestnou kabínou a kapotovanou pohonnou jednotkou otáčajúcou tlačnú trojlistovú vrtuľu je hliadkovanie v hraničných oblastiach a pátranie v zabezpečených zónach, hliadkovanie a prieskum pri špeciálnych operáciách, vykonávanie pátracích a vyhľadávacích operácií, letecký prieskum pri zaisťovaní pozemných konvojov a prieskumné a letecké fotografovanie terénu. Vírnik možno opčne vybaviť zariadením na nočné videnie, gyroskopicky stabilizovaným optronickým systémom a ampliónom.
Vírnik Orion-24 má dĺžku 4400 mm, šírku 1800 mm, výšku 2760 mm a priemer dvojlistového rotora 8535 mm. Jeho prázdna hmotnosť je 297 kg, maximálna vzletová hmotnosť dosahuje 535 kg. Maximálna rýchlosť vírnika je 160 km/h, minimálna povolená rýchlosť je 30 km/h a cestovná rýchlosť 136 km/h. Operačný výškový dostup je 3050 m. Vírnik Orion-24 potrebuje na vzlet dráhu s dĺžkou 76 m, pristávacia plocha je 0 až 30 m. Rýchlosť stúpania je do 4 m/s. Vírnik poháňa motor firmy Rotax, ktorý spaľuje automobilový benzín 95. Spotreba paliva je 16 l na jednu hodinu letu. Kapacita palivovej nádrže je 82 l.
Statické i dynamické ukážky
Súčasťou fóra bol aj takzvaný letecký klaster, organizovaný na neďalekej leteckej základni Kubinka. Návštevníci fóra mohli na presun medzi výstavným centrom Patriot a leteckou základňou Kubinka využiť lokálnu autobusovú linku. Podobné spojenie fungovalo aj medzi výstavným centrom Patriot a polygónom Alabino. Súčasťou polygónu je strelnica a tu sa realizujú jazdné i strelecké ukážky pozemnej techniky, ale aj niektoré letové ukážky rozličných lietajúcich aparátov vrátane ukážok ich použitia. Napríklad v tomto roku mohli návštevníci podujatia okrem strelieb vrtuľníkov Mi-35M a Ka-52 salvami neriadených rakiet S-8 kalibru 80 mm na pozemný cieľ vidieť aj imponujúce predvádzanie hasenia požiaru stredným transportným lietadlom Il-76MD.
Ostatné statické aj letové ukážky leteckej techniky, zahŕňajúce širokú škálu lietadiel, vrtuľníkov a v súčasnosti aj bezposádkových lietajúcich prostriedkov, majú svoje miesto na spomínanej leteckej základni Kubinka. Tu návštevníci mohli vidieť vo vzduchu okrem už známych typov lietadiel a vrtuľníkov napríklad stroje MiG-29SMT z nových dodávok ruskému vojenskému letectvu alebo najnovšie viacúčelové nadzvukové bojové lietadlo Su-35S vybavené doplnkovými kontajnermi palubného systému pre elektronický boj L265M10 Chibiny-M. V programe letových ukážok - okrem spomenutých strojov, viacúčelového bojového lietadla Su-30SM, frontového bombardéra Su-34, cvičného lietadla Jak-130 a viacerých typov vrtuľníkov - nemohli chýbať dve akrobatické skupiny, ktoré majú svoj domov práve v Kubinke: Striži na lietadlách MiG-29 a Russkyje Viťazi na strojoch Su-27.
Čoraz viac bezposádkových aplikácií
Na výstavisku Patriot bolo v podobe modelov a makiet nepreberné množstvo rozličných typov takýchto aplikácií. Premiéru pred širšou verejnosťou malo bezposádkové lietadlo strednej triedy zo zostavy bezposádkového leteckého prieskumného komplexu Forpost. Fakticky ide o bezposádkový prieskumný prostriedok izraelského pôvodu Searcher II, licenčne vyrábaný v Rusku. Kontrakt na licenčnú výrobu 10 systémov Searcher II s použitím komponentov z Izraela podpísala ruská spoločnosť Oboronprom s izraelskou spoločnosťou IAI (Israel Aircraft Industries) v októbri 2010. Každý systém Forpost, ako je pomenovaný Searcher II v Rusku, zahŕňa pozemnú riadiacu stanicu a tri bezposádkové lietadlá. Bezposádkové lietadlo systému Forpost má dĺžku trupu 5,8 m, priemer trupu 1,4 m a rozpätie krídla 8,5 m. Poháňa ho motor Jabiru 2200 s maximálnym výkonom 59,66 kW, ktorý otáča dvojlistovú tlačnú vrtuľu. Maximálna vzletová hmotnosť lietadla je 454 kg, pričom maximálna hmotnosť užitočného nákladu môže dosiahnuť 45 g. Cestovná rýchlosť lietadla je 111 km/h, maximálna rýchlosť 220 km/h. Maximálny rádius použitia je do 250 km. Praktický výškový dostup, čiže maximálna výška letu, je 5795 m. Lietadlo má letovú vytrvalosť do 18 hodín vo vzduchu. Palivová nádrž má objem 142 l. Priemerná spotreba paliva je 10 l na hodinu letu. Lietadlo možno použiť pri rozsahu teplôt atmosféry od -35 °C do +49 °C. Čas prípravy na vzlet je 2,5 hodiny. Životnosť stroja je 600 letových hodín.
Text a foto: Miroslav Gyűrösi
Článok aj s ďalšími fotografiami nájdete v časopise L+K č. 10/2016, ktoré vyšlo 7. 10. 2016
Obsah L+K 10/2019 nájdete - TU.