Stíhačky MiG-29, ktoré Slovensko a Poľsko plánujú dodať Ukrajine, ruská armáda zničí, vyhlásil Kremeľ. Hovorca Dmitrij Peskov doplnil, že to nijako neovplyvní priebeh konfliktu. (TASR, ČTK)
Myslím, že v kontexte ruských konaní a tvrdení za poslednú dekádu, je vhodné každé ruské vyjadrenie čítať hlavne medzi riadkami, ktoré indikujú, že skutočný názor Kremľa na vec je diametrálne odlišný. V tieni Spasskej veže si to ale nikto nie je schopný uvedomiť. Nie v zmysle, že by Kremeľ vedel objektívne vyhodnotiť reálne dopady presunu stíhačiek na Ukrajinu. Ale v zmysle ich nazerania na vec, že akákoľvek materiálna pomoc Západu Ukrajine, zbraňové systémy nevynímajúc, nemôže mať na priebeh vojny zásadný vplyv.
Pretože vojnu (špeciálnu vojenskú operáciu) vedie druhá najsilnejšia armáda na svete a je teda jasné, že tú len tak niečo neohrozí. Ak sa však ukrajinská armáda a ukrajinský ľud už vyše roka úspešne bránia operáciám druhej najsilnejšej armády sveta, robí to vari túto armádu tou suverénne najsilnejšou? Rozhodne nie. Vojenské operácie na domácej pôde, vyvolané ruskou agresiou, určite ukrajinskú armádu posunuli do top päťky vo svetovom meradle. To ale zákonite ruskú armádu presúva niekam omnoho nižšie.
A práve preto, že ruské vedenie si toto odmieta uvedomiť a pripustiť a svoju vojenskú moc nafukuje, všetky jeho silácke vyjadrenia zákonite narazia na realitu dňa. A práve preto; všetky vyjadrenia, ktoré ruskú účasť najprv jedny ústa poprú a druhé ich nie že potvrdia, ale sa nimi doslova chvália, vnáša nekončiaci sa chaos do ruského konania a plánovania konaní.
Ak Putin pri anexii Krymu popieral identitu zelených mužíčkov a neskôr ich bagatelizoval na vojakov aktuálne na riadnej dovolenke, ostentatívne a drzo ich vzápätí vyznamenával za to, že dovolenkovali aktívne. V tom istom duchu sa nieslo tvrdenie Lavrova o kolízii ruských stíhačiek s americkým dronom a poprel akúkoľvek účasť a teda aj zodpovednosť ruských pilotov za incident. Bola to jednoznačne chyba Američanov. Logicky preto, ruský minister obrany Šojgu, navrhol týchto pilotov vyznamenať. Zrejme preto, že tam vôbec neboli a ak aj boli, nič neurobili. A ak aj urobili, môžu si za to tí druhí.
Takto sa môžeme vrátiť k hovorcovi Kremľa Peskovovi a preložiť si jeho slová o tom, že poľské a slovenské stíhačky MiG 29 nebudú mať nijaký vplyv na priebeh konfliktu. Tu s ním treba súhlasiť. Na priebeh konfliktu má najzásadnejší vplyv ukrajinská armáda a ukrajinský ľud. A druhým najvplyvnejším činiteľom priebehu konfliktu je jednoznačne ruská armáda.
Tá slabá, podvyživená, demoralizovaná a zmätočne konajúca armáda, ktorá si ani jeden zo svojich nedostatkov nie je schopná pripustiť a zanalyzovať. A tak živelne siaha po brutalite, vraždení a rabovaní. Všade tam, kde bolo ruskojazyčné obyvateľstvo možno aj v prevahe, namierilo svoje hlavne na ich strechy, na ich školy, na ich nemocnice. Na ich spôsob života, na ich zmýšľanie a na ich plány. A ak aj bolo obyvateľstvo na východe Ukrajiny pred 24. februárom minulého roku na pochybách, či sa ich vlasť uberá správnym smerom, drvivej väčšine z neho to práve ruské hlavne potvrdili.
Miserere, v tom liturgickom význame zľutuj sa, ruská armáda nepozná. Sústredenie svojho vražedného výkonu na prevažne civilné ciele to jednoznačne potvrdzuje. V medicínskom význame je miserere veľmi vážny, život ohrozujúci stav. Je to doslovne zvracanie obsahu čriev cez hornú časť tráviaceho traktu, keď je tá dolná nepriechodná. A to, čo má končiť tam, kde každý chodí peši, ocitá sa vo vyjadreniach a tvrdeniach Putina. S týmto sa obracia na ruský ľud a ten to zjavne nedokáže, ani v takejto podobe, rozpoznať a bohužiaľ, žerie mu to. A zjavne je to nákazlivé. Pred poldruha hodinou sa to očividne stalo zase aj Ficovi.