Bývalý predseda vlády Slovenskej republiky Róbert Fico zastával túto funkciu približne 10 rokov. Svojimi výrokmi v období posledných mesiacov sa začal čoraz viac podobať na politikov, ktorí popri úpadku štandardných politických strán naberajú na sile. Mainstreamovými novinármi sú takíto politici označovaní za protieurópskych, populistických, protisystémových, xenofóbnych alebo šovinistických. Sú nimi napríklad Matteo Salvini, Sebastian Kurz, Viktor Orbán a nemecká strana AfD.
Róbert Fico je vo vrcholovej politike nepretržite ešte od čias federácie, čo je dostatočne dlhá doba na to, aby vedel, čo má (alebo nemá) kedy povedať.
Spojenie skvelých rétorických schopností s bohatými životnými skúsenosťami sa odzrkadľuje aj v realite. Podpora Smeru je aj po toľkých rokoch vládnutia a napriek mnohým viac či menej podstatným kauzám stále relatívne vysoká. Nenarážam iba na oficiálne prieskumy, ktoré môžeme (právom) spochybňovať. Táto strana v nich zatiaľ ešte nikdy neklesla pod 20%. Veľavravný je aj výsledok posledných komunálnych volieb, v ktorých Smer síce stratil, avšak spomedzi politických subjektov si v počte zvolených primátorov, starostov a poslancov mestských a obecných zastupiteľstiev pomerne jednoznačne udržal prvenstvo.
Fico si určite nad tým, čo povie, nemusí lámať hlavu sám. Som presvedčený, že má okolo seba dobre platených ľudí, ktorí mu monitorujú situáciu v spoločnosti a informujú ho o náladách v nej. Na základe toho potom môže využívať svoju najsilnejšiu zbraň – dar reči – a to spôsobom, že s ním bude výrazná časť, hoci niekedy menšinová časť spoločnosti súhlasiť – minimálne čo sa obsahu toho-ktorého prejavu týka.
Keď bolo výhodné hovoriť o jadre EÚ, hovoril o ňom. Kým Lajčák nepolarizoval spoločnosť, bol to podľa Fica najlepší minister zahraničných vecí. Keď bolo žiadúce bojovať proti "extrémizmu", postavil sa na tlačovej konferencii pred kamery v obklopení maskovaných mužov, ktorí naše Slovensko od "extrémistov" uchránia.
Zaujímavé boli vyhlásenia o imigrantoch v roku 2015. Zatiaľ čo Fico pred kamerami brojil proti kvótam a z bilboardov chránil Slovensko – poslanci Smeru v Európskom parlamente hlasovali za prijímanie migrantov a utečencov z mimoeurópskych krajín.
Podobne zaujímavo pôsobia jeho výroky o Sorosovi, s ktorými prišiel po vypuknutí protestov Za slušné Slovensko. Áno, bola to legitímna pripomienka a taktiež otázka na prezidenta Kisku, ktorý so Sorosom rokoval za zatvorenými dverami a bez prítomnosti vládneho zástupcu. Bol to však Ficov nominant a minister zahraničia Lajčák, ktorý sa s americkým finančníkom židovského pôvodu stretol ešte predtým. Pre niekoho možno nepochopiteľne vyznieva jeho kritika mimovládnych organizácií. Boli to práve Ficove vlády, ktoré tretiemu sektoru odsúhlasili miliónové dotácie zo štátneho rozpočtu. Zrazu má pán bývalý premiér záujem na kontrole ich financovania, najmä ak sa jedná o organizácie podporované alebo riadené zo zahraničia. Jeho kabinet však financoval v minulosti aj tie.
Fico vie, kedy má hovoriť a o čom má hovoriť. Vie, kedy má nechať hovoriť Blahu, ktorý sa považuje za marxistu a verejnosť ho pozná aj kvôli jeho sympatiám k Rusku. V kontraste s tým vie Fico aj to, kedy má hovoriť o jadre Európskej únie, do ktorého podľa jeho slov chcel (a možno aj stále chce) Slovensko dostať. Vie, kedy má nechať hovoriť proamerického slniečkára Lajčáka. Všetko je to boj o dôležité voličské skupiny, ktoré budú hrať v prezidentských, ale najmä parlamentných voľbách dôležitú úlohu.
Vzhľadom na Ficovu minulosť, zmeny výrokov a postojov či (ne)preukázaný charakter preto nevidím dôvod, prečo by mu mal príčetný človek veriť. Je to notorický klamár, ktorému nikdy nešlo ani nepôjde o národ, osudy ľudí a budúcnosť našich potomkov. Ide mu o seba, o jeho kšefty, biznis pre oligarchov, miesta pre známych, kamarátov, spolužiakov a podobne. Niekedy sa stane, že z toho niečo "kápne" aj Slovákom. Určite to však pre Róberta Fica nie je primárnym cieľom.
Práve v odpovedi na otázku, či Slováci opäť naletia Ficovi sa vyjasní, či sme sa stali uvedomelým národom so šancou na reálnu zmenu situácie u nás k lepšiemu, alebo si ju vôbec nezaslúžime a budeme stále prešľapovať na mieste kvôli vlastnej naivite.
EDIT 17.1.2019: Smer ponúkol Marošovi Šefčovičovi kandidatúru na prezidenta. Ten je známy svojim eurohujerstvom a slniečkárskymi postojmi. Buď je to ďalší dôkaz Ficovho opakovaného otáčania a politickej sprenevery voči svojim vyhláseniam, alebo stranu Smer ideovo ovládli ľudia okolo Lajčáka a Fico ako autorita zlyhal.
————————————————————————————————–