Prváci na krajskom kole 54. ročníka chemickej olympiády kategórie C
Po stopách štvrtákov….
Naši prváci – chemici z I.B sú očkovaní vírusom zvaným chémia. Jedni viac, iní menej a niektorí sú zatiaľ voči látkam geniálnej vedy, ktorá nás sprevádza doslova na každom kroku imúnni…zatiaľ…dúfame. Nedočkavá skupinka: Matúš Tomášik, Nina Hanesová, Nela Ridzoňová. Jakub Matuška a Lukáš Szántó sa pod obetavým vedením pani profesorky Ing. Márie Sivákovej dostala do krajského kola 54. ročníka CHO kategórie C v plnom počte s veľmi povzbudivými výsledkami.
Po ukončení školského kola chemickej olympiády sme nedočkavo očakávali výsledky. Postúpime do krajského kola…? Keď sme sa ich konečne dočkali, mohla začať poriadna príprava, piati z našej triedy sme sa nominovali . Týždeň pred CHO sme sa dennodenne spoločne pripravovali: čítali sme si učebnice, vypracovávali rôzne úlohy a cvičenia v nich. Nadišiel deň "D", streda 16. 5. 2018. Pricestovali sme do Banskej Bystrice, kde nás prichýlila Katedra chémie Prírodovedeckej fakulty UMB. Na teoretickú časť sme mali dve hodiny. Keď som po prvýkrát uvidel zadania, zaradoval som sa, že niečo z nich viem. Postupne sa dostavil šok z úloh, ktoré som nevedel vyriešiť. Čo teraz? Začal som pomaly počítať, riešiť úlohy, ktorým som rozumel. Po pol hodine som dumal, čo budem robiť hodinu a pol? Mrkol som sa teda na tie ťažké a zistil som, že pri troche zamyslenia som vyriešil celú teoretickú časť CHO. Praktická časť prebiehala v laboratóriách, v ktorých sa po zoznámení so zadaniami ozýval zúfalý smiech súťažiacich. Prvá vážna súťaž v super labákoch. Popasoval som sa aj s praktickou časťou a výsledok ma prekvapil. Z 21 súťažiacich som skončil na II. mieste v krajskom kole 54. ročníka chemickej olympiády kategórie C. Spolu so svojimi spolužiakmi z I.B som sa stal aj úspešným riešiteľom CHO.
Matúš Tomášik I.B
Zadania boli veľmi náročné, nakoľko predbiehajú učebné osnovy. Myslím, že samoštúdium nám pomohlo s prípravou a som rada, že som sa mnohé nové veci naučila. Výsledok ma prekvapil, očakávala som, že dopadnem oveľa horšie. Som vďačná za tieto skúsenosti. Zároveň si myslím, že my piati, úspešní riešitelia CHO kategórie C, budeme aj dobrou motiváciou pre celú našu triedu.
Nina Hanesová I.B
Mal som zmiešané pocity, keď som uvidel úlohy z teórie. Tušil som, že budem mať málo bodov.
V praktickej časti som sa cítil istejší, že získam nejaké body. Bol som aj menej vystresovaný. Teraz, keď poznám výsledky, viem, že musím viac pridať v teórii. Patrím síce k úspešným riešiteľom, ale len o vlások…
6.6.2018 až 7.6.2018 sa konala exkurzia 1. – 3. ročníka odboru konzervovanie a reštaurovanie – papier, staré tlače a knižné väzby SPŠ Samuela Mikovíniho v Banskej Štiavnici, ktorú pedagogicky zastrešili Ing. Ľ. Šlauka, Mgr. R. Blaho a Mgr. art. P. Jánošík. Cieľom exkurzie bolo navštíviť Litomyšl, kde sídli Fakulta restaurování- 5. fakulta Univerzity Pardubice. V tomto akademickom roku oslávila 25. výročie svojej existencie. My sme hrdí, že dekanom tejto jedinečnej fakulty je náš absolvent Mgr. BcA Radomír Slovik (absolvent z roku 1999) a vedúcim Atelieru restaurování papíru, knižní vazby a dokumentú je Mgr. art. Ivan Kopáčik (absolvent z roku 2008 ). Druhou zastávkou bola unikátna Ručná papiereň Veľké Losiny, ktorá patrí k najstarším doposiaľ pracujúcim podnikom svojho druhu v strednej Európe a od roku 2006 je národnou kultúrnou pamiatkou ČR. Navštívili sme aj Múzeum papiera s ukážkami tradičných výrobkov.
Ako prežívali cestu a pobyt v Litomyšli druháčky….
Budík mi zazvonil o piatej ráno!!! Rozospatá a poloslepá som pohádzala posledné veci do tašky. Pred domov sme s mamčou ešte nalodili Kiku a Lucku a uháňali sme do Štiavnice. Dorazila vysnívaná FC Barcelona, luxusný a pohodlný autobus a 6 a polhodinová cesta mohla začať. Dlhánska cesta ubehla fajn, hrali sme karty, spievali sme, alebo sme počúvali pesničky a zrazu sa objavila Litomyšl. Pred Fakultou restaurování nás rozdelili do 2 skupiniek, aby sme čo najviac videli. Jednu skupinu sprevádzala absolventka fakulty, ktorá nám všetko poukazovala a vysvetlila nám, ako to na ich škole funguje. Druhú skupinu prevzal sám vedúci katedry restaurování, ktorý sa špecializoval práve na náš odbor. Poukazoval nám vzácne knihy z obdobia gotiky, renesancie a baroka. Veľmi zaujímavé! Fakulta sa nenachádza vo veľmi veľkej budove, ale aj tak som mala pocit, že sa v nej dá ľahko stratiť. Presklený ateliér pôsobil zaujímavo. Videli sme aj nádhernú modernú knižnicu. Páčilo sa mi, aké vzťahy panujú medzi študentmi a vyučujúcimi. Prešli sme dielne, prednáškové miestnosti, ale mala som pocit, že v lete tu musí byť nesmierna horúčava. Predstavte so moderný presklený skleník v tvare kocky. Chodila som ako japonská turistka s foťákom doslova všade. Od 17:00 sme sa vybrali do mesta , kde sme spoznávali historické centrum – najdlhšie námestie v strednej Európe: (ale najmä nás zaujímalo, kde sa dá dobre najesť- obsluha pomalá, ale pizza a cestoviny úžasné!!!). Večer sme sa kochali prekrásnym západom slnka. Večer nás prekvapil starší pán, ktorý hral na klavíri. V pyžamách sme si posadali na chodník a počúvali sme… Nečudo, že po toľkých dojmov sme nemohli zaspať.
Na druhý deň sme absolvovali exkurziu do múzea ručného papiera. Veľké Losiny sú miestom, kde som videla obrovský holender …asi ako polovica nášho autobusu. Ručný papier tu vyrábajú tradičným postupom z bavlny a ľanu. Nebudem klamať, bolo tam super, ale nových informácií sme sa ako podkutí druháci nedozvedeli až tak veľa. Treba pochváliť pána profesora Ing. Šlauku, ktorý nás všetko o výrobe ručného papiera naučil v prvom ročníku a pamätáme si to stále! Dozvedeli sme sa, že vďaka vysokej kvalite a dlhej trvanlivosti ručného papiera z tejto papierne, vyhľadávajú jej výrobky výtvarní umelci a aj konzervátori kníh, listín. Kvalitný papier nachádza využitie aj vo významnej firemnej a osobnej korešpondencii. Je proste reprezentatívny.
Ešte stále vo mne prežíva eufória z výletu. Som nadšená, že sme priamo na vlastné oči uvideli možnosti pokračovať v štúdiu nášho odboru na vysokej škole Fakulty restaurování v Litomyšli. Vďaka výletu sme sa aj lepšie spoznali všetky ročníky navzájom.
Študentky Laura Kučíková a Tereza Šormanová z II. O triedy spolupracovali na projekte Divadla Štúdia tanca s názvom 3×20 a vytvorili návrhy kostýmov pre novú tanečnú inscenáciu. Výborná skúsenosť a náročnosť zadaní v súvislosti s choreografickým zámerom predstavujú pre naše dievčatá výbornú skúsenosť. Vytvorili kostýmy pre tri odlišné 20 minútové choreografie projektu 3×20, ktoré predvádza Divadlo Štúdio tanca v Banskej Bystrici.
Naša práca v Divadle Štúdio tanca bola zo začiatku náročná, pretože to bola naša prvá skúsenosť a zadania choreografov boli úplne abstraktné.
S každým ďalším a ďalším návrhom sa vďaka pomoci a indíciám choreografov naše návrhy stále zlepšovali a vyvíjali.
Kostýmy sme museli prispôsobiť tanečníkom tak, aby v nich bolo možné tancovať , aby ich pri tanci neobmedzovali a vyjadrovali myšlienku čiastkových projektov.
Túto spoluprácu s choreografmi vnímam nielen ako veľmi dobrú skúsenosť, ale aj ako príležitosť zažiť niečo výnimočné, tvorivé, skutočné…
Laura Kučiková, II.O
Začnem asi tým, že keď som sa prvýkrát dopočula o tejto možnosti, neverila som vlastným ušiam. Ani som len netušila , čo to bude , bála som sa, že niečo pokazím, alebo nebudem mať nápady. Aj tak sme ponuku z Divadla Štúdio tanca prijali a tešili sa z toho, čo všetko sa dokážeme vďaka modernému projektu naučiť . Čakal nás kopec cestovania a stretávania sa s choreografmi. Bolo obohacujúce vypočuť si ich názor. Zblízka sledovať, ako vznikajú choreografie, ktoré majú riešiť problémy našej doby. Samozrejme aj hudba ktorá dodávala neuveriteľnú atmosféru . Niekedy som však nevedela, akým smerom sa pohnúť, keďže nám hudba či choreograf úplne zmenili pôvodné plány (netušila som, ž e hudba dokáže dodať úplne iný nádych predstaveniam). Keďže to bola tímová práca, konzultovali sme a vždy sme dospeli k nejakému výsledku, ktorý sa potom osobne alebo mailom odsúhlasil. Milá bola aj pani, ktorá kostýmy šila. U mňa ma obrovské uznanie, keďže výsledok bol úžasný a bolo skvelé sledovať celý vývoj realizácie kostýmov.
Ani vyberanie látok nebolo tak jednoduché, ako som predpokladala. Sem- tam som mala pocit, že to je aj najťažšie zo všetkého. Látky museli spĺňať kopec kritérií, napríklad aby boli elastické, museli obsahovať bavlnu a korešpondovali s farbou návrhu.
Dúfali sme že sa všetko do premiéry stihne. Všetky kostýmy pod svetlami dostali úplne iný nádych. Bolo to fascinujúce. Ja osobne som v celku spokojná. Všetci boli milí a ja som sa veľa naučila. Čo viac si priať! K tomu premiéra bola úchvatná. Ťažko by som hovorila, ktorá časť sa mi páčila najviac.
Terezka Šormanová II.B
Žiaci prvého a tretieho ročníka odboru geodézia, kartografia a kataster sa v dňoch 24. až 27. apríla zúčastnili tradičného terénneho cvičenia z geodézie v rekreačnej oblasti Počúvadlo. Prváci počas cvičení zameriavali – mapovali polohopis časti chatovej osady. Tretiaci sa venovali mapovaniu brehov a najbližšieho okolia jazera Počúvadlo modernými geodetickými technológiami. Okrem práce absolvovali účastníci výstup na vrch Sitno spojený s výkladom o jeho prírodných a historických špecifikách. Na vrchu Sitno si vypočuli odbornú prednášku o bodoch geodetických bodových polí, ktoré sa v lokalite Sitna nachádzajú. Súčasťou pobytu na Počúvadle bola aj návšteva a vystúpenie sokoliarov na ZŠ v obci Štiavnické Bane.
Ing. Dalibor Kostra
Terénne cvičenia pre II. ročník odboru životné prostredie boli zamerané na taxonómiu rastlín a živočíchov v nadväznosti na predmet Biotické zložky prostredia. Lokalita jazera Počúvadlo v CHKO Štiavnické vrchy ponúkala možnosť pozorovania veľkého počtu zákonom chránených druhov. Žiaci sa učili ekologicky zhodnotiť ekosystémy aj s ich antropickým vplyvom. Terénnych cvičení sa v dňoch: 24. – 27.4. 2018 zúčastnilo 9 žiakov II.Z.
RNDr. Zdenka Zupková
25.-27. apríla 2018 sa uskutočnil 40. ročník celoštátnej prehliadky Stredoškolskej odbornej činnosti, ktorá sa konala pod záštitou Ministerstva školstva, vedy výskumu a športu SR vo výskumnom centre Žilinskej univerzity v Žiline. V stredu 25. 2018 po registrácii súťažiacich čakali zaujímavé exkurzie a o 19:00 slávnostné otvorenie jubilejného 40. ročníka SOČ v novej menze.
Súťažiacich privítala rektorka žilinskej univerzity Ing. Tatiana Čorejová, nasledoval príhovor županky Žilinského samosprávneho kraja Ing. Eriky Jurinovej a príhovor riaditeľa Inštitútu odborného vzdelávania Michala Nemca.
26.4. sa od 8:00 konali obhajoby prác študentov, popoludní nasledovala diskusia k prácam po jednotlivých odboroch.
Všetci účastníci sa zhodli, že účasť na celoštátnej prehliadke SOČ je mimoriadne náročná na prípravu i samostatné prezentovanie prác. V jednotlivých kategóriách bolo mnoho zaujímavých prác na veľmi dobrej úrovni , stále je možné načerpať nové inšpirácie, ako práce zdokonaliť .
O 19:00 sa uskutočnilo slávnostné vyhodnotenie a odovzdanie cien, oslava pokračovala diskotékou pre študentov.
V celoštátnej prehliadke sme mali 5 želiezok v ohni, dve z nich siahali na méta najvyššie: krásne I. miesto vo svojej kategórii obsadila Anna Fulajtárová zo IV. B. Dvojica: N. Jančoková a P. Slováčeková sa umiestnila na 2. mieste. Uvádzame práce, ktoré postúpili z Krajského kola SOČ v Lučenci:
Kategória 03
Využitie lipázy pri reštaurovaní papiera – P.E Kelemenová – IV.B (Ing. Elena Šlauková)
Kategória 03 – 2. miesto
Ručná výroba mydiel – L. Vicianová – IV.B (Ing. Elena Šlauková)
Kategória 06 – 2. miesto
Využitie slimačieho slizu achatin vo farmakologickom priemysle – A. Fulajtárová – IV.B (Ing. Slavomíra Kašiarová, PhD.)
Kategória 10 – 1. miesto
GIS vo forme MIS pre obec Voznica– N.Jančoková , P.Slováčeková – IV.G (Ing. Ingrida Miháliková)
Kategória 06 – 2. miesto
Interaktívna mapa čiernych skládok odpadu na území mesta Banská Štiavnica – M. Blahút – IV.G (Ing. Dalibor Kostra)
Ing. Miháliková Ingrida
Od 24. apríla do 27 . apríla sme sa zúčastnili Celoštátnej prehliadky SOČ v Žiline. Do Žiliny sme sa odviezli autobusom, v ktorom boli víťazi Krajského kola SOČ , ktoré sa konalo v Lučenci. Exkurzia na Žilinskej univerzite bola zaujímavá, predstavili nám svoje študijné odbory. Neskôr sme sa ubytovali a podľa pokynov usporiadateľov sme sa presunuli na večeru. Nasledovalo slávnostné otvorenie, kde nám predstavili osobnosti zo žilinského kraja, potom nasledoval kultúrny program . Na ďalší deň sme sa opäť vrátili na univerzitu , kde nás čakal náročný deň obhajoby prác. Každý z nás bol zaradený do príslušného odboru, v každom odbore súťažilo 16 súťažiacich a štvorčlenná odborná komisia prísne hodnotila. Konkurencia bola naozaj veľká, všetci mali podľa môjho názoru veľmi dobré práce. Po obhajobách nasledovala diskusia , kde komisia analyzovala naše práce, v čom sme robili chyby, ale zároveň nás aj vydvihla a to tým , že je veľmi dobré a prospešné, že aj mladí ľudia majú záujem o SOČ a disponujú úžasnými nápadmi. Po náročnom dopoludní sme sa vydali na obed a po chvíľke pauzy a oddychu, zasa naspäť do univerzitných priestorov. Nasledovalo slávnostné vyhodnotenie Celoštátneho kola SOČ, ktoré sa týkalo všetkých prác. Keď sa umiestnil niekto z nášho kraja na 1. až. 3. mieste prestížneho Celoštátneho kola SOČ, všetci sme sa tešili. O to väčšia radosť , keď ocenení pochádzali z našej školy. Na krásnych druhých miestach sa umiestnili rovno dve naše práce . Nasledovalo vyhodnotenie môjho odboru: zdravotníctvo a farmakológia. Vyhodnocovanie začalo od 5. miesta po 1. priečku. Najprv som nevenovala vyhlasovaniu výsledkov prílišnú pozornosť, aj som si povedala , že ja tam určite figurovať nebudem … No potom to prišlo… Získala som 1. miesto ! Spočiatku som nechcela ani veriť, že prečítali moje meno. Nevedela som, či sa mám smiať, alebo plakať. Dlho som sa spamätávala, veď počas celej obhajoby som bola prechladnutá. Neuveriteľné sa stalo skutočnosťou. Priniesla som do svojej školy ocenenie najvyššie: 1. miesto z Celoštátneho kola SOČ v odbore 06:zdravotníctvo a farmakológia.
Anna Fulajtárová, IV.B
Deviati študenti našej školy mali to šťastie, že sa mohli zúčastniť 10 denného pobytu na Počúvadle v rámci programu Erazmus plus, akcia Mládežnícke výmeny. Aj keď sa naša škola v prvom rade uchádza o odborné pracovné mobility v zahraničí, nedokážeme zabezpečiť vhodné pracovné umiestnenia všetkým záujemcom. Preto sme uvítali možnosť zapojiť sa do medzinárodného projektu Mládežníckych výmen, spolu so školami z Litvy, Maďarska, Rumunska a Estónska. Účasť na projekte nám ponúkla mimovládna organizácia Občiansky spolok v Lučenci. Manažérkou projektu a sprevádzajúcou osobou za našu školu bola RNDr. Valentína Vajsová. Ďalšou sprevádzajúcou osobou bol Ing. Arch. Pavel Fabián. Pracovným jazykom stretnutia bola angličtina a obsahom projektu boli dve súvisiace témy: priblížiť mladým podnikanie, úspešné podnikateľské nápady v oblasti multimédií, alebo využitie multimédií pri inom type podnikania.
Obsahom projektu boli teda nasledujúce témy:
Cieľom projektu bolo priblížiť študentom podnikanie ako jednu z možností vlastnej kariéry, naučiť ich základom práce s multimédiami, ktoré sa stali nevyhnutnosťou pri dnešnom spôsobe podnikania a marketingu, pracovať na zvyšovaní sebavedomia a viery v seba a v svoje nápady, naučiť ich vypracovať dobrý podnikateľský plán, a realiziovať ho s podporou multimédií. Metódy, ktoré sa počas týchto pracovných stretnutí využívali, boli brainstorming, strategické plánovanie, vývoj a príprava podnikateľského zámeru, plánovanie nákladov a úvod do rôznych typov multimédií spolu s rôznymi typmi metód neformálneho vzdelávania, ako teambuildingové hry, simulačné cvičenia, hranie rolí, súťaže, prezentácie, otvorené diskusie, narábania s faktami a číslami ako aj kreatívna práca. Mladí ľudia si odnesú domov okrem vlastných podnikateľských plánov aj tzv. Youthpassy, čo sú sa vlastne certifikáty o tom, že dokážu pracovať v tíme v cudzojazyčnom prostredí, ovládajú základy podnikania a práce s multimédiami, dokážu zaujímavo prezentovať svoje nápady a projekty, ale i krajinu, z ktorej pochádzajú. Tieto európske certifikáty sa tešia čoraz väčšiemu uznaniu pri uchádzaní sa o univerzitné štúdium alebo pri hľadaní práce v celej Európe.
A čo hovoria samotní účastníci?
Saša 3G:
Asi nikto z nás by si nemyslel, že tých desať dní nakoniec prejde tak rýchlo. Musím však povedať, že (teda aspoň pre mňa) prvé dni neboli najľahšie. Prostredie síce nie až tak neznáme, no množstvo nových ľudí z Maďarska, Rumunska, Litvy a Estónska, s ktorými dohodnúť sa niekedy nebolo až tak jednoduché. Sama som však zistila, že niekedy sa dá dorozumieť aj bez slov.
Začali sme však pekne pomaly. Prvé dni sme sa len zoznamovaním a učili sa naše mená (ja osobne som sa ich učila ešte celý zvyšok pobytu 😀 ) až sme sa postupne dostali k hlavnej téme programu. Ako začať vlastný biznis v multimédiách, teda naučiť sa pracovať s fotoaparátom, kamerou či vyznať sa v rôznych programoch slúžiacich na upravovanie fotiek a videí. Nie vždy sme len sedeli a počúvali. Každé stretnutie sme napríklad začínali takzvaným enegizerom. Energizer bol niečo ako cvičenie, či hra ale oveľa zábavnejšie. Nechýbali ani medzinárodné večere, kde mala každá krajina možnosť povedať niečo o svojej histórii, zvykoch, či tradičných jedlách a nápojoch, ktoré sme neskôr mohli ochutnať. Počasie nám teda prialo, čo by vám potvrdili aj naši estónski kamaráti, u ktorých sú takéto teploty vrcholom leta. Niekedy sme ani naše stretnutia nemali vnútri, ale vonka pri jazere, pekne usadení na tráve. V piatok sme absolvovali výlet do Banskej Štiavnice. Začali sme exkurziou v štôlni Bartolomej, pokračovali obedom v Meštianskej pizzerii a po obede sme zahájili lov na štiavnické pamiatky. A to doslova! Rozdelili nás do skupín, rafinovane, tak aby v každej bol len jeden Slovák, rozdali nám plániky s fotkami pamiatok a my sme ich museli hľadať a ako dôkaz sa s nimi odfotiť.
A potom, pomaly, ale isto prišiel ten najťažší no zároveň asi najkrajší….posledný deň. Lúčenie s novými kamarátmi s pocitom, že už sa pravdepodobne nikdy nestretneme nebolo najľahšie. Som rada, že som mohla spoznať toľko úžasných ľudí a myslím že okrem certifikátu si každý domov odniesol aj kopu dobrých spomienok. Na záver mi už neostáva povedať nič inšie ako len jedno veľké ĎAKUJEM.
Diana 3G:
V čase od 14.4 do 23.4 sme sa zúčastnili mládežníckeho pobytu Európskej Únie s názvom Erasmus+ na Počúvadle. Témou boli multimédiá a biznis. Programu sa zúčastnili krajiny ako Estónsko, Litva, Maďarsko a Rumunsko. Dni plynuli rýchlo, pretože sme stáli robili rôzne zábavné aktivity hlavne v skupinách. Mne osobne sa najviac páčili hodiny o biznise. Navrhli sme si svoj produkt, ktorý sme chceli predávať a potom sme urobili kratšiu, podobnú formu biznis plánu. Neskôr sme náš produkt prezentovali pred ostatnými skupinami. Zo začiatku bolo ťažké hovoriť pred skoro 50 ľuďmi, ale potom sme sa viac spriatelili a bolo to v poriadku, brali sme veci viac zľahka a nebolo to nič vážne. Taktiež sa mi páčili takzvané kultúrne večery, kde každá krajina prezentovala svoje tradície a zvyky, kde sme mali možnosť ochutnať trochu jedla z každej krajiny. Avšak, stihli sme toho omnoho viac a určite by som sa takéhoto projektu zúčastnila znovu a odporučila by som to každému mladému človeku, ktorý sa rád učí a chce si precvičiť angličtinu.
Mirka 3G:
Jedným slovom super!
Je pravda, že som tam nechcela ísť, pretože moja znalosť angličtiny nie je najlepšia, takže som mala trošku strach, ako to celé dopadne, ale vôbec neľutujem.
Spoznala som veľa skvelých ľudí, ktorí boli na tom s angličtinou podobne ako ja, takže to vlastne celé dopadlo dobre. Stretli sme sa ľudia z rôznych krajín a to Maďarsko, Estónsko, Litva, Rumunsko a my Slovensko. Naučila som sa mnoho vecí týkajúcich sa podnikania, fotografovania a tvorby videí. Všetko nám to prezentovali dvaja super ľudia, ktorí mali s nami strpenie aj keď nie vždy to s nami bolo ľahké. Zo školy sme sa stretli super partia, ktorá si rozumie a to na tom bolo super. Keď sme niečo nevedeli, poradili sme si a vždy sme si mali čo povedať. Väčšinou sme boli rozdelení do skupín, takže sme stále komunikovali po anglicky. Robili sme rôzne malé "projekty" , mali sme mali vymyslieť nejaký produkt, ktorý by bol užitočný pre ľudí, fotili sme fotografie s rôznym zadaním, takisto sme natáčali video k nášmu vymyslenému produktu a mnoho ďalšieho. Tieto naše výtvory sme potom museli pred všetkými prezentovať. Jednou z aktivít bolo tiež prezentovanie krajiny, z ktorej sme prišli. Mohli sme tam vidieť tradičné jedlá, odevy, tance a tak isto sme o tej krajine aj niečo porozprávali. Ja keďže už dlho tancujem v súbore, som predviedla nejaké temperamentné slovenské tance a niektoré kroky som naučila aj iných účastníkov.
Na tom celom sa mi páčilo hlavne to, že to celé bola jedna veľká zábava a nie nejaké nudné seriózne prednášky. Mali sme veľa aktivít spojených so zábavou, ako napríklad "energizer", pri ktorom sme naberali silu do nových aktivít, "punishment" ak niekto meškal na stretnutie, "gossip" či "secret friend".
Veľmi sa mi tam páčilo, určite neľutujem že som sa mohla zúčastniť tejto akcie a ak by bola možnosť, určite by som išla znovu. J
Aďa 3D:
Som rada, že tie najkrajšie jarné dni som mohla stráviť na Počúvadle so super ľuďmi, kde som zažila smnožstvo zábavy, získala nové informácie a spoznala milých ľudí. Každý deň sme mali 4 pracovné stretnutia, ktoré sa vždy začínali tzv.energizermi. Vždy som sa pri nich najviac nasmiala. Bola to veľká zábava robiť rôzne tie cvičenia, ako napr. lietať cez pavučinu, objímať sa, či dokonca "chovať" vlastného zajaca. Pracovné stretnutia sa sústreďovali hlavne na oblasť podnikania a multimédiá. Fotili sme, natáčali, vytvárali vlastný podnik a dokonca som mala možnosť vyskúšať si riadenie dronu. Večery patrili spoznávaniu ostatných kultúr ako aj prezentovanie tej našej, a po nich nasledovala už len party a wellness až do neskorých večerných hodín. Erazmus mi dal tie najkrajšie zážitky, na ktoré len tak ľahko nezabudnem.
Andrea 3B:
Pobyt na Počúvadle s ďalšími študentmi z cudziny bol veľmi príjemný. Keďže každá krajina prezentovala svoje jedlo, tance, piesne a nejaké pikošky, mali sme možnosť dozvedieť sa, ako žijú a naučili sme sa aj nové cudzie slová. Naučila som sa lepšie vyjadrovať v anglickom jazyku a po pár dňoch som bola nastavená na angličtinu tak, že som už aj na Slovákov rozprávala po anglicky. Inštruktori boli veľmi priateľskí a povzbudzovali ma. Vždy sa snažili pomôcť a vysvetliť nám úlohy. Mne tento pobyt veľmi pomohol. Naučila som sa lepšie vyjadrovať v angličtine, používať fotoaparát a kameru efektívnejšie. Keďže sme sa učili aj niečo o biznise, bola som donútená opustiť svoju komfortnú zónu a rozprávať pred všetkými o našom projekte. Ukázali nám, že aj práca v skupine, ktorá navrhuje postup pre začatie kariéry môže byť zábavná. Všetci boli priateľskí a ochotní. Každý sme mali tajného priateľa, ktorý nám spríjemnil deň darčekom alebo povzbudzovaním. Aby všetko nebolo o učení, písaní a plánovaní kariéry mali sme aj zábavné hry, ktoré môžme využiť aj v škole alebo v budúcej práci. Absolvovanie Erasmu+ je veľmi dobrá skúsenosť, ktorá nám ukázala, že aj učenie sa a vážne veci možno spraviť zábavnými a príjemnými.
Slavo 3D:
Erasmus+ je medzinárodný projekt pre študentov so zameraním na neformálne vzdelávanie. Išlo o spoluprácu so zahraničnými študentmi na rôznych úlohách, vďaka ktorým som si výrazne zlepšil komunikáciu v angličtine a spoznal nových zaujímavých ľudí. Toto spoznávanie bolo vždy veľmi zábavné a vtipné hlavne vďaka našim facilitátorom, ktorí vždy vedeli zabezpečiť super náladu. Bývali sme pod Sitnom pri jazere Počúvadlo, kde sa konali aj pracovné stretnutia, niektoré vnútri iné vonku. Na týchto stretnutiach sme mávali prednášky o multimédiách. Po prednáške nám dali úlohu s rovnakým zameraním ako bola prednáška, aby sme si tieto vedomosti odskúšali aj v praxi. Každý večer bol voľný program, ktorý sme využili na wellness alebo spoločenské aktivity. Tento projekt považujem za najväčšiu a najužitočnejšiu skúsenosť v mojom živote. V závere projektu sme dostali certifikát, ktorý nám môže pomôcť pri uchádzaní sa o štúdium na vysokej škole alebo o zamestnanie.
Adam: 3 PG
Samotný program mi pomohol vyrásť ako človeku, zlepšil som si angličtinu a naučil som sa ako sa postaviť problémom s otvorenou mysľou. Naučil som sa, ako by som mohol začať kariéru v multimédiách. Mali sme možnosť pracovať s rozličnými prístrojmi a programami pre fotky a videá. Zoznámili sme sa s rozdielnymi kultúrami a tradíciami. Všetci máme z projektu nezabudnuteľné spomienky.
Lenka 3PG
Projekt sa mi veľmi páčil, stretla som kopu nových a úžasných ľudí, aktivity boli plné zábavy a dozvedela som sa pár nových zaujímavých informácií. Bola to pre mňa veľmi dobrá skúsenosť, ktorá ktorá ma naučila hlavne komunikovať s ľuďmi a spoznávať iné národnosti. Každý z nás mal možnosť vyskúšať si foto a video techniku a naučiť sa s ňou pracovať. Absolvovali sme aj veľmi zaujímavé výlety s rôznymi aktivitami, ktoré boli veľmi zaujímavé a zábavné. Mali sme dostatok voľného času na trávenie času s ostatnými. Tak isto nechýbali ani večerné párty. Určite sa budem chcieť zapájať aj do ďalších podobných projektov v budúcnosti.
Kubo 3P
Erazmus + je výborný projekt pre mladých ľudí, ktorý si chcú zlepšiť anglicky jazyk , pracpvať v skupinách, spoznať nových ľudí a ich krajiny a kultúru z celej Európy. Ďalej sa dozviete veľmi potrebné informácie na tému projektu, na ktorú sa prihlásite. Tak isto dostane Youthpass, ktorý vám pomôže ako príloha k prihláškam na vysoké školy a tak isto aj pri pohovoroch na pracovné miesta. Určite to odporúčam všetkým mladým ľuďom ktorý radi cestujú a chcú ma sebe pracovať a nie iba sedieť doma, ale urobiť niečo pre svoju budúcnosť.
Valentína Vajsová, sprevádzajúca učiteľka:
Mala som obrovskú radosť a zadosťučinenie ako manažérka projektu, keď som videla radosť a spontánnosť s akou sa naši študenti zapájali do všetkých typov aktivít aj napriek tomu, že dosť často (keďže to bola ich prvá skúsenosť s takýmto typom projektu) to bolo hlavne o prekonávaní samého seba, svojich obáv a obmedzení. Ako učiteľka angličtiny som bola tiež veľmi rada, že dokázali komunikovať v autentickom cudzojazyčnom prostredí a dokonca aj prezentovať v angličtine výsledky prác svojich tímov. Bol to úplne iný typ komunikácie ako na hodinách angličtiny. Prekvapili ma aj veľkou kreativitou pri predstavovaní svojej krajiny. Ako milovníčka folkóru musím povedať, že naše študentky svojou temperamentnou ukážkou slovenských ľudových tancov strhli aj ostatných účastníkov, aby sa spontánne pridávali a vyskúšali si základné kroky našich tancov. Nakoniec môžem zhrnúť, že som na všetkých našich zúčastnených študentov veľmi hrdá!
Neuveriteľné ! V konkurencii 21 škôl z troch štátov (SR, ČR a Ukrajina) získali žiačky odboru Odevný dizajn krásne tretie miesto v medzinárodnej súťaži Módna línia mladých v Prešove.
V dňoch 12. – 13. apríla 2018 sa v Prešove konala súťažná prehliadka Módna línia mladých, ktorá je voľným pokračovaním súťaže Mladý módny tvorca v Trenčíne, odkiaľ sme si v minulosti prinášali prestížne ocenenia.
Organizátorom súťaže je SOŠ podnikania v Prešove. Gestori MLM Prešov sú: Ministerstvo školstva SR, Prešovský samosprávny kraj a Krajský školský úrad v Prešove. Ako informoval riaditeľ školy Ing. Stanislav Kuchta, tento rok súťažilo 650 modelov (145 vystúpení!) v ôsmich kategóriách. 21 škôl prinieslo do Prešova to najlepšie, čo vytvorili budúci módni dizajnéri. Osemčlenná porota hodnotila kreativitu, vhodnosť použitého materiálu, úroveň krajčírskeho spracovania a v niektorých kategóriách aj funkčnosť. Okrem prvých troch miest vo všetkých ôsmich kategóriách, udelila aj 5 mimoriadnych ocenení.
O naše tretie miesto sa zaslúžili dievčatá z II.O: Kučiková, Kvaková, Dufeková, Šormanová….., ktoré priniesli na prešovské mólo svoju klauzúrnu prácu: Symetria a geometrické tvary. Kolekciu nazvali výstižne: Malá Parížanka. Predviedli ju na hudbu z filmu Amélia z Montmartu. Súťažili sme v troch kategóriách, kde sme zaujali, napr. historickým korzetom, extravagantnými šatami vo voľnej tvorbe a taškami z modrotlače v kategórii doplnky, či sakami z rifľoviny.
Našu výpravu tvorili okrem druháčok, žiaci I.O – Dávid Leštiansky, Karolína Trenčanská, Vanesa Kováčiková, Simona Kováčová. Z III.O – Ľudmila Uhrinová, Júlia Mirtill Molnár, Viktória Pavlovová. Samozrejme bez pedagogického dozoru a odborného vedenia by sa tam nedostali. Mgr. art. Larisa Gombárová a Ing. Anna Melichová celú dizajnérsku mlaď z našej školy celý čas ochraňovali a usmerňovali.
Dlho sme čakali na jarné lúče slnka a oplatilo sa. Prichádzajúca jar priniesla aj čerstvý vietor do plachiet odboru Odevný dizajn SPŠ Samuela Mikovíniho. Uplynulý koniec týždňa sme trávili v Prešove na súťaži Módna línia mladých 2018. Naše dievčatá získali 3.miesto v kategórii Vychádzkové odevy za kolekciu "Malá Parížanka".
Cesta do Prešova sa niesla v pokojnej a hravej atmosfére, čo náhle zmenila konfrontácia so študentmi z ostatných škôl priamo na ubytovni. Už bolo všetkým jasné, že v PKO to nebude "med lízať". Takže večerná porada celého nášho tímu trvala do 21:00. Ráno sme už o 8:00 stáli priamo v priestoroch Čierneho Orla – PKO Prešov, veď čas na priestorové skúšky bol vymedzený len na jednu hodinu a to pre 21 škôl z Čiech, Slovenska a Ukrajiny!
Presne o 9:00 sa na prehliadkovom móle rozbehol neuveriteľný kolotoč. Naše decká bojovali ako draci. Každý náš vstup musel byť profesionálny ,a to sme nemali možnosť absolvovať generálnu skúšku. Koordinácia a načasovanie v zákulisí muselo klapať, ale naši odevári náročné a stresujúce tempo zvládli na výbornú.
Myslím, že sme v Prešove zažili taký ozajstný "FASHION WEEK". Ešte pár dní sa nám budú premietať módne prehliadky z Módnej línie mladých aj do snov.
Mgr. art Larisa Gombárová
Sympatická autorka knihy Mengeleho dievča pani Veronika Homolová Tóthová nám, študentom, 4.4.2018 v posluchárni školy sugestívne, presvedčivo a zároveň veľmi smutne predstavila príbeh pani Violy Stern Fischerovej. Zostrih 30 minútového dokumentu v úvode prednášky trval l en 8 minút, ale sila príbehu mladého židovského dievčaťa Violy Sternovej prenikla ku každému, kto v stredu sedel v posluchárni … Viola prežila hrôzy štyroch koncentračných táborov počas II. svetovej vojny: Osvienčim-Brzezinku, Ravensbruck, Buchenwald, Neustadt bei Coburg – továreň Siemens. Viola Sternová zorganizovala útek počas pochodu a pomohla chytiť a usvedčiť krutú dozorkyňu z tábora v Birkenau. Krásne detstvo a mladosť v Lučenci sa počas vojny rýchlo zvrtlo a premenilo sa na nočnú moru. Z ich veľkej a šťastnej rodiny zostala len Viola s bratom.
Knihu Mengeleho dievča som prečítala , preto som sa lepšie vedela vcítiť do všetkého, čo autorka knihy porozprávala. Mnohé informácie som však nepoznala. Som rada, že som mala možnosť stretnúť sa s autorkou a dozvedieť sa viac nielen o knihe a pani Fischerovej, ale aj o vojne, príbehoch iných mladých dievčat a žien v koncentračných táboroch. Šokovali nás informácie , že Nemci mali vypracovaný aj plán na vyhladzovanie vlastného národa ( chorých, postihnutých, psychicky chorých, epileptikov…). Rodiny takto postihnutých detí, starších pacientov ani len netušili, že ich posielajú na istú smrť. Lekári sľubovali "vyliečenie" po šiestich týždňoch… Fakty, nové otrasné informácie zo svedectiev i z archívov boli obrovským poučením.
Ďakujem za prednášku a besedu s Veronikou Homolovou Tóthovou, pretože som mala možnosť bližšie spoznať pravdu. Bol to pre mňa silný zážitok a určite si ho zapamätám do konca života.
Bibiana Purgatová III. B
SPŠ Samuela Mikovíniho
Informácie o študijných odboroch:
Ing. Peter Coplák – 0908 343855
email@example.com
Spojovateľka: 045/6911431
Email: firstname.lastname@example.org
Copyright 2017 SPŠ Samuela Mikovíniho ©