Amanita pantherina
Huby sú veľmi vyhľadávaným rastlinným druhom, pretože sa používajú pri varení v mnohých receptoch z našej krásnej krajiny. Ako druh, ktorý v lesoch rastie voľne, je zrejmé, že úroda sa uskutočňuje hlavne v horských oblastiach, ale predovšetkým skúsenými ľuďmi. V skutočnosti je rozmanitosť húb skutočne veľká a mnohé z nich nepredstavujú jedlé druhy, ktoré sú často škodlivé pre zdravie, a preto túto činnosť nemožno vykonávať ľahkým spôsobom. Toto je prípad amanita pantherina, nie príliš zriedkavej huby v ihličnatých lesoch, ktorá patrí k druhom amanitov, ktoré môžu byť buď neškodné, alebo nie. V tomto konkrétnom prípade je na druhom mieste k amanita muscaria, huby dobre známej pre svoju vysokú otravu, pre množstvo škodlivých toxínov obsiahnutých v jej čiapke. Amanita pantherina má veľmi príjemný vzhľad, aby zavádzala neskúseného zberateľa, a to aj preto, že sa líši od jedlých druhov iba prítomnosťou bradavíc na klobúku. V každom prípade amanita muscaria a pantherina sú druhmi, ktorým sa treba úplne vyhnúť, a to aj v malom množstve.
Pantermický syndróm je porucha, ktorá postihuje žalúdočný aj neurologický systém a je spôsobená masívnym požitím amanita pantherina. Pleseň obsahuje vysoké množstvo kyseliny iboténovej, muscimolu a muscazonu, všetkých látok schopných spustiť tento syndróm, ktorý mení zmyslové vnímanie tak, že spôsobuje halucinácie, komatózny spánok, eufóriu, intoxikáciu. Okrem toho syndróm ovplyvňuje aj gastrointestinálny systém a spôsobuje problémy, ktoré nie sú dôležité. Percento toxických látok prítomných v tomto konkrétnom druhu je dokonca vyššie ako amanita muscaria, jedovatá huba par excellence, natoľko, že spôsobí smrť subjektu, ktorý požije nadmerné dávky. Je možné stanoviť maximálne tolerované množstvo dospelého jedinca v stovkách gramov amanity pantheriny, po uplynutí ktorého dôjde k úmrtiu. Pomerne nízke množstvo, ak sa domnievate, že dávka pre 4 osoby na jednoduché cestoviny s hubami je asi 300 gramov. Avšak v prípade náhodného požitia môže byť na detoxikáciu dostatočný výplach žalúdka.Ako spoznať pantherinu amanitu
Amanita pantherina sa často označuje ako nebezpečná nielen pre svoje toxické vlastnosti, ale aj preto, že je ľahké ju zameniť s jedlými druhmi. Ak na klobúku nie sú klasické biele bradavice, sú úplne podobné poľným hubám a iba jedno školené oko rozpozná rozdiel medzi neškodnými druhmi. Ostatné podobnosti sa väčšinou týkajú iných odrôd amanitu, ako sú ceciliae, rubescens a junquilleia, všetky jedovaté, a preto úplne nepožívateľné. Hlavný rozdiel medzi jedlými druhmi spočíva v žiabroch pod vrchnákom, ktoré sú vláknité a sú prítomné po celom obvode, pričom v neškodných hubách chýba. Okrem toho má klobúk Amanita pantherina v porovnaní s jedlými hubami, ktoré sú zvyčajne biele alebo tmavohnedé, skôr svetlú farbu. Niektoré druhy jedovatých húb sú však po dlhom varení jedlé, napríklad amanita rubescens. Na druhej strane v prípade amanita pantherina sa nemôže považovať za surovú alebo uvarenú, pretože toxické látky zostávajú nezmenené ani po ošetrení pri vysokých teplotách.