ROZLÚČKA SO ŠTVRTÁKMI - netradične...
Všetci sme sa stretli 28.5.2020 v školskej telocvični za presných hygienických podmienok. Štvrtáci a profesori. Najskôr zaznela študentská hymna. Potom nasledoval príhovor pána riaditeľa Mgr. Alojza Šutého, ktorý následne ocenil študentov s riaditeľskou pochvalou a odovzdal im finančnú odmenu. Súčasne boli ocenení aj naši dobrovoľníci.
Skôr, ako sa pristúpilo k odovzdávaniu maturitných vysvedčení, prišlo prekvapenie pre štvrtákov. Aby neboli ukrátení o celoživotnú spomienku na maturitnú otázku, ktorú si mohli vytiahnuť, dali im profesori možnosť. Po prečítaní ich mena mohli pristúpiť k zelenému stolu, ktorý si vybrali, či už SJL, cudzí jazyk alebo odborné predmety, potiahnuť číslo a aspoň pár vetami povedať niečo k vybranej téme. Bolo to dobrovoľné. Kto by sa vzdal tejto možnosti, mohol pristúpiť priamo pred pána riaditeľa. Štvrtáci boli statoční, každý túto možnosť využil! Ich odpovede regulovali skúšajúci, aby to malo spád. Prebiehalo to rýchlo a bolo to zábavné... Po tejto skúške študenti dostali maturitné vysvedčenie, kvet, zaznelo posledné zvonenie a úklon pedagogickému zboru. Na záver nasledovalo poďakovanie štvrtákov, kvety, spoločné foto, a to všetko s rešpektovaním hygienických opatrení. Zaznela pieseň: "Hurá, je tu matúra..." Slzy, emócie, úprimnosť a radosť s nostalgiou dotvorili chvíle, na ktoré určite nikto nezabudne! Foto, video, osvetlenie a ozvučenie zabezpečil Andrej Vojtas z 1. A a jeho kamarát Lukáš Pjontek zo SOŠ sv. Jozefa v Žiline. Celé podujatie profesionálne moderoval pán riaditeľ Mgr. A. Šutý. - Ďakujeme, nezabudneme!!!
DOBROVOĽNÍCTVO
Minulý školský rok sme na našej škole začali projekt Dobrovoľníctva. Zapojili sa do neho študenti 2.B, 3.A a 4.B triedy a spoločnými silami sme počas celého školského roka robili spoločnosť i radosť od našich najmenších až po tých skôr narodených v DONsP a ZpS aDSS. Zároveň sme absolvovali niekoľko väčších dobrovoľníckych akcií v spolupráci s DONsP a mestom Dolný Kubín.
Začal nám nový školský rok a s ním naše dobrovoľníctvo pokračuje ďalej. V septembri sme sa zúčastnili verejnej zbierky Biela pastelka, v rámci týždňa Dobrovoľníctva študentky z 3. B navštívili seniorov v ZpS a DSS v Dolnom Kubíne a strávili s nimi pekné popoludnie. K ďalšej spolupráci nás oslovila pani riaditeľka i sociálne pracovníčky zariadenia a tak sme s kultúrnym programom v októbri v rámci Mesiaca úcty k starším opäť navštívili toto zariadenie. Študentky z 3. B triedy nezaváhali ani na chvíľku a na moje prekvapenie ihneď súhlasili, že si pripravia pre seniorov kultúrny program. Taktiež sa k nim pridala aj Ivanka Šprláková z 1. A triedy a program tiež obohatila Emka Hrkľová so svojou kamarátkou Emkou. Pospievali, zarecitovali a do tanca vyzvali klientov ZpS a DSS.
Mojím veľkým prekvapením je prihlásenie ďalších vyše 20 nových dobrovoľníkov z 1. A a 1. B triedy. Pri srdci ma hreje dobrý pocit , že na škole máme študentov s veľkým srdcom, ktorí neváhajú a majú ochotu pomôcť, či spríjemniť vo svojom voľnom čase chvíle tým, ktorí to najviac potrebujú – našim chorým pacientom v DONsP, seniorom v ZpS a DSS. Našou snahou je rozšírenie spolupráce aj so Špeciálnou základnou školou v Dolnom Kubíne.
Čo dodať na záver? Som veľmi potešená našimi mladými, ktorí idú dobrým príkladom svojim rovesníkom, spolužiakom, ale i nám dospelým. Prajem vám všetkým, aby ste mali srdce vždy citlivé na potreby druhých a zažívali pocit šťastia a naplnenia z pomoci pre iných. Zároveň vyslovujem každému jednému z VÁS úprimné
Ď A K U J E M. Mgr. Katarína Bedrichová, koordinátorka dobrovoľníctva
POĎAKOVANIE
Aj touto cestou by som chcela vyzdvihnúť snahu, úsilie, obetavosť a šikovné ruky našich dobrovoľníkov, žiakov, rodičov a učiteľov, ktorí sa v tomto čase neváhali zapojiť do pomoci iným. Zo svojho voľného času venovali veľa hodín príprave, výrobe a distribúcii rúšok pre našich obyvateľov, rodinu, známych, tiež do nemocničných a sociálnych zariadení. Byť zdravotníkom celým srdcom, neznamená len odrobiť si "svoju šichtu" a zavrieť za sebou dvere. Pretože tu nejde len o povolanie, ale aj o poslanie. Ešte raz všetkým ďakujem za svedectvo zdravotníckeho poslania. Mgr. Katarína Bedrichová
ZDRAVOTNÍCI S MALTOU VO VLASOCH
Ruky biele od omietky, malta vo vlasoch... Takto by ste v týchto dňoch a týždňoch mohli vidieť našich chlapcov z Oravskej pomoci – Mareka Kurtulíka (4. A), Karola Pjenteka (3. A) a Michala Steinochera (3. B), ktorí sa rozhodli zrekonštruovať starú faru v Bzinách. Čo ich k tomu viedlo? Aký je ich cieľ a plány? Všetko sa dozviete. Dnes vám prinášame prvú časť z ich práce, ktorú robia v čase, keď sú školy kvôli koronavírusu zatvorené, a oni nemôžu ďalej pokračovať vo svojich interaktívnych prednáškach, v rámci ktorých učia deti a mládež, nielen na Orave, prvú pomoc. Keby o nich vedel Peter Jaroš, napísal by druhé voľné pokračovanie Tisícročnej včely. Každý, kto pozná toto dielo, vie, že autor v ňom vyzdvihuje pracovitosť Slovákov a hovorí, že Slováci, aby prežili, museli odnepamäti len robiť. Naši chlapci však dokazujú, že Slováci pracujú aj preto, aby druhým pomohli a urobili radosť. A to všetko nezištne. Murujú, zoškrabávajú starú omietku, dávajú stierky, maľujú... Ako praví murári, ktorí však študujú na strednej zdravotníckej škole... Každý deň dochádzajú do Bzín z hornej Oravy. Marek a Karol z Vavrečky a Michal z Námestova. Ráno prichádzajú a večer unavení a špinaví sadajú do auta, idú sa domov vyspať, a ráno sú už znova plní energie na fare v Bzinách. Príďte sa pozrieť! Môžete aj pomôcť. Každá ruka sa zíde... Medzi ich pomocníkov patrí aj Kristián Kočička a Natália Habáňová z 3. B, Tatiana Čierniková zo 4. A, ale pomáhajú aj mladí z farnosti z Kňažej.
Ich archanjelom je naša pani zástupkyňa PhDr. Silvia Rovná, PhD., ktorá ich svojimi krídlami chráni a podporuje. V rukách nemá meč, ale varechu a hrnce s jedlom, ktoré im každý deň varí a nosí na "stavbu". Odmenou je pre ňu srdce plné energie, nadšenia a nevýslovného šťastia, že máme takýchto úžasných mladých ľudí, ktorí tvoria a budujú pre radosť a úžitok druhých. Priali by sme vám ju priamo počuť, keď o nich rozpráva. Ale aj to bude... A pomáha aj jej dcéra Silvinka. Vidno, jablko nepadlo ďaleko od stromu...
Čo je cieľom tohto úžasného projektu ORAVSKEJ POMOCI? Vytvoriť priestory pre deti a mládež, v ktorých bude počas letných prázdnin detský tábor na výuku prvej pomoci. A ako sa vyjadril Marek Kurtulík, chcú z toho miesta vytvoriť komunitné centrum pre deti a mládež. Aby ho mohol využívať každý, kto bude chcieť a kto ho bude potrebovať. Tak čo vy na to? Pridáte sa?
Pokračovanie nabudúce... (rr Uzlík)
LIGA PROTI RAKOVINE – Deň narcisov
Milí kolegovia, rodičia, žiaci a priatelia školy,
aj keď sa verejná zbierka na pomoc onkologickým pacientom a ich rodinám prostredníctvom žiakov našej školy v náhradnom termíne 2. júla 2020 neuskutoční, môžete pomôcť svojím príspevkom po celý rok https://www.lpr.sk/chcem-prispiet/ alebo na číslo účtu: SK65 0200 0000 0001 0483 2012
S úctou a vďakou
Mgr. Monika Hackenbergová
REFLEXIE Márie Hurťákovej z 3. B
Talenty školy - vlastná tvorba
Život ponorený vo hviezdach
V čase, keď sa mesiac hojdal na oblakoch a ticho spieval svetu uspávanku, moje chudé telo sedelo v okne skromnej izby a moje oči hľadeli hlboko do noci. Spomínala som na to, ako som kedysi často spájala prstom hviezdy a tvorila z nich príbehy. Alebo som len čítala tie, čo po sebe zanechali iné stratené duše. Každú noc sme sa tí ublížení a nedocenení zbabelci skrývali v temnote noci a pomocou týchto príbehov sme medzi sebou rozprávali. Nikto nás nevedel pochopiť, aj keď sme dennodenne boli obklopení ľuďmi. Keď slnko pristálo na oblohe a zakrylo naše príbehy, so sklonenými hlavami sme sa schovávali v tieňoch snažiac sa zmiznúť. Báli sme sa nových ľudí, ktorí sa nám snažili dostať do našich krehkých životov. Naše srdcia fungovali len na to, aby sme prežili tento deň, a potom ten ďalší a ďalší. Dokázali sa otvoriť len cez noc, pred žiarivými hviezdami plnými zúfalcov, ako som bývala ja. Avšak nie každý, kto očami zablúdil na nočnú oblohu plnú žiariacich svetielok, vedel čítať tieto príbehy. Vedel ich čítať len človek, čo svoj život rozpustil vo hviezdach a žil pre nočnú oblohu. Keď však kamenné srdce stratilo tú tvrdú škrupinu a všetky hviezdy v ňom začali nahrádzať ľudia, príbehy sa nám v sekunde stratili. Prestali sme vnímať noc a čakali sme už len na to pálivé svetlo dňa. Časom sme zabudli na tie premárnené noci, nebolo na tom avšak nič zlé a hviezdy či tie stratené duše v nich nám to nevyčítali. Skôr boli rady, že našimi hviezdami sa stali ľudia, že tmu nahradilo svetlo a zbabelosť nahradila odvaha. A ja som si uvedomila, že potrebujem kyslík na to, aby som mohla prežiť, ale ľudí na to, aby som vôbec mohla skutočne existovať.
Búrka
Na oblohe sa rozprestreli sivé mračná a ja som iba s údivom pozorovala, ako sa moja veselá nálada utápa v daždi. Srdce mi začalo biť o čosi hlasnejšie, rytmicky mi klopalo na hrudný kôš, akoby mi chcelo dať vedieť, že je tu stále so mnou a nemusím sa báť. Opatrene som otvorila balkónové dvere a pomaly som vyšla von. Každá kvapka, ktorá dopadla na moju pokožku, zanechávala za sebou husiu kožu. Neprebehlo ani pár sekúnd a už som bola do nitky premoknutá, ale akosi mi to bolo jedno. Hľadela som uprene na oblohu a snažila som sa zachytiť každý jeden blesk, ktorý nahnevane udieral do tichých hôr. Vietor kvílil a predieral sa cez husté stromy v lese, hádzal s nimi zo strany na stranu a oni sa nebránili, iba ticho plakali. Nahnevaný hrom svojím mocným hlasom plašil zver. Doslova som hltala to divadlo predo mnou. Ako keby som hľadela na seba. Blesky boli ľudia, ktorí v mojom živote zanechali jazvy, trápili ma a ja som si to bez slova nechala prejsť. Dažďové kvapky boli slzy, ktoré mi stekali po tvári vždy, keď ma opustila milovaná osoba. Tie hlasy, ktoré ma ponižovali, slová, ktoré sa mi zabodávali do srdca a ja som sa im nevedela ubrániť ako kvíliaci vietor. Hrom, môj každý bolestivý pád, ktorý vždy odplašil ľudí, keď som ich najviac potrebovala. Som tak krehká ako príroda, keď príde búrka. Dávam ľuďom kyslík, aby dýchali a oni sa mi odvďačia hromami a bleskami. Ale nech som akokoľvek stratená a zničená, verím, že sa objaví slnko.
Predsudky
Bolo skoro ráno, možno len pár minút po šiestej hodine, avšak naša skromná vlaková stanica bola ako zvyčajne plná ľudí, ktorí sa ponáhľali do práce či do školy. Čo však bolo iné ako v ostatné dni, bolo počasie. Všetko bolo prikryté hustou hmlou a človek ledva videl pár metrov od seba. Na malej lavičke opretej o starý dom, ktorý bol len chabým pokusom o vlakovú stanicu, sa tisli dve staršie panie. Jednu z nich som poznala, neraz sa nám stretli oči, keď som vo večerných hodinách blúdila ulicami našej dedinky a ona na mňa pohoršene pozerala z okna svojho domu mysliac si, že za starou čipkovanou záclonou ju nezbadám. Dvojica mladých študentov si hrkútala o písomke, ktorá ich zrejme čaká po príchode do školy. Ich splašené rozprávanie však nebolo tak hlasné ako ten márny pokus o šepkanie dvoch spomínaných starších žien na lavičke. Možno to bolo len tým, že som sa kúsok od nich opierala o starý dom pričom dvojica študentov bola o čosi ďalej alebo boli jednoducho hluché a za každú cenu chceli, aby tie šťavnaté klebety počula tá druhá. Vždy som chodila na stanicu posledná, keďže som bývala len kúsok od nej. Ale dnes len chvíľku po mne, prišiel mladý chlapec. Bol vysoký a pleť mal výrazne tmavšiu, vlasy čierne a oči hnedé ako horká čokoláda. Hneď ako prišiel, spravil obrovskú chybu, postavil sa len pár metrov od žien, tam, kde ho hmla pred nimi ešte nedokázala skryť. V našej malej dedinke som ho ešte nevidela, kto vie, kde sa tu vzal. Hneď ako sa dostal do zorného poľa stareniek, bolo počuť zdesené zhýknutie jednej z nich.
,,Pozri, aký čertisko! Kde sa tu taký nespratník vzal!"
Druhá žena len súhlasne prikyvovala a zamračene si obzerala mladíka, ktorý zrejme započul ostré slová smerujúce na jeho adresu. Nepríjemne sa ošíval na mieste a sklonil hlavu, akoby sa pokúšal splynúť so sýto bielou hmlou.
,,Pravda! Taký cigánisko tu nemá čo hľadať!"
V diaľke sa ozvalo pískanie vlaku a všetci prítomní sa pohli smerom ku koľajniciam. Tento štipľavý rozhovor medzi starenkami sa preto musel presunúť na neskôr. Mladý chlapec si len ťažko vydýchol a taktiež pomaly kráčal smerom ku koľajniciam. Prudko som sa strhla, keď som hneď vedľa seba počula krik. Videla som len ťažký pád starej ženy na koľajnice. Hlavu som rýchlo otočila smerom do hustej hmly, z ktorej sa mal čo chvíľa vynoriť vlak. Ani som sa nenazdala, a ku starej žene zoskočil mladík, ktorý len pred necelou minútou bol podľa slov ženy nespratník. Rýchlo zdvihol chudé telo vystrašenej panej a s pomocou dvoch študentov ju dostali do bezpečia. Taktiež sa hneď vyšplhal preč z koľajníc a oprášil si špinavé kolená. Vlak akurát prichádzal, ale všetci prítomní len stáli ako sochy a v šoku pozorovali mladíka a starenku. Záchranca pristúpil k starej panej a tichým hlasom sa jej spýtal, či je v poriadku. Tá len nemo prikývla, možno si ešte ani nestihla uvedomiť, čo všetko sa mohlo pred malou chvíľou stať. S pootvorenými ústami pozorovala to čertisko, ktoré jej práve zachránilo život, ako sa jej otočil chrbtom a v tichosti so sklonenou hlavou vošiel do vlaku.
Studňa
Nehybne som sedela v mohutnom drevenom kresle, iba moje myšlienky splašene behali sem a tam. Cez malé okno chalupy som pozorovala blesky, ktoré bezcitne bičovali bezbranné stromy. Dažďové kvapky sa spúšťali po púpavových listoch, až kým ich nepohltila čierna zem. A potom tu bolo moje srdce, ktoré mi uplakane klopalo na hrudný kôš a trasľavým hlasom sa pýtalo kde si. Pohľad mi padol na obrúčku trblietajúcu sa na mojom tenkom prste. Bolesť. Tá ukrutná bolesť, ktorá mi prebehla žilami, až sa mi prudko zabodla do srdca. Už nevládzem, nevládzem kráčať svetom bez tvojho sprievodu. Už nezvládam krutosť môjho života. Keď mi láskou najviac horela tvár, Boh si ťa zavolal k sebe. Noc čo noc ticho nariekam, keď ma v snoch prenasledujú tvoje tiene. Tvoj hlas počujem v letnom vánku a tvoje ťažké kroky, pod ktorými staré ošuchané dosky vždy bolestivo zapraskajú, doteraz vypĺňajú ticho chalupy. Ale to už stačilo.
Postavila som sa a pomaly prešla k malej postieľke na kraji izby. S jemným úsmevom a uplakanými očami som sa naklonila nad malé spiace telíčko prikryté tenkou plachtou. Husté čierne mihalnice jej dopadali na červené líčka a biele strapaté vlásky jej dopadali na čelo. Svoje pery som pritisla na jej čelo a rukou som jej pohladila tú anjelskú tváričku. Rozospato na mňa pozrela a tichým hláskom sa ma spýtala, kde idem.
,,Neboj, zlatíčko, ja pri tebe ostanem navždy, spinkaj ďalej."
Znova zatvorila očká a s mojím tichým 'ľúbim ťa' som opustila chalúpku, ktorá sa túlila k lesu. Bosé nohy sa mi počas behu zabárali do mokrej trávy a dažďové kvapky sa mi plietli do vlasov. Spomalila som. Ešte väčšmi som začala plakať, no bolesť srdca ma nútila ísť za tebou. S jemným náklonom sa moje telo zošmyklo do čiernej kameňom obloženej studne, ktorá sa aj tebe stala hrobom.
MODERNÉ OŠETROVATEĽSTVO
Krúžok Moderné ošetrovateľstvo vám ponúka ďalšie zaujímavé prezentácie. Kto má záujem, stačí osloviť Mgr. Ľudmilu Michalicovú.
RÁDIO AVOKÁDO - máte sa na čo tešiť!
RECYKLORÚŠKO
V 47. úlohe v Recyklohrách sme získali vzácne body vďaka PhDr. Andrei Jarabákovej, ktorá na svojom šijacom stroji, za ktorým v priebehu troch týždňov strávila dlhé hodiny, ušila vyše 800 rúšok, ktoré zadarmo rozdala pre potreby rodín a obce, asi 300 kusov v spolupráci s Miestnym spolkom SČK Martinček, 120 kusov pre potreby chirurgického oddelenia Dolnooravskej nemocnice v Dolnom Kubíne, 120 kusov pre Zariadenie seniorov a Domova dôchodcov v Dolnom Kubíne, 30 kusov DDS v Liptovskom Mikuláši, 230 pre potreby Útulku pre bezdomovcov v Kláštore pod Znievom.. A teraz ste si isto povedali: UAU!!! ĎAKUJEME!
MEDZINÁRODNÝ DEŇ SESTIER
Medzinárodný deň sestier (International Nurses Day), ktorý sa po celom svete slávi 12. mája, je pripomienkou dňa narodenia zakladateľky moderného ošetrovateľstva Florence Nightigaleovej. Pri tejto príležitosti sme si aj my dovolili zverejniť slová, ktorých autorku sme nevypátrali, ale toto pravdivé vyznanie koluje celým internetom na rôznych webstránkach... (rr)
O zdravotných sestrách
Raz sa ma niekto opýtal: Ste zdravotná sestra?
To je úžasné, vždy som to chcela robiť.
Už ako dieťa som po tom túžila.
Aké to je?
Aké je držať za ruku dieťa, ktoré mi zviera ruku a bojí sa?
Viem, čo mám spraviť, keď mu modrajú pery.
Dokážem vstať o piatej ráno, byť dvanásť hodín v práci a usmievať sa.
Môžem tvojej mame podať lieky presne podľa rozpisu.
Dokážem zachrániť tvojho otca.
Dokážem zniesť tvoj zlý deň, zlý deň ošetrujúceho lekára, nadriadenej vrchnej sestry, odbehnúť si vyplakať sa do kúta a vrátiť sa, akoby sa nič nestalo.
Viem úchytkom vypiť kávu a dávať pozor, aby nikomu nič nechýbalo.
Denne zachraňujeme životy ľudí.
Pracujeme cez víkendy a aj sviatky, pretože ľudia nie sú chorí od pondelku do piatku.
Môj život sú cudzí ľudia, ktorí ma potrebujú.
A môj súkromný život je rodina, ktorá ma čaká, kým neprídem na večeru.
Niekedy meškám, ale je to preto, že možno dnes je ten deň, kedy potrebuješ moju pomoc.
Plat? Nepýtaj sa naň.
Aké to je?
Náročné a krásne.
Poslanie, nie povolanie.
A v tom je veľký rozdiel.
web
Sestričkám
REVITALIZÁCIA ŠKOLY
Revitalizácia školy pokračuje. Jej interiér aj exteriér sa vďaka našim nepedagogickým pracovníkom mení doslova pred očami. Patrí im za to obrovské ĎAKUJEME! Stromček Olberťáčik síce zimu neprežil, ale vďaka pánovi Kurťákovi, pre ktorého je revitalizácia našej školy doslova srdcovou záležitosťou, ho nahradil nový - Kurťáčik :-)
NEZABUDNEME...
8. mája 2020 si pripomíname 75. výročie ukončenia 2. svetovej vojny v Európe, ktorá sa začala 1. septembra 1939 útokom Nemecka na Poľsko. K hitlerovskému Nemecku sa pridalo Taliansko a neskôr aj Japonsko. Proti takzvanej Osi sa združili spojenci – Veľká Británia, Francúzsko, Sovietsky zväz, USA a ďalšie krajiny. V Múzeu SNP v Banskej Bystrici sa dnes v noci rozhorí 75 sviečok za obete 2. svetovej vojny. tento akt sa začne symbolicky o 23.01 hod. v pietnej sieni.(8. mája o 23:00 vstúpil do platnosti dokument o bezpodmienečnej kapitulácii hitlerovského Nemecka podpísaný bojujúcimi stranami na hlavnom veliteľstve sovietskych vojsk v nemeckom Karlshorste - predmestie Berlína.) Odhaduje sa, že v 2. svetovej vojne zahynulo viac ako 50 miliónov ľudí, podľa niektorých zdrojov dokonca viac ako 70 miliónov. Milióny ľudí utrpeli zranenia a materiálne škody boli nevyčísliteľné. Príčinou vzniku vojnového konfliktu, počas ktorého sa bojovalo v Európe, Ázii i Afrike a do bojov sa zapojili aj občania Spojených štátov amerických, Kanady, Austrálie, Nového Zélandu a ďalších krajín, boli podľa historikov predovšetkým pocity krivdy obyvateľov štátov porazených v 1. svetovej vojne a ich odpor voči Versaillskej zmluve, hospodárska kríza na prelome 20. a 30. rokov minulého storočia a nástup nacizmu v Nemecku.Aj my spomíname a nezabudneme...
NAŠI ZDRAVOTNÍCI S HASIČMI PRE DETI Z NÁMESTOVA
Dobrovoľníci nie sú platení - nie preto, že sú bezcenní, ale preto, že sú nezaplatiteľní...
Naši zdravotníci z Oravskej pomoci (Marek Kurtulík, 4. A, Karol Pjentek, 3. A, Michal Steinocher, 3. B) majú už za sebou množstvo akcií, projektov a interaktívnych prednášok, za ktoré sme na nich veľmi hrdí a títo chalani sú skutočne vzorom pre ostatných študentov stredných zdravotníckych škôl na Slovensku! Z veľkého množstva ich akcií vyberáme Evakuáciu ZŠ Komnenského v Námestove, ktorej sa zúčastnili aj: Magdaléna Polťáková a Kristián Kočička, 3. B, Laura Plevjáková, 3. A a 9 figurantov z prvých a druhých ročníkov. Viac info na www.oravskapomoc.sk a nové číslo časopisu Uzlík...
ZDRAVOTNÍKOM PATRÍ BUDÚCNOSŤ
Koronavírusová pandémia potvrdila, že výsostné postavenie v našej spoločnosti patrí tým, ktorým dal Pánboh dar liečiť, ošetrovať, uzdravovať... S veľkým a obetavým srdcom, a to sú práve zdravotníci. Patrí im veľká vďaka, úcta a ocenenie v spoločnosti na celom svete! Sú to hrdinovia dnešných dní, ale aj budúcnosti. Sme hrdí na to, že aj naša škola vychováva a vzdeláva takýchto úžasných ľudí... Zajtrajšie RÁDIO AVOKÁDO o 19.30 hod. by mali počúvať všetci zdravotníci... Patrí im obrovské ĎAKUJEME! Teší sa na vás Andrej Vojtas...
ANDREJ VOJTAS z 1. A pochádza z Mútneho. Má 16 rokov. Medzi jeho najväčšie hobby patrí tvorba piesní, DJ –ing , úprava videa a hudby...
Znamenie: Strelec
Obľúbená farba: biela a čierna (Najviac sa mi páči, keď sú obe vzájomne kombinované.)
Obľúbené jedlo: kurací rezeň so zemiakovým šalátom
- Aké knihy najradšej čítaš?
- Najradšej čítam žáner Fantasy, Science-fiction, Post- apokalyptická tematika a diela: Hry o život, Cesta...
- Ktoré filmy ťa najviac oslovili a prečo?
- V poslednej dobe má najviac oslovil slovenský film Sviňa, lebo téma našej minulosti, nás Slovákov, ma veľmi zaujala.
- Akú hudbu najradšej počúvaš?
- Hudbu počúvam akúkoľvek, keďže sa venujem prevažne tvorbe hudby a jej mixovaniu a upravovaniu, ale najviac počúvam Dance electronic music, Techno, Bass, House...
Viac sa dozviete v novom čísle časopisu Uzlík :-)
POCHVALA RIADITEĽOM ŠKOLY
Na základe klasifikačnej porady zo dňa 6. 5. 2020 riaditeľ školy Mgr. Alojz Šutý udeľuje RIADITEĽSKÚ POCHVALU študentom štvrtého ročníka za ich výchovno-vzdelávacie výsledky, úspešnú reprezentáciu školy v SR a mimoškolskú činnosť:
4. A
- Marekovi Kurtulíkovi za vzornú reprezentáciu školy v SR, za úspešnú reprezentáciu školy v súťažiach prvej pomoci, za Oravskú pomoc, dobrovoľníctvo a dobročinnosť, za dobrovoľnícku službu a angažovanie sa pre deti a mládež v obci Vavrečka, za ktorú bol ocenený aj ŽSK, V.I.A.C. a Žilinským dobrovoľníckym centrom.
- Paule Chudjákovej za vzornú reprezentáciu školy v SR, za úspešnú reprezentáciu školy v súťažiach prvej pomoci a dobrovoľníctvo;
- Miriam Grofčíkovej za výborný prospech, za vzornú reprezentáciu školy v SR v oblasti zdravotníctva a literárnej tvorby;
- Nadi Hvoľkovej za výborný prospech, za vzornú reprezentáciu školy v SR a dobrovoľníctvo;
- Janke Juráňovej za výborný prospech a za úspešnú reprezentáciu školy v súťažiach prvej pomoci;
- Zuzane Hýlovej za výborný prospech, za úspešnú reprezentáciu školy v súťažiach prvej pomoci a dobrovoľníctvo;
- Lucii Šuhajovej za výborný prospech a dobrovoľníctvo;
- za dobrovoľníctvo: Tatiane Čiernikovej, Anežke Durčákovej, Adriáne Grofčíkovej;
- za výborný prospech: Gabriele Sivčákovej a Veronike Strapcovej.
4. B
- Natálii Smolkovej za výborný prospech a vysoko humánnu činnosť, ktorú vykonáva v mieste svojho bydliska, za ktorú bola ocenená aj ministerkou školstva SR;
- Sabrine Trabalíkovej a Simone Zaťkovej za výborný prospech;
- Emme Naništovej a Nikole Cilečkovej za úspešnú športovú reprezentáciu školy v SR.
VŠETKÝM SRDEČNE BLAHOŽELÁME!!!
Pomoc obetiam násilia
Ústredie práce a sociálnych vecí dáva pre širokú verejnosť do pozornosti kontatky na poradenské centrá pre ľudí, ktorí potrebujú pomôcť zvládnuť krízové (násilné) situácie.
Viac info v priložených letákoch: