neviem co mam robit. nevladzem zit.nechcem zit. nic sa mi nedari, vsetko sa mi kazi...a najviac ma dodrbal moj priatel..teda, teraz uz byvaly.. nedokazem sa zmierit s tym ze sme sa rozisli... a neznesiem jeho spravanie..najhorsie bolo ked mi povedal mu budem ukradnuta. to sa neda vydrzat. ako to moze clovek, ktoreho som tak lubila a s ktorym som stravila tolko casu povedat? citim sa taka zbytocna, nepodstatna, mam pocit ze ma nikto nema rad a ze som vsetkym len na obtiaz..neviem co mam robit..ale ako jedine riesenie vidim smrt. viem ze by som tym ublizila vela ludom ktori ma lubia..ale ked ja uz tak dalej nevladzem.neviem ci mam navstivit psychiatra alebo co.. a moju chut zabit sa este zhorsuju reci ako napr. ze som chora na hlavu, ze sa mam dat liecit, ze nemam v hlave vsetko v poriadku... asi som fakt blazon... poradte mi co mam robit.prosiiiim..toto sa uz fakt neda vydrzat..... :((
nechem žiť
ved sama píšeš že tí čo ťa ľúbia by trpeli!!!! no vidíš, tak ťa veľa ľudí ľúbi!!!! neoplatí sa ti umrieť pre nejakého hlupáka ktorý si ťa neváži, vieš koľko ľudí ešte stretneš??? nie nie si chorá na hlavu ani nič podobné len je teraz pre taba ťažké ísť dalej ale smrť nie je riešenie.....predstav si že o pár mesiacov možno stretneš niekoho čarovného a ten si ťa bude vážiť a bude ťa aj milovať a teraz by si umrela a on by ťa nikdy nestretol.......vieš koľkých ľudí ešte stretneš s ktorými si budeš mať čo povedať????? a aj oni s tebou, uvoľni sa máš všetko pred sebou, chod dalej a zlé myšlienky sa snaž zahnať veselou hudbou, tancom, športom, zvieratami, kamošmi.......ved máš pre čo ziť!!!!!
preboli to,vravim z vlastnej skusenosti,trvalo mi to zakazdym cca 2 roky.Prve dni som musela stale nieco robit,makat na zahrade a tak verit ze to bolo na nieco dobre pre mna.A hovorit si ze len zo dna sa mozem odrazit.Uvidis pride nieco lepsie.A to uz kazdym dnom.
venovať sa užitočným veciam, čo tak začať intenzívne športovať resp. venovať sa štúdiu cudzích jazykov?
skus nemysliet na neho a na to ako sa zachoval. Prikaz si to volou.Ked ti pride myslienka na neho tak ju odozen. Rob nejaku cinnost a ked sa ti neche kukni s idobry film hlavne si sama pred sebou povedz nebudem na to mysliet a rozoberat jeho chovanie.
v zivote prichadzaju aj velmi tazke chvile a zda sa ze sa to uz nezmeni, ze je koniec, ze ta bolest bude stale rovnaka, ale to je klam, ver mi, prezila som to a stale prezivam ze kazda kriza - nech je akokolvek tazka - netrva vecne. Boli to, je to hrozne, neznesitelne, emocie si s tebou robia co chcu ale rozum vie co je spravne, bud silna a nepoddaj sa emociam, bude to boliet ale vydrz to, za nejaky cas bude zas lahsie, viem to
a toho psychiatra mozes, alebo mozno skor psychologovi na rozhovor, mne dost pomohol v takejto krize, otazke zivota a smrti
drzim palce :)