LUČENEC. V spolupráci s Mišom Šestákom, vydavateľom kníh zameraných na regionálnu históriu, našim čitateľom aj tento rok umožníme nazrieť do ďalšieho Zborníka zo stretnutia priateľov regionálnej histórie. Výnimočne dvojdielny, vyšiel koncom minulého roka. Môžete ho dostať v lučeneckých kníhkupectvách ako bezplatnú súčasť knihy Lučenec v plameňoch strachu a hrôzy.
Súčasťou zborníka sú aj súťažné práce stredoškolákov, ktoré vznikli aj vďaka podpore ich učiteľov Sone Vargovej zo Súkromného gymnázia v Lučenci a Ivana Hraška. Dnes prinášame pohľad na školstvo v Poltári vďaka príspevku žiačky Mirky Macháčkovej.
Dlhoročný kronikár
Je zrejmé, že veľký podiel na rozvoji vzdelanosti a kultúry v Poltári mali miestni učitelia, najmä Július Pástor s manželkou. Kroniky vedené Júliusom Pástorom (školská v rokoch 1921 až 1950 a obecná v rokoch 1907 až 1957) detailne zachytávajú aktivity školy, mládeže a miestneho obyvateľstva. Predstavujú cenný informačný zdroj pre spracovanie novodobých dejín Poltára v prvej polovici 20. storočia.
Pástor kroniky dopĺňal bohatou dokumentáciou (výstrižky z novín, programy kultúrnych podujatí, fotografie, rôzne štatistiky a pod.). Správy o kultúrno--spoločenských podujatiach v obci posielal do rôznych denníkov a časopisov (Slovenský denník, Gemer-Malohont, Novohradský hlas, Stráž na Sione, Smer a iných), čím Poltár zviditeľňoval.
Prvá bola evanjelická
Založenie poltárskej cirkevnej evanjelickej a ľudovej školy zasahuje asi do 17. storočia, keď táto cirkev vznikla. Mocsáry v diele Nógrádvármegye története, vydanom v roku 1825, opisuje Novohradskú župu z rozličných ohľadov a už uverejňuje chronologický menoslov kňazov poltárskej cirkvi od roku 1622. Niekoľkými slovami spomína aj školu, takže pravdepodobne v spomenutom storočí bola založená aj poltárska škola.
Písomné pozostatky, hovoriace priamo o prvej škole v Poltári, nemáme. Pisateľ kroniky získaval informácie o minulosti školstva v 19. storočí aspoň ústnym podaním od 78-ročného vdovca Ondreja Kolimára. Z jeho slov viacero dát a informácií použil pri písaní dejín poltárskej školy.
Prvá školská budova bola postavená pravdepodobne v dobe založenia školy. K tejto budove bola v roku 1865 pribudovaná z južnej strany pri ceste tretia izba, ktorá celej budove dala podobu písmena L. Vtedajší učiteľ Gustáv Styk mal byt s tromi izbami, kuchyňu, maštaľ, chlievy a rozsiahlu pajtu, ktorá bola na žiadosť učiteľa Jána Ďuróša v roku 1904 zrúcaná.Čítajte
Miesto nej bola pre učiteľa postavená vozová stajňa. Pajty sa učiteľ zriekol preto, že v tom čase učitelia prestali hospodáriť, statok pri nízkych cenách (priemerná cena kravy bola 100 – 180 korún) nedržali, zeme dali do prenájmu a všetky pôžitky priali si dostávať v hodnotných hotovostných peniazoch.
Pri školskej budove, ktorá sa tiahla od východu na západ, bol približne 15 metrov široký, dosť malý dvor, pri ktorom rovnobežne ďalej na juh ležala pajta a malá záhradka. Podľa katastra mala školská pôda výmeru 393 siah, na porovnanie, farská 1 339 siah. Medzi pajtou a cestou vybudovali cirkevníci školskú ľudovú prvú triedu, takzvanú dievčenskú, neskoršie malú školu. Odvtedy učiteľ Ján Ďuróš, ako náhradu za odobranú čiastku záhrady, dostával od cirkvi ročne 20 korún. Druhú školskú budovu postavila poltárska cirkev výlučne len so svojou mravnou a hmotnou silou, pretože v tom čase štát konfesionálne školy hmotne ešte vôbec nepodporoval.
Prvé štátne podpory poskytol štát cirkvám v roku 1893. Poltárska škola však žiadala o podporu pre novovystavanú budovu až od roku 1896 a túto podporu aj dostala. V novej škole sa začalo vyučovanie v školskom roku 1896/97. Vyučovali sa tu dievčatá v šiestich ročníkoch. Chlapci sa učili v starej škole tiež v šiestich ročníkoch.
Toto sa zmenilo v školskom roku 1903/04, tri nižšie miešané ročníky (chlapci a dievčatá spolu) ostali v malej škole, vyššie ročníky boli vyučované aj v priestoroch učiteľského bytu, ktorého sa sčasti učiteľ dobrovoľne vzdal. Škola musela byť nevyhnutne dobudovaná, rozšírená o ďalšie triedy, stále však ako cirkevná. Prvú štátnu podporu škola dostala až v roku 1910, keď zákonom z roku 1908 bolo nariadené všeobecné bezplatné vyučovanie na všetkých ľudových školách.
Škola bola udržaná najmä z toho dôvodu, že pozemok, na ktorom stála, ostal aj naďalej cirkevným majetkom. V tomto čase bolo na cirkevnom konvente schválené, že všetky potrebné opravy na školskej budove aj s hospodárskymi budovami (okrem učebnej siene) bude platiť cirkev.
Rímskokatolícka škola
V roku 1863 prišiel na panský majetok do Poltára bývať barón Alois Baratta – Dragonó, ktorý tu založil súkromnú ľudovú školu zameranú na výučbu rímskokatolíckeho náboženstva. Škola bola založená okolo roku 1866. Prvým učiteľom bol Ondrej Horváth, rodák z Oravy. Škola existovala len z dôvodu ľudovýchovnej núdze, pretože školských detí v Poltári už aj vtedy bolo veľa.
Panská škola dlho nevydržala, štát pomoc súkromným školám neposkytoval, a tak škola približne po 15-ročnom jestvovaní zanikla. Posledným učiteľom bol Jozef Rákóczy, ktorý, ako aj jeho predchodcovia, bol nediplomovaný. Pôvodná budova panskej školy bola postavená v roku 1778 a stojí v Poltári dodnes. Neskôr v nej bola pošta, obchod a obytný dom, aktuálne je v nej umiestnené mestské múzeum.
V poltárskom školstve dlhodobo chýbali zdroje a problém bol aj s dochádzkou do školy. Bývalá maďarská vláda dokonca nariadila rodičom, ktorí nedostatočne dbali na dochádzku detí do školy, aby boli pokutovaní, pokuta mohla byť zmenená na poldňovú prácu. V skutočnosti sa toto nariadenie nedodržiavalo a na dochádz-ku sa nedbalo.Čítajte
Príspevok Mirky Macháčkovej redakčne upravil: Radovan Vojenčák