U kojemu su nizu točno kronološki navedeni procesi nacionalne integracije?
hrvatski jezik postaje službeni → sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom → ban Jelačić priključuje Međimurje → Zagreb postaje jedinstveni grad ban Jelačić priključuje Međimurje → hrvatski jezik postaje službeni → sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom → Zagreb postaje jedinstveni grad hrvatski jezik postaje službeni → ban Jelačić priključuje Međimurje → Zagreb postaje jedinstveni grad → sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom → ban Jelačić priključuje Međimurje → hrvatski jezik postaje službeni → Zagreb postaje jedinstveni grad
A B C D
Naporima bana Jelačića na očuvanju hrvatske autonomije, potkraj 1849. godine Međimurje se priključuje Hrvatskoj, hrvatski jezik postaje službeni jezik, a u dopisivanju sa središnjim organima službeni je njemački jezik. Proglasom od 15. srpnja 1881. proglašeno je sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom. Na zasjedanju vijeća, Strossmayer i Vranjican su tražili sjedinjenje Dalmacije i Vojne krajine s Hrvatskom. Zagreb tada postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Zagreb tada postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Zagreb tada postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Zagreb postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište od 1852. postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Kasnije, 1881. godine, manifestom cara Franje Josipa I proglašeno je konačno sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom. No, srpski jezik ipak postaje službeni jezik administracije. Međimurje darovnicom dolazi u vlasništvo nekadašnjih erdeljskih vojvoda Lackovića i postaje jedinstveni feudalnim posjedom. U zemlji službeni jezik postaje češki zajedno s njemačkim i latinskim. Toskijski od 1952. postaje službeni jezik Albanije. Kada je 15. srpnja 1881. proglašeno sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom, Pejačevića je zapala zadaća da provede taj posao. Francuski jezik postaje službeni jezik dvorsko-aristokratskih krugova, jezik svjetskih dvorskih salona. Flamanci se kulturno osvješćuju, a flamanski jezik postaje njihov službeni jezik. Nakon toga pohađa Ratnu školu "Ban Josip Jelačić", a 2001. postaje načelnik Zbornog podrućja Dubrovnik. Tijekom 10 stoljeća zapadnosasko narječje postaje službeni jezik Britanije. Službeni je jezik Vojne krajine (od osnivanja 1553. pa sve do njena nestanka 1881.) Jelačić je Baltića i Utješenovića pozvao 1848. u Zagreb za suradnika u upravu Vojne krajine gdje su radili i na izradi t.zv. Izlaženje je pomogao hrvatski ban Josip Jelačić. Hrvatskim banom postaje Josip Jelačić. Hrvatski jezik 1882. postaje službenim jezikom u gradu. U vrijeme Vojne krajine, u 15. stoljeću, mjesto tada nazivano Vojni Križ postaje središte općine. Rasformiranjem Vojne krajine 1871. prelazi u sastav Bjelovarske županije koja 1886. postaje Bjelovarsko-križevačka županija. Na hrvatskom saboru sazvanom za 22. kolovoza 1825. godine u Zagrebu, hrvatski poslanici za zajednički sabor u Požunu rebali su tražiti sjedinjenje Dalmacije i Vojne krajine s Hrvatskom i da ubuduće tri slavonske županije plaćaju porez kao hrvatske, jer pripadaju banskoj vlasti. Naporima bana Jelačića na očuvanju hrvatske autonomije, potkraj 1849. godine Međimurje se priključuje Hrvatskoj, hrvatski jezik postaje službeni jezik, a u dopisivanju sa središnjim organima službeni je njemački jezik. Proglasom od 15. srpnja 1881. proglašeno je sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom. Na zasjedanju vijeća, Strossmayer i Vranjican su tražili sjedinjenje Dalmacije i Vojne krajine s Hrvatskom. Zagreb tada postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Zagreb tada postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Zagreb tada postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Zagreb postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište od 1852. postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Kasnije, 1881. godine, manifestom cara Franje Josipa I proglašeno je konačno sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom. No, srpski jezik ipak postaje službeni jezik administracije. Međimurje darovnicom dolazi u vlasništvo nekadašnjih erdeljskih vojvoda Lackovića i postaje jedinstveni feudalnim posjedom. U zemlji službeni jezik postaje češki zajedno s njemačkim i latinskim. Toskijski od 1952. postaje službeni jezik Albanije. Kada je 15. srpnja 1881. proglašeno sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom, Pejačevića je zapala zadaća da provede taj posao. Francuski jezik postaje službeni jezik dvorsko-aristokratskih krugova, jezik svjetskih dvorskih salona. Flamanci se kulturno osvješćuju, a flamanski jezik postaje njihov službeni jezik. Nakon toga pohađa Ratnu školu "Ban Josip Jelačić", a 2001. postaje načelnik Zbornog podrućja Dubrovnik. Tijekom 10 stoljeća zapadnosasko narječje postaje službeni jezik Britanije. Službeni je jezik Vojne krajine (od osnivanja 1553. pa sve do njena nestanka 1881.) Jelačić je Baltića i Utješenovića pozvao 1848. u Zagreb za suradnika u upravu Vojne krajine gdje su radili i na izradi t.zv. Izlaženje je pomogao hrvatski ban Josip Jelačić. Hrvatskim banom postaje Josip Jelačić. Hrvatski jezik 1882. postaje službenim jezikom u gradu. U vrijeme Vojne krajine, u 15. stoljeću, mjesto tada nazivano Vojni Križ postaje središte općine. Rasformiranjem Vojne krajine 1871. prelazi u sastav Bjelovarske županije koja 1886. postaje Bjelovarsko-križevačka županija. Na hrvatskom saboru sazvanom za 22. kolovoza 1825. godine u Zagrebu, hrvatski poslanici za zajednički sabor u Požunu rebali su tražiti sjedinjenje Dalmacije i Vojne krajine s Hrvatskom i da ubuduće tri slavonske županije plaćaju porez kao hrvatske, jer pripadaju banskoj vlasti. Naporima bana Jelačića na očuvanju hrvatske autonomije, potkraj 1849. godine Međimurje se priključuje Hrvatskoj, hrvatski jezik postaje službeni jezik, a u dopisivanju sa središnjim organima službeni je njemački jezik. Proglasom od 15. srpnja 1881. proglašeno je sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom. Na zasjedanju vijeća, Strossmayer i Vranjican su tražili sjedinjenje Dalmacije i Vojne krajine s Hrvatskom. Zagreb tada postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Zagreb tada postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Zagreb tada postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Zagreb postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište od 1852. postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Kasnije, 1881. godine, manifestom cara Franje Josipa I proglašeno je konačno sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom. No, srpski jezik ipak postaje službeni jezik administracije. Međimurje darovnicom dolazi u vlasništvo nekadašnjih erdeljskih vojvoda Lackovića i postaje jedinstveni feudalnim posjedom. U zemlji službeni jezik postaje češki zajedno s njemačkim i latinskim. Toskijski od 1952. postaje službeni jezik Albanije. Kada je 15. srpnja 1881. proglašeno sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom, Pejačevića je zapala zadaća da provede taj posao. Francuski jezik postaje službeni jezik dvorsko-aristokratskih krugova, jezik svjetskih dvorskih salona. Flamanci se kulturno osvješćuju, a flamanski jezik postaje njihov službeni jezik. Nakon toga pohađa Ratnu školu "Ban Josip Jelačić", a 2001. postaje načelnik Zbornog podrućja Dubrovnik. Tijekom 10 stoljeća zapadnosasko narječje postaje službeni jezik Britanije. Službeni je jezik Vojne krajine (od osnivanja 1553. pa sve do njena nestanka 1881.) Jelačić je Baltića i Utješenovića pozvao 1848. u Zagreb za suradnika u upravu Vojne krajine gdje su radili i na izradi t.zv. Izlaženje je pomogao hrvatski ban Josip Jelačić. Hrvatskim banom postaje Josip Jelačić. Hrvatski jezik 1882. postaje službenim jezikom u gradu. U vrijeme Vojne krajine, u 15. stoljeću, mjesto tada nazivano Vojni Križ postaje središte općine. Rasformiranjem Vojne krajine 1871. prelazi u sastav Bjelovarske županije koja 1886. postaje Bjelovarsko-križevačka županija. Na hrvatskom saboru sazvanom za 22. kolovoza 1825. godine u Zagrebu, hrvatski poslanici za zajednički sabor u Požunu rebali su tražiti sjedinjenje Dalmacije i Vojne krajine s Hrvatskom i da ubuduće tri slavonske županije plaćaju porez kao hrvatske, jer pripadaju banskoj vlasti. Naporima bana Jelačića na očuvanju hrvatske autonomije, potkraj 1849. godine Međimurje se priključuje Hrvatskoj, hrvatski jezik postaje službeni jezik, a u dopisivanju sa središnjim organima službeni je njemački jezik. Proglasom od 15. srpnja 1881. proglašeno je sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom. Na zasjedanju vijeća, Strossmayer i Vranjican su tražili sjedinjenje Dalmacije i Vojne krajine s Hrvatskom. Zagreb tada postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Zagreb tada postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Zagreb tada postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Zagreb postaje jedinstveni grad i kao nadbiskupsko sjedište od 1852. postaje glavni grad i integracijsko središte svih Hrvata. Kasnije, 1881. godine, manifestom cara Franje Josipa I proglašeno je konačno sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom. No, srpski jezik ipak postaje službeni jezik administracije. Međimurje darovnicom dolazi u vlasništvo nekadašnjih erdeljskih vojvoda Lackovića i postaje jedinstveni feudalnim posjedom. U zemlji službeni jezik postaje češki zajedno s njemačkim i latinskim. Toskijski od 1952. postaje službeni jezik Albanije. Kada je 15. srpnja 1881. proglašeno sjedinjenje Vojne krajine s Hrvatskom, Pejačevića je zapala zadaća da provede taj posao. Francuski jezik postaje službeni jezik dvorsko-aristokratskih krugova, jezik svjetskih dvorskih salona. Flamanci se kulturno osvješćuju, a flamanski jezik postaje njihov službeni jezik. Nakon toga pohađa Ratnu školu "Ban Josip Jelačić", a 2001. postaje načelnik Zbornog podrućja Dubrovnik. Tijekom 10 stoljeća zapadnosasko narječje postaje službeni jezik Britanije. Službeni je jezik Vojne krajine (od osnivanja 1553. pa sve do njena nestanka 1881.) Jelačić je Baltića i Utješenovića pozvao 1848. u Zagreb za suradnika u upravu Vojne krajine gdje su radili i na izradi t.zv. Izlaženje je pomogao hrvatski ban Josip Jelačić. Hrvatskim banom postaje Josip Jelačić. Hrvatski jezik 1882. postaje službenim jezikom u gradu. U vrijeme Vojne krajine, u 15. stoljeću, mjesto tada nazivano Vojni Križ postaje središte općine. Rasformiranjem Vojne krajine 1871. prelazi u sastav Bjelovarske županije koja 1886. postaje Bjelovarsko-križevačka županija. Na hrvatskom saboru sazvanom za 22. kolovoza 1825. godine u Zagrebu, hrvatski poslanici za zajednički sabor u Požunu rebali su tražiti sjedinjenje Dalmacije i Vojne krajine s Hrvatskom i da ubuduće tri slavonske županije plaćaju porez kao hrvatske, jer pripadaju banskoj vlasti.