Koja je od navedenih reakcija spontana?
Cu(s) + FeSO 4 (aq) → Fe(s) + CuSO 4 (aq) Cu(s) + 2 CH 3 COOH(aq) → H 2 (g) + (CH 3 COO) 2 Cu(aq) Cu(s) + 2 NaOH(aq) → 2 Na(s) + Cu(OH) 2 (s) Fe(s) + CuSO 4 (aq) → Cu(s) + FeSO 4 (aq)
A B C D
FeS(s) + 2H(aq) --> HS(g) + Fe(aq)

2. --> Cu(NO) + 2 HO + 2 NO(g)

ili

3 Cu(s) + 8 HNO(aq) --> 3 Cu(NO) + 4 HO + 2 NO(g)

2. Cl(aq) + Ag(aq) --> AgCl(s)

Reakcija s AgNO rabi se za dokazivanje klorida u vodi. Zn(s)+ CuSO(aq) → ZnSO(aq) + Cu(s)

Ionska jednakost se može napisati kao:

Očito je da cink oksidira ili otpušta elektrone:

Za to vrijeme bakar reducira ili prima elektrone:

Korozija (srednjovj. Zn(s)+ CuSO(aq) → ZnSO(aq) + Cu(s)

Ionska jednakost se može napisati kao:

Očito je da cink oksidira ili otpušta elektrone:

Za to vrijeme bakar reducira ili prima elektrone:

Korozija (srednjovj. NaCl(s) + HO(l) → Na(aq) + Cl(aq)

NH(g) + HO(l) → NH(aq) + OH(aq)

CO(g) + OH(aq) → HCO(aq)

Na(aq) + HCO(aq) → NaHCO(s)

2 NaHCO(s) → NaCO(s) + CO(g) + HO(g)

CaCO(s) → CaO(s) + CO(g)

CaO(s) + HO(l) → Ca(aq) + 2 OH(aq)

NH(aq) + OH(aq) → NH(g) + HO(l)

Ca(aq) + 2 Cl(aq) → CaCl(s)

Proces je vrlo ekonomičan jer se troše jeftine sirovine (kuhinjska sol i vapnenac), a amonijak, najskuplja tvar u tom postupku, i dio CO (ugljikov(IV) oksid) vraćaju se ponovo u proces (recikliraju se). Na obje elektrode događaju se iste kemijske reakcije (iako se reakcija na katodi događa u obrnutom smjeru)

Cu(aq) + 2 e → Cu(s)

Le Chatelierovo načelo govori kako će s porastom koncentracije Cu iona redukcija biti preferiranija reakcija. Navedene reakcije mogu se zapisati na sljedeći način:<chem>NaOH_{(aq)}{} + HCl_{(aq)} -> {}NaCl_{(aq)}{} + H2O_{(l)}</chem><chem>NH3_{(aq)}{} + HCl_{(aq)} -> {}NH4Cl_{(aq)}</chem>U slučaju natrijeva hidroksida, vodikovi ioni iz kiseline reagiraju s hidroksidnim ionima iz natrijeva hidroksida, te tvore vodu - prema Arrheniusovoj teoriji. Poznatije slitine:


2 Al(s) + 2 Na(aq) + 2 OH(aq) + 6 HO(I) --> 2 Na(aq) + 2[Al(OH)](aq) + 3 H(g) (tetrahidroksoaluminatni ion)

S kiselinama i lužinama reagiraju aluminijev oksid i hidroksid pa je za njih karakteristično svojstvo amfoternost. Bazični bakrov(II) hidroksid lako reagira s kiselinama dajući bakrove(II) soli:

Cu(OH) + 2 HO --> Cu + 4 HO

Dodatkom lužine otopini koja sadrži bakrove(II) ione, taloži se modri talog bakrova(II) hidroksida:

Cu(aq) + 2 OH --> Cu(OH)

Cu(OH) + 2OH -> [Cu(OH)]

U praksi, treba dodati stehiometrijsku količinu natrijeve lužine otopini modre galice. Reakciju kalcija s vodom prikazuje jednadžba:

Ca(s) + 2 HO(l) → Ca(aq) + 2 OH(aq) + H(g)

Reakcija ubrzo prestaje jer se na površini kalcija stvara zaštitni sloj kalcijeva hidroksida zbog njegove slabe topljivosti. .aq

.aq je vrhovna internetska domena ("country code top-level domain" - ccTLD) za Antarktiku. Zn(s)+ CuSO(aq) → ZnSO(aq) + Cu(s)

Ionska jednakost se može napisati kao:

Očito je da cink oksidira ili otpušta elektrone:

Za to vrijeme bakar reducira ili prima elektrone:

Daljnja poboljšanja (viši napon, manji otpor, a time jača struja, dulje trajanje, jednostavnije održavanje, niža cijena) patentirana su pod nazivima Krügerov, Meidingerov, Callaudov, Groveov, Bunsenov, Leclanchéov, Poggendorffov članak i drugi. Objašnjenje: ("s") - krutina; ("l") - tekućina; ("g") - plin; ("aq") - razvodnjen; ("Hg") - amalgam. Objašnjenje: ("s") - krutina; ("l") - tekućina; ("g") - plin; ("aq") - razvodnjen; ("Hg") - amalgam. Reakcijom dušične kiseline s bakrom:

Cu(s) + 4 HNO(konc.) Cu + 4 HNO --> Cu(NO) + 2 NO + 2 HO

Bakar se otapa u vrućoj sumpornoj kiselini, tvoreći kristale modre galice (CuSO x 5 HO). CuSO∙5HO je zapravo [Cu(HO)]SO∙HO. HNO --> H(aq) + NO3(aq)

Koncentrirana dušićna kiselina zbog jakog oksidacijskog djelovanja pasivira neke metale (primjerice: željezo, aluminij i krom) stvaranjem zaštitne oksidne prevlake. HCl(g) + HO(I) --> HO(aq) + Cl(aq)

Zbog navedene protolitičke reakcije i vrlo dobre topljivosti u vodi, vodena otopina klorovodika reagira kiselo i nazivamo je klorovodična kiselina. S energijskoga stajališta reakcija koja teče sama od sebe spontana je, a ako joj treba vanjska pobuda, ona je inducirana. Ova situacija trajala je sve do 1670-tih , kada su mogulski kanovi navodno pokušala ponovno uspostaviti svoju vlast progonom vođa aq Taghlik a aq Taghlik odgovorio traži pomoć od Zungara (koji su bili Oirati) ; . Zungari su napali Kašgariju , zatočili kana , i postavili aq Taghlik u Kašgariju . Također su pomagali aq Taghliku u nadjačavanju sa Kara Taghlik u Jarkandu . Hodže su međusobno bili podijeljeni u dvije sekte :aq Taghlik i Kara Taghlik . --> Cu(NO) + 2 HO + 2 NO(g)

ili

3 Cu(s) + 8 HNO(aq) --> 3 Cu(NO) + 4 HO + 2 NO(g)

2. Poznatije slitine:


2 Al(s) + 2 Na(aq) + 2 OH(aq) + 6 HO(I) --> 2 Na(aq) + 2[Al(OH)](aq) + 3 H(g) (tetrahidroksoaluminatni ion)

S kiselinama i lužinama reagiraju aluminijev oksid i hidroksid pa je za njih karakteristično svojstvo amfoternost. FeS(s) + 2H(aq) --> HS(g) + Fe(aq)

2. Na obje elektrode događaju se iste kemijske reakcije (iako se reakcija na katodi događa u obrnutom smjeru)

Cu(aq) + 2 e → Cu(s)

Le Chatelierovo načelo govori kako će s porastom koncentracije Cu iona redukcija biti preferiranija reakcija. NaCl(s) + HO(l) → Na(aq) + Cl(aq)

NH(g) + HO(l) → NH(aq) + OH(aq)

CO(g) + OH(aq) → HCO(aq)

Na(aq) + HCO(aq) → NaHCO(s)

2 NaHCO(s) → NaCO(s) + CO(g) + HO(g)

CaCO(s) → CaO(s) + CO(g)

CaO(s) + HO(l) → Ca(aq) + 2 OH(aq)

NH(aq) + OH(aq) → NH(g) + HO(l)

Ca(aq) + 2 Cl(aq) → CaCl(s)

Proces je vrlo ekonomičan jer se troše jeftine sirovine (kuhinjska sol i vapnenac), a amonijak, najskuplja tvar u tom postupku, i dio CO (ugljikov(IV) oksid) vraćaju se ponovo u proces (recikliraju se). Formule je HOOC · (CH2)2 · COOH odnosno HOOC(CH)COOH. 2-buten ima dva strukturna izomera:

 CH CH

 CH H Reakciju kalcija s vodom prikazuje jednadžba:

Ca(s) + 2 HO(l) → Ca(aq) + 2 OH(aq) + H(g)

Reakcija ubrzo prestaje jer se na površini kalcija stvara zaštitni sloj kalcijeva hidroksida zbog njegove slabe topljivosti. 2 CHN -> CH=CH + 2 NH

CHCHN -> CH=CH + HN Bazični bakrov(II) hidroksid lako reagira s kiselinama dajući bakrove(II) soli:

Cu(OH) + 2 HO --> Cu + 4 HO

Dodatkom lužine otopini koja sadrži bakrove(II) ione, taloži se modri talog bakrova(II) hidroksida:

Cu(aq) + 2 OH --> Cu(OH)

Cu(OH) + 2OH -> [Cu(OH)]

U praksi, treba dodati stehiometrijsku količinu natrijeve lužine otopini modre galice. Hidrogeniranjem acetilena (etina)

CH + H --> CH

x CH=CH --> (-CHCH-)

3. Proces počinje oksidacijom bakra:

(1) Cu − e → Cu

Ovaj pak nadalje reagira s kloridnim ionom, rezultat reakcije je netopiva bijelo obojena sol bakar klorida:

(2) Cu + Cl → CuCl

Klorid bakra pak reagira s vlagom prisutnom u zraku te kisikom, rezultat je zeleni spoj bakar klorida i hidroksida te kloridne kiseline:

(3) 4 CuCl + 4 HO + O → CuCl·3 Cu(OH) + 2 HCl

Kiselina potom nagriza sam metal, što rezultira dodatnim stvaranjem bakar klorida:

(4) 2 Cu + 2 HCl → 2 CuCl + H

Dalje se reakcija odvija kao pod 3. : ulje), karboksilna kiselina, CH(CH)CH=CH(CH)COOH. CHCHCH(CH)CHNHCOOH <br> 
2-amin-3-metil-pentatonska kiselina. HC = CH + Cl --> ClCH-CHCl

2 HC = CH + 4 HCl + O --> 2 ClCH-CHCl + 2 HO Npr., (CH)CHCHCH (izopentan) ima ime 2-metilbutan, a ne 3-metilbutan. "i-butan", izobutan ima formulu (CH)CH - 2-metilpropan. Izopropanol

Izopropanol (2-propanol,Propan-2-ol) je alkohol koji se dobiva iz propena (CH=CH-CH) - nusproizvoda pri rafinaciji nafte. Na primjer, Cu(NO) je "bakar(II) nitrat", jer naboj dva nitratna iona (NOne−<br>
3) iznosi 2 x -1 = -2, a s obzirom da ukupan naboj ionskog spoja mora biti jednaka nuli, Cu ion ima naboj 2+. : "aceton", od acet- + [ket]on; dipropanon, dimetil-keton, propan-2-on, 2-propanon, CH-CO-CH, HC-CO-CH) je najjednostavniji i najvažniji alifatski keton. Sukladno, CHOCH(CH) je 2-metoksipropan. 2 Cu + 2 HSO + O --> 2 CuSO + 2 HO

Ioni [Cu(HO)] i [SO(HO)] se vežu u bakrov sulfat pentahidrat (CuSO x 5 HO; modra galica). Cl(aq) + Ag(aq) --> AgCl(s)

Reakcija s AgNO rabi se za dokazivanje klorida u vodi. Treonin

Treonin (Thr ili T) je polarna esencijalna aminokiselina, 2-amino-3-hidroksi-butanska kiselina, kemijske formule HOCCH(NH)CH(OH)CH. Sumarno:

a) gliceraldehid-3-fosfat-dehidrogenaza + 2 H + 2 NAD→ 2 NADH + 2 H 
b) gliceraldehid-3-fosfat-dehidrogenaza + 2 P+ 2 gliceraldehid-3-fosfat → 2 1,3-bisfosfoglicerat 

7. --> Cu(NO) + 2 HO + 2 NO(g)

ili

3 Cu(s) + 8 HNO(aq) --> 3 Cu(NO) + 4 HO + 2 NO(g)

2. Bazični bakrov(II) hidroksid lako reagira s kiselinama dajući bakrove(II) soli:

Cu(OH) + 2 HO --> Cu + 4 HO

Dodatkom lužine otopini koja sadrži bakrove(II) ione, taloži se modri talog bakrova(II) hidroksida:

Cu(aq) + 2 OH --> Cu(OH)

Cu(OH) + 2OH -> [Cu(OH)]

U praksi, treba dodati stehiometrijsku količinu natrijeve lužine otopini modre galice. Na obje elektrode događaju se iste kemijske reakcije (iako se reakcija na katodi događa u obrnutom smjeru)

Cu(aq) + 2 e → Cu(s)

Le Chatelierovo načelo govori kako će s porastom koncentracije Cu iona redukcija biti preferiranija reakcija. Poznatije slitine:


2 Al(s) + 2 Na(aq) + 2 OH(aq) + 6 HO(I) --> 2 Na(aq) + 2[Al(OH)](aq) + 3 H(g) (tetrahidroksoaluminatni ion)

S kiselinama i lužinama reagiraju aluminijev oksid i hidroksid pa je za njih karakteristično svojstvo amfoternost. :

CuCl + 2NH --> [Cu(NH)]Cl

CuCN + 3KCN --> KCu(CN)

Cu(OH) + 2OH --> [Cu(OH)]2

CuCl x 2HO + 2HO --> [Cu(HO)] + 2Cl

Poznati su mnogobrojni spojevi bakra: S jakom lužinom (NaOH) taloži zelenkastomodri talog, koji brzo potamni uslijed oksidacije u sivu boju:

Fe + 2 OH <--> Fe(OH)

2 Fe(OH) + ½ O + HO <--> 2 Fe(OH)

Dodatkom HO ili zagrijavanjem u vodenoj kupelji reakcija je mnogo brža:

2 Fe(OH) + HO <--> 2 Fe(OH)

2. NaCl(s) + HO(l) → Na(aq) + Cl(aq)

NH(g) + HO(l) → NH(aq) + OH(aq)

CO(g) + OH(aq) → HCO(aq)

Na(aq) + HCO(aq) → NaHCO(s)

2 NaHCO(s) → NaCO(s) + CO(g) + HO(g)

CaCO(s) → CaO(s) + CO(g)

CaO(s) + HO(l) → Ca(aq) + 2 OH(aq)

NH(aq) + OH(aq) → NH(g) + HO(l)

Ca(aq) + 2 Cl(aq) → CaCl(s)

Proces je vrlo ekonomičan jer se troše jeftine sirovine (kuhinjska sol i vapnenac), a amonijak, najskuplja tvar u tom postupku, i dio CO (ugljikov(IV) oksid) vraćaju se ponovo u proces (recikliraju se). Proces počinje oksidacijom bakra:

(1) Cu − e → Cu

Ovaj pak nadalje reagira s kloridnim ionom, rezultat reakcije je netopiva bijelo obojena sol bakar klorida:

(2) Cu + Cl → CuCl

Klorid bakra pak reagira s vlagom prisutnom u zraku te kisikom, rezultat je zeleni spoj bakar klorida i hidroksida te kloridne kiseline:

(3) 4 CuCl + 4 HO + O → CuCl·3 Cu(OH) + 2 HCl

Kiselina potom nagriza sam metal, što rezultira dodatnim stvaranjem bakar klorida:

(4) 2 Cu + 2 HCl → 2 CuCl + H

Dalje se reakcija odvija kao pod 3. Reakciju kalcija s vodom prikazuje jednadžba:

Ca(s) + 2 HO(l) → Ca(aq) + 2 OH(aq) + H(g)

Reakcija ubrzo prestaje jer se na površini kalcija stvara zaštitni sloj kalcijeva hidroksida zbog njegove slabe topljivosti. FeS(s) + 2H(aq) --> HS(g) + Fe(aq)

2. 2 Cu + 2 HSO + O --> 2 CuSO + 2 HO

Ioni [Cu(HO)] i [SO(HO)] se vežu u bakrov sulfat pentahidrat (CuSO x 5 HO; modra galica). -Berilij-bakar legure Tip1 i Tip2 (Tip1: 98% Cu; 2% Be i Tip 2: 97% Cu; 0,4% Be; 2,6% Co). 2 Cu + HO + CO + O --> Cu(OH)CO ili CuCO(OH)

Zaštitna patina se često namjerno potiče i umjetno stvara na raznim predmetima, primjerice bakrenim krovovima i skulpturama, zbog zaštite od utjecaja atmosfere. Na primjer, Cu(NO) je "bakar(II) nitrat", jer naboj dva nitratna iona (NOne−<br>
3) iznosi 2 x -1 = -2, a s obzirom da ukupan naboj ionskog spoja mora biti jednaka nuli, Cu ion ima naboj 2+. bakrov(I) klorid disproporcionira se u bakar i bakrov(II) klorid (2 CuCl -> Cu + CuCl), jedna se molekula oksidira (Cu -> Cu + e), a druga reducira (Cu + e -> Cu). Sljedeći dijagram opisuje spomenuti članak:

Cu(s) | Cu (0.05 M) || Cu (2.0 M) | Cu(s)

Gdje su reakcije koje se događaju na elektrodama:

"E" članka može se izračunati Nernstovom jednadžbom:

"E" = "E" - (0,05916V/2) log ( [Cu]/[Cu] )
Standardni elektrodni potencijal ("E") ovakvog članka je nula, jer su elektrode i ioni jednaki u obja polučlanka. Spojevi u kojima je bakar jednovalentan su nestabilni:

2 Cu --> Cu + Cu

Kvalitativno mogu se kationi bakra(II) i bakra(I) dokazati prema:

Cu + 2OH --> Cu(OH) -> CuO + HO

2Cu + 2OH --> 2CuOH -> CuO + HO

U vodenim otopinama stabilni su samo spojevi u kojima je bakar dvovalentan, jer se Cu+ ioni u vodi odmah disproporcioniraju na Cu ione i elementarni bakar. Cu + 4 HNO --> Cu(NO) + 2 NO + 2 HO

Bakar se otapa u vrućoj sumpornoj kiselini, tvoreći kristale modre galice (CuSO x 5 HO). Osnovna reakcija glasi:
2 Cl + 2 HO → Cl + H + 2 OH

U elektrolitskoj ćeliji ostaju natrijevi kationi, koji s hidroksidnima daju natrijevu lužinu. Kada se ta otopina pomiješa s otopinom koja se ispituje na šećer, eventualno prisutan šećer reducira Cu(II) kompleks u Cu(I) ion, koji s prisutnim OH ionom daje žuti talog. 2 RSH + I + 2 NaOH --> RSSR + 2 NaI + 2 HO

Ako se upotrijebi standardna otopina joda, ova je reakcija povoljna za kvantitativno određivanje merkaptana. Stabilni oblik nikla u tlu je oksidacijsko stanje +2; Ni je gotovo podjednake elektronegativosti kao Cu, što mu uz elektronsku strukturu omogućava formiranje kompleksa s organskom tvari koji su po stabilnosti slični onima od Cu. Si + 2 NaOH + HO --> NaSiO + 2 H

U reakciji s halogenim elementima nastaju tetrahalogenidi SiX4, a u reakciji s vodikom silani. 2 Cu + O --> 2 CuO

U prirodi se nalazi u malim količinama samorodan i kao takav je rijedak u elementarnom stanju. Zn(s)+ CuSO(aq) → ZnSO(aq) + Cu(s)

Ionska jednakost se može napisati kao:

Očito je da cink oksidira ili otpušta elektrone:

Za to vrijeme bakar reducira ili prima elektrone:

Korozija (srednjovj. FeS(s) + 2H(aq) --> HS(g) + Fe(aq)

2. --> Cu(NO) + 2 HO + 2 NO(g)

ili

3 Cu(s) + 8 HNO(aq) --> 3 Cu(NO) + 4 HO + 2 NO(g)

2. Cl(aq) + Ag(aq) --> AgCl(s)

Reakcija s AgNO rabi se za dokazivanje klorida u vodi. Zn(s)+ CuSO(aq) → ZnSO(aq) + Cu(s)

Ionska jednakost se može napisati kao:

Očito je da cink oksidira ili otpušta elektrone:

Za to vrijeme bakar reducira ili prima elektrone:

Korozija (srednjovj. Zn(s)+ CuSO(aq) → ZnSO(aq) + Cu(s)

Ionska jednakost se može napisati kao:

Očito je da cink oksidira ili otpušta elektrone:

Za to vrijeme bakar reducira ili prima elektrone:

Korozija (srednjovj. NaCl(s) + HO(l) → Na(aq) + Cl(aq)

NH(g) + HO(l) → NH(aq) + OH(aq)

CO(g) + OH(aq) → HCO(aq)

Na(aq) + HCO(aq) → NaHCO(s)

2 NaHCO(s) → NaCO(s) + CO(g) + HO(g)

CaCO(s) → CaO(s) + CO(g)

CaO(s) + HO(l) → Ca(aq) + 2 OH(aq)

NH(aq) + OH(aq) → NH(g) + HO(l)

Ca(aq) + 2 Cl(aq) → CaCl(s)

Proces je vrlo ekonomičan jer se troše jeftine sirovine (kuhinjska sol i vapnenac), a amonijak, najskuplja tvar u tom postupku, i dio CO (ugljikov(IV) oksid) vraćaju se ponovo u proces (recikliraju se). Na obje elektrode događaju se iste kemijske reakcije (iako se reakcija na katodi događa u obrnutom smjeru)

Cu(aq) + 2 e → Cu(s)

Le Chatelierovo načelo govori kako će s porastom koncentracije Cu iona redukcija biti preferiranija reakcija. Navedene reakcije mogu se zapisati na sljedeći način:<chem>NaOH_{(aq)}{} + HCl_{(aq)} -> {}NaCl_{(aq)}{} + H2O_{(l)}</chem><chem>NH3_{(aq)}{} + HCl_{(aq)} -> {}NH4Cl_{(aq)}</chem>U slučaju natrijeva hidroksida, vodikovi ioni iz kiseline reagiraju s hidroksidnim ionima iz natrijeva hidroksida, te tvore vodu - prema Arrheniusovoj teoriji. Poznatije slitine:


2 Al(s) + 2 Na(aq) + 2 OH(aq) + 6 HO(I) --> 2 Na(aq) + 2[Al(OH)](aq) + 3 H(g) (tetrahidroksoaluminatni ion)

S kiselinama i lužinama reagiraju aluminijev oksid i hidroksid pa je za njih karakteristično svojstvo amfoternost. Bazični bakrov(II) hidroksid lako reagira s kiselinama dajući bakrove(II) soli:

Cu(OH) + 2 HO --> Cu + 4 HO

Dodatkom lužine otopini koja sadrži bakrove(II) ione, taloži se modri talog bakrova(II) hidroksida:

Cu(aq) + 2 OH --> Cu(OH)

Cu(OH) + 2OH -> [Cu(OH)]

U praksi, treba dodati stehiometrijsku količinu natrijeve lužine otopini modre galice. Reakciju kalcija s vodom prikazuje jednadžba:

Ca(s) + 2 HO(l) → Ca(aq) + 2 OH(aq) + H(g)

Reakcija ubrzo prestaje jer se na površini kalcija stvara zaštitni sloj kalcijeva hidroksida zbog njegove slabe topljivosti. .aq

.aq je vrhovna internetska domena ("country code top-level domain" - ccTLD) za Antarktiku. Zn(s)+ CuSO(aq) → ZnSO(aq) + Cu(s)

Ionska jednakost se može napisati kao:

Očito je da cink oksidira ili otpušta elektrone:

Za to vrijeme bakar reducira ili prima elektrone:

Daljnja poboljšanja (viši napon, manji otpor, a time jača struja, dulje trajanje, jednostavnije održavanje, niža cijena) patentirana su pod nazivima Krügerov, Meidingerov, Callaudov, Groveov, Bunsenov, Leclanchéov, Poggendorffov članak i drugi. Objašnjenje: ("s") - krutina; ("l") - tekućina; ("g") - plin; ("aq") - razvodnjen; ("Hg") - amalgam. Objašnjenje: ("s") - krutina; ("l") - tekućina; ("g") - plin; ("aq") - razvodnjen; ("Hg") - amalgam. Reakcijom dušične kiseline s bakrom:

Cu(s) + 4 HNO(konc.) Cu + 4 HNO --> Cu(NO) + 2 NO + 2 HO

Bakar se otapa u vrućoj sumpornoj kiselini, tvoreći kristale modre galice (CuSO x 5 HO). CuSO∙5HO je zapravo [Cu(HO)]SO∙HO. HNO --> H(aq) + NO3(aq)

Koncentrirana dušićna kiselina zbog jakog oksidacijskog djelovanja pasivira neke metale (primjerice: željezo, aluminij i krom) stvaranjem zaštitne oksidne prevlake. HCl(g) + HO(I) --> HO(aq) + Cl(aq)

Zbog navedene protolitičke reakcije i vrlo dobre topljivosti u vodi, vodena otopina klorovodika reagira kiselo i nazivamo je klorovodična kiselina. S energijskoga stajališta reakcija koja teče sama od sebe spontana je, a ako joj treba vanjska pobuda, ona je inducirana. Ova situacija trajala je sve do 1670-tih , kada su mogulski kanovi navodno pokušala ponovno uspostaviti svoju vlast progonom vođa aq Taghlik a aq Taghlik odgovorio traži pomoć od Zungara (koji su bili Oirati) ; . Zungari su napali Kašgariju , zatočili kana , i postavili aq Taghlik u Kašgariju . Također su pomagali aq Taghliku u nadjačavanju sa Kara Taghlik u Jarkandu . Hodže su međusobno bili podijeljeni u dvije sekte :aq Taghlik i Kara Taghlik .