Tlak pare vodene otopine u kojoj je maseni udio glukoze 10 % pri 20 °C iznosi 2,314 kPa. Koliki je tlak pare čiste vode, p*(H 2 O), pri 20 °C?
p*(H 2 O) > 2,314 kPa p*(H 2 O) = 2,314 kPa p*(H 2 O) < 2,314 kPa
A B C
Tlak isparavanja pva ovisan je o vrsti tekućine i njenoj tamperaturi, tako voda pri tlaku "p" = 1,013 bara isparuje na temperaturi 100 °C , a pri tlaku "p" = 0,023 bara na pri temperaturi od 20°C. Tablica: tlak zasićene vodene pare u zavisnosti od temperature:

Sve spomenuto o tlaku zasićene vodene pare vrijedi zapravo za ravnu površinu čiste vode. Tablica: tlak zasićene vodene pare u zavisnosti od temperature:

Sve spomenuto o tlaku zasićene vodene pare vrijedi zapravo za ravnu površinu čiste vode. Razlog za ovo smanjenja je; 


Ako pretpostavimo da barometarski tlak padne na 13,3 kPa, od te vrijednosti na parcijalni tlak vodene pare (pH2O) otpada 6,3 kPa, za sve ostale plinove ostaje 7 kPa. Razlog za ovo smanjenja je; 


Ako pretpostavimo da barometarski tlak padne na 13,3 kPa, od te vrijednosti na parcijalni tlak vodene pare (pH2O) otpada 6,3 kPa, za sve ostale plinove ostaje 7 kPa. Normalni tlak zraka iznosi 101,3 kPa, jednak onomu pri morskoj razini. Matematički se taj zakon može opisati kao:

ili

gdje je: "P" – ukupan tlak atmospfere, "P" – je tlak mješavine plinova u atmosferi i P – tlak vodene pare, kod neke temperature. Indeks topline definiran je kao stvarna temperatura zraka kad je parcijalni tlak vodene pare jednak osnovnoj vrijednosti od 1,6 kPa. Zrak koji ne sadrži kapljevitu vodu ("m" = 0, sadrži vodu samo u obliku pare "m = m") naziva se nezasićeni vlažni zrak ako je parcijalni tlak vodene pare manji od tlaka zasićenja pri danoj temperaturi ("p" < "p' "), odnosno zasićeni vlažni zrak kad vrijedi "p = p = p' ". Na dubini gdje je atmosferski tlak jednak 1 baru (100 kPa), temperatura iznosi -201,15 °C (72,00 K). Postoji nekoliko vrsta psihrometra:

Za aspiracijski psihrometar vrijedi da je tlak vodene pare "e":

gdje je: "E - tlak zasićene vodene pare pri temperaturi "t", "A" - konstanta ovisna o brzini ventilacije, a "b" - stanje barometra. Postoji nekoliko vrsta psihrometra:

Za aspiracijski psihrometar vrijedi da je tlak vodene pare "e":

gdje je: "E"' - tlak zasićene vodene pare pri temperaturi "t", "A" - konstanta ovisna o brzini ventilacije, a "b" - stanje barometra. U tom slučaju, parcijalni tlak vodene pare se može izraziti kao tlak pare. Onda vrijedi:

gdje je:

Tlak zasićenja vodene pare kod određene temperature je tlak pare kada je relativna vlažnost 100%, i može se izraziti kao: 

Pažnja:

gdje je "p" apsolutni tlak promatranog sistema. Rosište je temperatura pri kojoj zrak, uz nepromijenjeni tlak i nepromijenjenu količinu vodene pare, postaje zasićen vodenom parom. Koristeći ovaj način, a greška proračuna je manja od 0,2%, u temperaturnom rasponu od −10 °C to 50 °C, gustoća vlažnog zraka iznosi:

gdje je:

Parcijalni tlak vodene pare se može izračunati iz tlaka zasićenja vodene pare i relativne vlažnosti. S tim je u svezi i promjena tlaka zraka ovisno o visini: u prosjeku je pri tlu tlak zraka 101.3 kPa, na 1 km visine oko 90 kPa, na 5.5 km visine 50 kPa. Izlazni tlak pregrijane pare je 6,3 MPa, a temperatura 278,5 °C. Prirodi plin tada je sažet u tekućinu na približno atmosferski tlak (maksimalni tlak pri prijevozu je oko 25 kPa/3.6 psi) tako da je hlađen na oko -162 ° C (-260 ° F). Po vrijednosti:

s time što između termodinamičke i Celzijeve temperature postoji odnos:

Tlak vodene pare parcijalni je tlak vodene pare, izražen u milibarima. Prosječni atmosferski tlak izmjeren na razini mora iznosi oko 101,3 kPa, na 9.000 m 30,1 kPa, a na 15.000 m 11,6 kPa. Vodena para kondenzira kad su dostignuti tlak i temperatura rosišta, koji su ovisni o koncentraciji vodene pare u prirodnom plinu (Slika 2.). Za apsolutni tlak vlažnog zraka (ukupni) "p" vrijedi:

pri čemu je s "p" označen parcijalni tlak suhog zraka. Izražava se omjerom parcijalnoga tlaka prisutne vodene pare "p" i tlaka zasićene vodene pare pri određenoj temperaturi i tlaku zraka "p*": 

Relativna vlažnost iznosi 0% kada je zrak potpuno suh, a 100% kada je zrak potpuno zasićen vodenom parom. H C N O P

Prikazani su brojevi 1, 6, 7, 8 i 15. Tlak isparavanja pva ovisan je o vrsti tekućine i njenoj tamperaturi, tako voda pri tlaku "p" = 1,013 bara isparuje na temperaturi 100 °C , a pri tlaku "p" = 0,023 bara na pri temperaturi od 20°C. Tablica: tlak zasićene vodene pare u zavisnosti od temperature:

Sve spomenuto o tlaku zasićene vodene pare vrijedi zapravo za ravnu površinu čiste vode. Tablica: tlak zasićene vodene pare u zavisnosti od temperature:

Sve spomenuto o tlaku zasićene vodene pare vrijedi zapravo za ravnu površinu čiste vode. Razlog za ovo smanjenja je; 


Ako pretpostavimo da barometarski tlak padne na 13,3 kPa, od te vrijednosti na parcijalni tlak vodene pare (pH2O) otpada 6,3 kPa, za sve ostale plinove ostaje 7 kPa. Razlog za ovo smanjenja je; 


Ako pretpostavimo da barometarski tlak padne na 13,3 kPa, od te vrijednosti na parcijalni tlak vodene pare (pH2O) otpada 6,3 kPa, za sve ostale plinove ostaje 7 kPa. Normalni tlak zraka iznosi 101,3 kPa, jednak onomu pri morskoj razini. Matematički se taj zakon može opisati kao:

ili

gdje je: "P" – ukupan tlak atmospfere, "P" – je tlak mješavine plinova u atmosferi i P – tlak vodene pare, kod neke temperature. Indeks topline definiran je kao stvarna temperatura zraka kad je parcijalni tlak vodene pare jednak osnovnoj vrijednosti od 1,6 kPa. Zrak koji ne sadrži kapljevitu vodu ("m" = 0, sadrži vodu samo u obliku pare "m = m") naziva se nezasićeni vlažni zrak ako je parcijalni tlak vodene pare manji od tlaka zasićenja pri danoj temperaturi ("p" < "p' "), odnosno zasićeni vlažni zrak kad vrijedi "p = p = p' ". Na dubini gdje je atmosferski tlak jednak 1 baru (100 kPa), temperatura iznosi -201,15 °C (72,00 K). Postoji nekoliko vrsta psihrometra:

Za aspiracijski psihrometar vrijedi da je tlak vodene pare "e":

gdje je: "E - tlak zasićene vodene pare pri temperaturi "t", "A" - konstanta ovisna o brzini ventilacije, a "b" - stanje barometra. Postoji nekoliko vrsta psihrometra:

Za aspiracijski psihrometar vrijedi da je tlak vodene pare "e":

gdje je: "E"' - tlak zasićene vodene pare pri temperaturi "t", "A" - konstanta ovisna o brzini ventilacije, a "b" - stanje barometra. U tom slučaju, parcijalni tlak vodene pare se može izraziti kao tlak pare. Onda vrijedi:

gdje je:

Tlak zasićenja vodene pare kod određene temperature je tlak pare kada je relativna vlažnost 100%, i može se izraziti kao: 

Pažnja:

gdje je "p" apsolutni tlak promatranog sistema. Rosište je temperatura pri kojoj zrak, uz nepromijenjeni tlak i nepromijenjenu količinu vodene pare, postaje zasićen vodenom parom. Koristeći ovaj način, a greška proračuna je manja od 0,2%, u temperaturnom rasponu od −10 °C to 50 °C, gustoća vlažnog zraka iznosi:

gdje je:

Parcijalni tlak vodene pare se može izračunati iz tlaka zasićenja vodene pare i relativne vlažnosti. S tim je u svezi i promjena tlaka zraka ovisno o visini: u prosjeku je pri tlu tlak zraka 101.3 kPa, na 1 km visine oko 90 kPa, na 5.5 km visine 50 kPa. Izlazni tlak pregrijane pare je 6,3 MPa, a temperatura 278,5 °C. Prirodi plin tada je sažet u tekućinu na približno atmosferski tlak (maksimalni tlak pri prijevozu je oko 25 kPa/3.6 psi) tako da je hlađen na oko -162 ° C (-260 ° F). Po vrijednosti:

s time što između termodinamičke i Celzijeve temperature postoji odnos:

Tlak vodene pare parcijalni je tlak vodene pare, izražen u milibarima. Prosječni atmosferski tlak izmjeren na razini mora iznosi oko 101,3 kPa, na 9.000 m 30,1 kPa, a na 15.000 m 11,6 kPa. Vodena para kondenzira kad su dostignuti tlak i temperatura rosišta, koji su ovisni o koncentraciji vodene pare u prirodnom plinu (Slika 2.). Za apsolutni tlak vlažnog zraka (ukupni) "p" vrijedi:

pri čemu je s "p" označen parcijalni tlak suhog zraka. Izražava se omjerom parcijalnoga tlaka prisutne vodene pare "p" i tlaka zasićene vodene pare pri određenoj temperaturi i tlaku zraka "p*": 

Relativna vlažnost iznosi 0% kada je zrak potpuno suh, a 100% kada je zrak potpuno zasićen vodenom parom. H C N O P

Prikazani su brojevi 1, 6, 7, 8 i 15. Tlak isparavanja pva ovisan je o vrsti tekućine i njenoj tamperaturi, tako voda pri tlaku "p" = 1,013 bara isparuje na temperaturi 100 °C , a pri tlaku "p" = 0,023 bara na pri temperaturi od 20°C. Tablica: tlak zasićene vodene pare u zavisnosti od temperature:

Sve spomenuto o tlaku zasićene vodene pare vrijedi zapravo za ravnu površinu čiste vode. Tablica: tlak zasićene vodene pare u zavisnosti od temperature:

Sve spomenuto o tlaku zasićene vodene pare vrijedi zapravo za ravnu površinu čiste vode. Razlog za ovo smanjenja je; 


Ako pretpostavimo da barometarski tlak padne na 13,3 kPa, od te vrijednosti na parcijalni tlak vodene pare (pH2O) otpada 6,3 kPa, za sve ostale plinove ostaje 7 kPa. Razlog za ovo smanjenja je; 


Ako pretpostavimo da barometarski tlak padne na 13,3 kPa, od te vrijednosti na parcijalni tlak vodene pare (pH2O) otpada 6,3 kPa, za sve ostale plinove ostaje 7 kPa. Normalni tlak zraka iznosi 101,3 kPa, jednak onomu pri morskoj razini. Matematički se taj zakon može opisati kao:

ili

gdje je: "P" – ukupan tlak atmospfere, "P" – je tlak mješavine plinova u atmosferi i P – tlak vodene pare, kod neke temperature. Indeks topline definiran je kao stvarna temperatura zraka kad je parcijalni tlak vodene pare jednak osnovnoj vrijednosti od 1,6 kPa. Zrak koji ne sadrži kapljevitu vodu ("m" = 0, sadrži vodu samo u obliku pare "m = m") naziva se nezasićeni vlažni zrak ako je parcijalni tlak vodene pare manji od tlaka zasićenja pri danoj temperaturi ("p" < "p' "), odnosno zasićeni vlažni zrak kad vrijedi "p = p = p' ". Na dubini gdje je atmosferski tlak jednak 1 baru (100 kPa), temperatura iznosi -201,15 °C (72,00 K). Postoji nekoliko vrsta psihrometra:

Za aspiracijski psihrometar vrijedi da je tlak vodene pare "e":

gdje je: "E - tlak zasićene vodene pare pri temperaturi "t", "A" - konstanta ovisna o brzini ventilacije, a "b" - stanje barometra. Postoji nekoliko vrsta psihrometra:

Za aspiracijski psihrometar vrijedi da je tlak vodene pare "e":

gdje je: "E"' - tlak zasićene vodene pare pri temperaturi "t", "A" - konstanta ovisna o brzini ventilacije, a "b" - stanje barometra. U tom slučaju, parcijalni tlak vodene pare se može izraziti kao tlak pare. Onda vrijedi:

gdje je:

Tlak zasićenja vodene pare kod određene temperature je tlak pare kada je relativna vlažnost 100%, i može se izraziti kao: 

Pažnja:

gdje je "p" apsolutni tlak promatranog sistema. Rosište je temperatura pri kojoj zrak, uz nepromijenjeni tlak i nepromijenjenu količinu vodene pare, postaje zasićen vodenom parom. Koristeći ovaj način, a greška proračuna je manja od 0,2%, u temperaturnom rasponu od −10 °C to 50 °C, gustoća vlažnog zraka iznosi:

gdje je:

Parcijalni tlak vodene pare se može izračunati iz tlaka zasićenja vodene pare i relativne vlažnosti. S tim je u svezi i promjena tlaka zraka ovisno o visini: u prosjeku je pri tlu tlak zraka 101.3 kPa, na 1 km visine oko 90 kPa, na 5.5 km visine 50 kPa. Izlazni tlak pregrijane pare je 6,3 MPa, a temperatura 278,5 °C. Prirodi plin tada je sažet u tekućinu na približno atmosferski tlak (maksimalni tlak pri prijevozu je oko 25 kPa/3.6 psi) tako da je hlađen na oko -162 ° C (-260 ° F). Po vrijednosti:

s time što između termodinamičke i Celzijeve temperature postoji odnos:

Tlak vodene pare parcijalni je tlak vodene pare, izražen u milibarima. Prosječni atmosferski tlak izmjeren na razini mora iznosi oko 101,3 kPa, na 9.000 m 30,1 kPa, a na 15.000 m 11,6 kPa. Vodena para kondenzira kad su dostignuti tlak i temperatura rosišta, koji su ovisni o koncentraciji vodene pare u prirodnom plinu (Slika 2.). Za apsolutni tlak vlažnog zraka (ukupni) "p" vrijedi:

pri čemu je s "p" označen parcijalni tlak suhog zraka. Izražava se omjerom parcijalnoga tlaka prisutne vodene pare "p" i tlaka zasićene vodene pare pri određenoj temperaturi i tlaku zraka "p*": 

Relativna vlažnost iznosi 0% kada je zrak potpuno suh, a 100% kada je zrak potpuno zasićen vodenom parom. H C N O P

Prikazani su brojevi 1, 6, 7, 8 i 15.