Jedna stijena leži na zemlji. Prirodno djeluje na nju gravitacijska sila Zemlje. Što možemo reći o protusili gore navedene sile?
Protusila gravitacijske sile je težina stijene. Protusila gravitacijske sile je tlačna sila tla koja drži stijenu. Protusila gravitacijske sile je ona sila kojom stijena privlači Zemlju.
A B C
Posljedica je gravitacijske sile na primjer sila teža (zbroj gravitacijske sile na površini Zemlje i centrifugalne sile zbog rotacije Zemlje) i uzgon (sila koja djeluje na tijela uronjena u fluid suprotno smjeru gravitacijske sile). Razlika tih dviju sila se naziva prividna gravitacijska sila, koja se može izračunati:

Blizu Zemljine površine ubrzanje gravitacijska akceleracija Zemlje g na polumjeru r iznosi:

U geostacionarnoj orbiti vrijednosti prividne gravitacijske sile i centrifugalne sile su jednake:

Ako promatramo umjetni satelit u geostacionarnoj orbiti, bilo koji predmet bliži Zemlji bi padao prema Zemlji, dok bi bilo koji predmet iznad letio prema svemiru. U ovom procesu djeluje više sila, poput gravitacijske, magnetske, sile trenja zbog čega se padajuća tvar zagrijava. Od unutrašnjih sila na branu djeluje vlastita težina, tlak vode u porama (kapilare), sile koje nastaju uslijed promjene temperature betona i sile uslijed skupljanja betona (zaostala naprezanja). Sila teža

Sila teža je rezultanta privlačne sile Zemlje i centrifugalne sile zbog Zemljine rotacije. Hvatište sile je točka u kojoj sila djeluje na tijelo (zahvaća tijelo). Ta je pojava posljedica gravitacijske sile na masu čekića. Fizičari ovo vide kao znak da postoji jedna temeljna sila prirode, bitnija od 4 prethodno navedene sile. Tlak možemo iskazati količnikom okomite sile "F" i plohe "A" na koju djeluje. Sila formula_17 je jedina sila koja djeluje na tijelo, i zahvaća ga u točki H (hvatište sile). Težina

Težina je sila koja djeluje na tijelo u gravitacijskom polju. Na nekim mjestima, uglavnom u području mora, postoje znatne gravitacijske anomalije: pojave jače gravitacijske sile. Ugrubo govoreći, sve sile uključene u međudjelovanja između atoma možemo pratiti do elektromagnetske sile koja djeluje na protone i elektrone unutar atoma. Sile koje na uronjeno tijelo djeluju bočno se poništavaju, sile koje na tijelo djeluju prema dolje manje su od sila koje djeluju prema gore zbog većeg hidrostatskog tlaka na većoj dubini, a rezultantna sila prema gore je uzgon. Zbog utjecaja više sila (gravitacijske, magnetske, sile trenja) tvar se zagrijava i emitira elektromagnetsko zračenje. Ako je ta raspodjela na malom djeliću tijela, te kada je moguća zamjena raspodijeljenih sila jednom rezultantnom (na primjer vlastita težina u težištu tijela), tada se pretpostavlja da sila djeluje u točki, što olakšava proračune (takozvane koncentrirane sile). Newtonov zakon gravitacije je u biti matematički opis gravitacijske sile ili gravitacijske interakcija - sile kojom se uzajamno privlače dvije mase. Newtonov zakon gravitacije je u stvari matematički opis gravitacijske sile ili gravitacijske interakcija - sile kojom se uzajamno privlače dvije mase. Gravitacijske sile planeta čine takve orbite nestabilnima. Od tada se, dakako, istražuje mogućnost da su sve četiri gore navedene sile zapravo samo različite manifestacije jedne univerzalne kozmičke sile. Gravitacijska je sila na neutronskim zvijezdama vrlo jaka (jača nego na Zemlji), što je impresivno s obzirom na veličinu zvijezde. No, kada sila djeluje ekscentrično na nekom kraku, ona stvara moment sile koji može izazvati ukliještenost. Težina je sila koja djeluje na tijelo u gravitacijskom polju. Engleski jezik nema ni jednostavne riječi za "hvatište" sile, nego koristi "točku u kojoj sila djeluje na tijelo", pa se u površnim tekstovima o radu često previđa uloga hvatišta sile. Ako na česticu djeluje više sila, njezino ubrzanje se računa pomoću ukupne sile koja se dobije vektorskim zbrajanjem svih sila. Posljedica je gravitacijske sile na primjer sila teža (zbroj gravitacijske sile na površini Zemlje i centrifugalne sile zbog rotacije Zemlje) i uzgon (sila koja djeluje na tijela uronjena u fluid suprotno smjeru gravitacijske sile). Sila formula_17 je jedina sila koja djeluje na tijelo, i zahvaća ga u točki H (hvatište sile). Razlika tih dviju sila se naziva prividna gravitacijska sila, koja se može izračunati:

Blizu Zemljine površine ubrzanje gravitacijska akceleracija Zemlje g na polumjeru r iznosi:

U geostacionarnoj orbiti vrijednosti prividne gravitacijske sile i centrifugalne sile su jednake:

Ako promatramo umjetni satelit u geostacionarnoj orbiti, bilo koji predmet bliži Zemlji bi padao prema Zemlji, dok bi bilo koji predmet iznad letio prema svemiru. Sila teža

Sila teža je rezultanta privlačne sile Zemlje i centrifugalne sile zbog Zemljine rotacije. U ovom procesu djeluje više sila, poput gravitacijske, magnetske, sile trenja zbog čega se padajuća tvar zagrijava. Hvatište sile je točka u kojoj sila djeluje na tijelo (zahvaća tijelo). Ako na česticu djeluje više sila, njezino ubrzanje se računa pomoću ukupne sile koja se dobije vektorskim zbrajanjem svih sila. Ostale fundamentalne sile su: jaka nuklearna sila (koja drži zajedno kvarkove, zajedno sa ostatkom jake sile,rezidualnom jakom nuklearnom silom koja na okupu drži nukleone) i tako tvori atomsku jezgru, slaba nuklearna sila (koja uzrokuje neke oblike radioaktivnog raspada) i sila gravitacije. Fizičari ovo vide kao znak da postoji jedna temeljna sila prirode, bitnija od 4 prethodno navedene sile. je zastupao statički model udaljenih čestica medu kojima djeluje sila (gravitacijska sila). U konzervativnim poljima sile (gravitacijska sila, sila opruge, Coulombovova sila) ukupna je energija očuvana:

dok kod nekonzervativnih polja (sila trenja) to nije zadovoljeno jer se rad pretvara u toplinu. U konzervativnim poljima sile (gravitacijska sila, sila opruge, Coulombovova sila) ukupna je energija očuvana:

dok kod nekonzervativnih polja (sila trenja) to nije zadovoljeno jer se rad pretvara u toplinu. U konzervativnim poljima sile (gravitacijska sila, sila opruge, Coulombovova sila) ukupna je energija očuvana:

dok kod nekonzervativnih polja (sila trenja) to nije zadovoljeno jer se rad pretvara u toplinu. Zbog utjecaja više sila (gravitacijske, magnetske, sile trenja) tvar se zagrijava i emitira elektromagnetsko zračenje. Sile koje na uronjeno tijelo djeluju bočno se poništavaju, sile koje na tijelo djeluju prema dolje manje su od sila koje djeluju prema gore zbog većeg hidrostatskog tlaka na većoj dubini, a rezultantna sila prema gore je uzgon. Rezultanta sila je ona sila koja ima isti učinak kao i sve sile koje zajednički djeluju na sustav. Sila inercije je akceleracijsko djelovanje sile sadržano u inercijskoj reakciji tvari na koju sila djeluje:
m dv/dt =ma=ΣFi =FI

1. Kada sila djeluje na pravcu uzdužne osi kliznoga tijela, do ukliještenosti ne može doći, jer je sila uvijek veća od sile trenja. Sila trenja navoja drži maticu i vijak zajedno, dopuštajući istezanja vijka uslijed sile. No, kada sila djeluje ekscentrično na nekom kraku, ona stvara moment sile koji može izazvati ukliještenost. Drugi Newtonov zakon ustanovljuje količinsku vezu između sile koja djeluje na česticu i promjene količine gibanja koju pobuđuje ta sila. Dinamičko se zatvaranje postiže djelovanjem neke sile na dijelove kinematičkog para (sila može biti sila teža, sila opruge ili sila tromosti). Ako je formula_20 ukupna (rezultantna) sila koja djeluje na česticu, ona joj daje ubrzanje formula_3 u smjeru sile prema formuli formula_35. Krak (fizika)

Krak je veličina koja opisuje najkraću moguću udaljenost između
materijalne točke na koju djeluje sila i pravca djelovanja sile. Njihanje mogu izazvati gravitacijska sila, elastična sila (na primjer opruga), električna sila, magnetska sila i drugo. Posljedica je gravitacijske sile na primjer sila teža (zbroj gravitacijske sile na površini Zemlje i centrifugalne sile zbog rotacije Zemlje) i uzgon (sila koja djeluje na tijela uronjena u fluid suprotno smjeru gravitacijske sile). Sila, kojom Sunce privlači Zemlju, jednaka je sili kojom privlači Zemlja Sunce. Sila teža

Sila teža je rezultanta privlačne sile Zemlje i centrifugalne sile zbog Zemljine rotacije. Tako na primjer sila teža, kojom Zemlja privlači sva fizikalna tijela, djeluje okomito prema središtu Zemlje. Tako na primjer sila teža, kojom Zemlja privlači sva fizikalna tijela, djeluje okomito prema središtu Zemlje. Razlika tih dviju sila se naziva prividna gravitacijska sila, koja se može izračunati:

Blizu Zemljine površine ubrzanje gravitacijska akceleracija Zemlje g na polumjeru r iznosi:

U geostacionarnoj orbiti vrijednosti prividne gravitacijske sile i centrifugalne sile su jednake:

Ako promatramo umjetni satelit u geostacionarnoj orbiti, bilo koji predmet bliži Zemlji bi padao prema Zemlji, dok bi bilo koji predmet iznad letio prema svemiru. U ovom procesu djeluje više sila, poput gravitacijske, magnetske, sile trenja zbog čega se padajuća tvar zagrijava. No, kada sila djeluje ekscentrično na nekom kraku, ona stvara moment sile koji može izazvati ukliještenost. Tako se dobiva da je sila kojom Zemlja privlači neko tijelo mase "m" jednaka "F = m ∙ g", gdje je "m" masa tog tijela, a "g" ubrzanje sile teže:

gdje je:

Sila teža je rezultanta privlačne sile Zemlje i centrifugalne sile zbog Zemljine rotacije. Hvatište sile je točka u kojoj sila djeluje na tijelo (zahvaća tijelo). Sila formula_17 je jedina sila koja djeluje na tijelo, i zahvaća ga u točki H (hvatište sile). Iznos sile kojom jedno tijelo pritišće drugo uobičajeno se obilježava slovom formula_2, zato što ta sila djeluje okomito, tj. Rezultanta sila je ona sila koja ima isti učinak kao i sve sile koje zajednički djeluju na sustav. Fizičari ovo vide kao znak da postoji jedna temeljna sila prirode, bitnija od 4 prethodno navedene sile. je zastupao statički model udaljenih čestica medu kojima djeluje sila (gravitacijska sila). U konzervativnim poljima sile (gravitacijska sila, sila opruge, Coulombovova sila) ukupna je energija očuvana:

dok kod nekonzervativnih polja (sila trenja) to nije zadovoljeno jer se rad pretvara u toplinu. U konzervativnim poljima sile (gravitacijska sila, sila opruge, Coulombovova sila) ukupna je energija očuvana:

dok kod nekonzervativnih polja (sila trenja) to nije zadovoljeno jer se rad pretvara u toplinu. U konzervativnim poljima sile (gravitacijska sila, sila opruge, Coulombovova sila) ukupna je energija očuvana:

dok kod nekonzervativnih polja (sila trenja) to nije zadovoljeno jer se rad pretvara u toplinu. Ako na česticu djeluje više sila, njezino ubrzanje se računa pomoću ukupne sile koja se dobije vektorskim zbrajanjem svih sila. Elektromagnetska sila je sila kojom elektromagnetsko polje djeluje na električno nabijene čestice. Gravitacijska teorija, naravno, zahtijeva da sila kojom djeluje Sunce opada obrnuto s kvadratom udaljenosti. Sila teža samo je jedan specijalan slučaj općega zakona gravitacije, ona je rezultanta privlačne sile Zemlje (gravitacije) i centrifugalne sile zbog Zemljine rotacije. Sila teža samo je jedan specijalan slučaj općega zakona gravitacije, ona je rezultanta privlačne sile Zemlje (gravitacije) i centrifugalne sile zbog Zemljine rotacije. Reakcija (sila)

Reakcija, u fizici, je sila kojom se neko fizikalno tijelo odupire djelovanju vanjske sile (akcije). Ako je formula_20 ukupna (rezultantna) sila koja djeluje na česticu, ona joj daje ubrzanje formula_3 u smjeru sile prema formuli formula_35.