Koja je specifičnost Boga kojega navješćuje Isus Krist u odnosu na Boga u Starome zavjetu?
Jednako ljubi sve ljude i sve narode. Ostaje vjeran svojim obećanjima. Zahtijeva ljubav prema bližnjemu. Poziva na obraćenje i dobra djela.
A B C D
Moltmann je teolog, on kreće od Boga: nada se temelji na vjernosti Onoga koji je uskrisio Isusa Krista od mrtvih i upravo uskrsnuli Isus Krist je nada za sve ljude. Svećenik nema posredničku ulogu u odnosu na Boga, već samo u odnosu na Crkvu, kojoj je Krist povjerio vršiti njegova otajstva. U svojim je radovima prikazao Boga, Alaha, kao velikog učitelja čovječanstva koji poučava sve ljude. U raspravi s akvilejskim svećicima rekao je poznate riječi:

"Ne pada li kiša od Boga na sve jednako? Također, vjerovao je i da je Isus Krist jedini posrednik između Boga i čovjeka, te poglavar crkve. U Hebrejskoj Bibliji, ove dvije knjige se nalaze na posljednjem mjestu u Starome zavjetu, jer navode cijelu povijest odnosa između Boga i Izraelaca kao Izabranoga naroda . Sin Boga Oca je Isus. Isus je njome nazivao Boga. Isus je Boga nazivao "abba". Tijekom odmora Petar govori da je Isus Krist, sin Boga živoga, a Isus ga zbog njegove vjere imenuje crkvenim poglavarom. Križeve krajputaše podizao je svaki narod koji je vjerom prihvatio da je Isus umro na križu da tako pokaže da ljubi sve ljude. (Iv 14,8)", nakon čega je Isus objasnio jedinstvo Boga Oca i Boga Sina. Isus pokazuje lice Boga Oca, Boga koji je ljubav i traži odgovor ljubavi. U Starome zavjetu proroci su navijestili rođenje Mesije, koji će otkupiti ljude od grijeha. Celzo zaključuje da postoji suprotnost između najvišeg Boga i Boga tvorca (demijurga), u kojega kršćani vjeruju kao istinskog Boga. Grgur stalno ispovijeda grijehe i moli od Boga oprost ne samo za sebe nego i za sve ljude. u Novom zavjetu rabi Isus Krist prilikom tjeranja Sotone u Judejskoj pustinji u vrijeme kušnje. Lucifer se ne spominje u Novom zavjetu, jer je u njemu Isus Krist označen imenom "svjetlonoše". Isus nije očajavao, imao je puno pouzdanje u Boga Oca. U Novom zavjetu karizma označava od Boga dane milosti i darove Duha Svetoga. Sve što Isus naučava u odsjeku 20,1-21,36 odvija se u hramu te osvjetljuje tko je Isus, zatim što je pravo štovanje Boga te tko pripada u ponovno uspostavljeni Izrael. Ta čudotvorna i ljekovita voda liječi sve bolesnike koji vjeruju u Boga. Ta je teorija objašnjavala da je Krist postojan u dvije naravi: Boga i Čovjeka. Isus je znao, da pismoznanac već zna odgovor prema Starome zavjetu pa ga zatraži da mu i kaže. Kako je sve bilo u potpunom mraku, Enlil je stvorio mjesec, zvijezde i sunce, te boga Nanu, koji je stvorio Utua, boga sunca. Svećenik nema posredničku ulogu u odnosu na Boga, već samo u odnosu na Crkvu, kojoj je Krist povjerio vršiti njegova otajstva. Ključno pitanje lukinskih zajednica bila je teodiceja: Ako Bog nije bio vjeran svojim obećanjima koja je dao izabranom narodu Božjem dopustivši da bude razoren njihov sveti grad i jeruzalemski hram, zašto kršćani obraćeni s poganstva, koji vjeruju u tog Boga, smatraju da će Bog biti vjeran obećanjima koje je dao njima. Iako se to duše nekrštenih ljudi, Isus Krist ih nije kaznio; jedina patnja koju prolaze je želja da ugledaju samoga Boga, onoga Boga koji ih je svojim milosrđem spasio od vječne patnje. Sin Boga Oca je Isus. Isus je njome nazivao Boga. Isus je Boga nazivao "abba". Tijekom odmora Petar govori da je Isus Krist, sin Boga živoga, a Isus ga zbog njegove vjere imenuje crkvenim poglavarom. U Hebrejskoj Bibliji, ove dvije knjige se nalaze na posljednjem mjestu u Starome zavjetu, jer navode cijelu povijest odnosa između Boga i Izraelaca kao Izabranoga naroda . Također, vjerovao je i da je Isus Krist jedini posrednik između Boga i čovjeka, te poglavar crkve. (Iv 14,8)", nakon čega je Isus objasnio jedinstvo Boga Oca i Boga Sina. Isus pokazuje lice Boga Oca, Boga koji je ljubav i traži odgovor ljubavi. Celzo zaključuje da postoji suprotnost između najvišeg Boga i Boga tvorca (demijurga), u kojega kršćani vjeruju kao istinskog Boga. u Novom zavjetu rabi Isus Krist prilikom tjeranja Sotone u Judejskoj pustinji u vrijeme kušnje. Lucifer se ne spominje u Novom zavjetu, jer je u njemu Isus Krist označen imenom "svjetlonoše". Isus nije očajavao, imao je puno pouzdanje u Boga Oca. Sveti Timotej

Sveti Timotej (grčki: Τιμόθεος; Timótheos - "štovatelj Boga" ili "poštovan od Boga") je rano kršćanski svetac, kojega sveti Pavao u svojim poslanicama spominje kao svoga suputnika. U Novom zavjetu karizma označava od Boga dane milosti i darove Duha Svetoga. Naglašavao je vjeru u jednog Boga, boga Afrike, boga Jaha. Isus je znao, da pismoznanac već zna odgovor prema Starome zavjetu pa ga zatraži da mu i kaže. Ta je teorija objašnjavala da je Krist postojan u dvije naravi: Boga i Čovjeka. Isus je pokazao pouzdanje u Boga, što je Sotona iskoristio za drugu kušnju. To se nazire već u samom imenu "Isus" koje označava "Boga Spasitelja". No anđeo u obliku djevojčice mu objavi da će mu se roditi sin, Isus Krist, koji će biti izabran od Boga da čini velika djela. Isus je pod riječju otac po pravilu mislio na nebeskog oca, odnosno na Boga. Isus na križu

Isus na križu je dio Isusove muke opisane u Novom zavjetu. U svom životu uvijek se borio protiv nepravde i za ljubav prema bližnjemu u kojem je prepoznavao Boga. Isus pokazuje lice Boga Oca, Boga koji je ljubav i traži odgovor ljubavi. Isus iznad svih zakona stavlja Božji caritas, ljubav prema Bogu i prema bližnjemu. Svećenik nema posredničku ulogu u odnosu na Boga, već samo u odnosu na Crkvu, kojoj je Krist povjerio vršiti njegova otajstva. Prva zapovijed veže se na tri bogoslovne krjeposti: vjeru u Boga, nadu (ufanje, povjerenje) u Boga i ljubav prema Bogu. Ljubav prema bližnjemu

Ljubav prema bližnjemu općenito označava spremnost osobe pomoći svojim bilžnjem i požrtvovnost. Sin Boga Oca je Isus. Isus je njome nazivao Boga. Isus je Boga nazivao "abba". Tijekom odmora Petar govori da je Isus Krist, sin Boga živoga, a Isus ga zbog njegove vjere imenuje crkvenim poglavarom. Isus zahtjeva da živimo kao djeca Božja, kao sinovi Kraljevstva, sinovi ljubavi koja se očituje u odnosu prema bližnjemu, pa i prema neprijatelju. Sažeto je Isus predstavio dvije "velike zapovijedi" koje podučavaju ljubav prema Bogu i ljubav prema bližnjemu: "Ljubi Gospodina Boga svojega iz svega srca svoga, i svom dušom svojom, i svom snagom svojom, i svim umom svojim; i svoga bližnjega kao sebe samoga! U Hebrejskoj Bibliji, ove dvije knjige se nalaze na posljednjem mjestu u Starome zavjetu, jer navode cijelu povijest odnosa između Boga i Izraelaca kao Izabranoga naroda . Također, vjerovao je i da je Isus Krist jedini posrednik između Boga i čovjeka, te poglavar crkve. Isus je znao, da pismoznanac već zna odgovor prema Starome zavjetu pa ga zatraži da mu i kaže. "seraphim"), prema Starom zavjetu, nebeska bića, anđeli koji okružuju Boga i služe mu. (Iv 14,8)", nakon čega je Isus objasnio jedinstvo Boga Oca i Boga Sina. Celzo zaključuje da postoji suprotnost između najvišeg Boga i Boga tvorca (demijurga), u kojega kršćani vjeruju kao istinskog Boga. u Novom zavjetu rabi Isus Krist prilikom tjeranja Sotone u Judejskoj pustinji u vrijeme kušnje. Lucifer se ne spominje u Novom zavjetu, jer je u njemu Isus Krist označen imenom "svjetlonoše". Isus nije očajavao, imao je puno pouzdanje u Boga Oca. Iako se to duše nekrštenih ljudi, Isus Krist ih nije kaznio; jedina patnja koju prolaze je želja da ugledaju samoga Boga, onoga Boga koji ih je svojim milosrđem spasio od vječne patnje. U Novom zavjetu karizma označava od Boga dane milosti i darove Duha Svetoga. - ljubav u značenju Erosa (boga ljubavi), općenito nije predmet haikua. Naglašavao je vjeru u jednog Boga, boga Afrike, boga Jaha. Svećenik nema posredničku ulogu u odnosu na Boga, već samo u odnosu na Crkvu, kojoj je Krist povjerio vršiti njegova otajstva. Isus poziva na obraćenje sve pa i najveće grešnike, koje drugi izbjegavaju. U Hebrejskoj Bibliji, ove dvije knjige se nalaze na posljednjem mjestu u Starome zavjetu, jer navode cijelu povijest odnosa između Boga i Izraelaca kao Izabranoga naroda . Misija postajâ koje djeluju pod tim imenom je širenje porukâ kojima se poziva vjernike ""na učvršćenje vjere, a osobe udaljene od Boga na obraćenje."" Također, vjerovao je i da je Isus Krist jedini posrednik između Boga i čovjeka, te poglavar crkve. Sin Boga Oca je Isus. Isus je njome nazivao Boga. Isus je Boga nazivao "abba". Tijekom odmora Petar govori da je Isus Krist, sin Boga živoga, a Isus ga zbog njegove vjere imenuje crkvenim poglavarom. Zoroastrizam mnogi smatraju dualističkom religijom po tome što ima dva boga, boga dobra i boga zla. (Iv 14,8)", nakon čega je Isus objasnio jedinstvo Boga Oca i Boga Sina. Isus pokazuje lice Boga Oca, Boga koji je ljubav i traži odgovor ljubavi. Tada i nastaju njegova djela: Trojstvo i Kraljevstvo Božje, Bog u stvaranju, Put Isusa Krista, U povijesti trojedinog Boga, Duh života i Tko je Isus Krist za nas danas?. No anđeo u obliku djevojčice mu objavi da će mu se roditi sin, Isus Krist, koji će biti izabran od Boga da čini velika djela. Celzo zaključuje da postoji suprotnost između najvišeg Boga i Boga tvorca (demijurga), u kojega kršćani vjeruju kao istinskog Boga. Ljudi u Khorinisu vjeruju u tri boga:Innosa - boga dobra, svijetla i vatre, Adanosa - boga ravnoteže i vode i Beliara - boga uništenja, kaosa i tame. u Novom zavjetu rabi Isus Krist prilikom tjeranja Sotone u Judejskoj pustinji u vrijeme kušnje. Lucifer se ne spominje u Novom zavjetu, jer je u njemu Isus Krist označen imenom "svjetlonoše". Isus nije očajavao, imao je puno pouzdanje u Boga Oca. U Novom zavjetu karizma označava od Boga dane milosti i darove Duha Svetoga. Isus je pod riječju otac po pravilu mislio na nebeskog oca, odnosno na Boga. Poziva na obraćenje i praštanje po uzoru na Isusa Krista. Isus na križu

Isus na križu je dio Isusove muke opisane u Novom zavjetu. Ta misa zornica nas poziva na poklon djetetu Isusu rođenom u jaslama zajedno s poniznim pastirima, na uočavanje divnih Božjih djela i slavljenje Boga za njih. Ta je teorija objašnjavala da je Krist postojan u dvije naravi: Boga i Čovjeka.