Koji se od navedenih dijelova biljne stanice može vidjeti svjetlosnim mikroskopom?
stanična membrana kloroplast endoplazmatski retikulum ribosom
A B C D
Stanična membrana

Stanična membrana je tanki sloj građen od različitih vrsta molekula koji odvaja unutarstanični dio od vanstaničnog okruženja. Epitelno tkivo je smješteno iznad vezivnog tkiva, odvojeno je od njega strukturom koja je vidljiva svjetlosnim mikroskopom i naziva se bazalna membrana. Ova stanica ovalnog oblika može se vidjeti samo mikroskopom. Pošto je razlika u dužini translociranih dijelova kromosoma velika, moguće ju je uočiti već svjetlosnim mikroskopom. Stanična membrana naziva se aksolema, a sadržaj aksoplazma. Zbog čega nisu vidljivi pod svjetlosnim mikroskopom. Na taj je način, promatrajući ju elektronskim umjesto svjetlosnim mikroskopom, moguće zapaziti mnogo više detalja u građi stanice. Stanična membrana eukariotske stanice je po svojoj strukturi i funkciji slična membrani organela, kao i membrani prokariota. Kod binarne diobe, uvlači se stanična membrana i stanična stijenka i tad nastaje septum. Najmanja čestica koja se može vidjeti mikroskopom ne može biti manja od jedne trećine valne duljine upotrijebljenoga zračenja. Tanki izdanak citoplazme zove se aksoplazma, a stanična membrana aksolema. To je stanična membrana se raspoređenim mikrofilamentima s unutarnje strane. Stanična membrana je vrlo tanka, široka 5 do 10 nanometara i moguće ju je vidjeti samo pomoću elektronskog mikroskopa. Nakon bojenja, oni su dobro vidljivi pod svjetlosnim mikroskopom. Biopsija kože uz pregled svjetlosnim mikroskopom, izravnom imunofluoroscencijom i elektronskim mikroskopom mogu potvrditi dijagnozu bolesti. Kad kromosome ne možemo jasno uočiti svjetlosnim mikroskopom, služimo se nazivom kromatin. Stanična membrana je poluprospusni lipidni dvosloj izgrađen od bjelančevina i lipida koji odvaja unutarstanični dio od vanstaničnog okruženja. Povećanje s mikroskopom može biti i do 3 000 puta, pa se njime mogu vidjeti mikroorganizmi koji se inače prostim okom ne bi mogla vidjeti. Budući da su korteks i stanična membrana spojeni, igra središnju ulogu u kontroli stanična oblika. Stanična potentnost

Stanična potentnost je sposobnost stanice da se diferencira u druge vrste stanica. Unutrašnji je stanična membrana, plazmalema, a vanjski sloj je bazalna membrana koja predstavlja vezu s endomizijem. Također su mogli gledati stanice mikroskopom. Najmanja veličina predmeta koja se običnim mikroskopom može vidjeti iznosi približno 3∙10 mm (0,3 μm). Vrlo je sitan i pod svjetlosnim mikroskopom vidimo ga kao svijetlo zrnce. Proces se odvija tako da se stanična membrana "domaćina" uvrne i čestice obavije fagocitoznim mjehurićem. Ova stanica ovalnog oblika može se vidjeti samo mikroskopom. Pošto je razlika u dužini translociranih dijelova kromosoma velika, moguće ju je uočiti već svjetlosnim mikroskopom. Zbog čega nisu vidljivi pod svjetlosnim mikroskopom. Na taj je način, promatrajući ju elektronskim umjesto svjetlosnim mikroskopom, moguće zapaziti mnogo više detalja u građi stanice. Najmanja čestica koja se može vidjeti mikroskopom ne može biti manja od jedne trećine valne duljine upotrijebljenoga zračenja. Nakon bojenja, oni su dobro vidljivi pod svjetlosnim mikroskopom. Biopsija kože uz pregled svjetlosnim mikroskopom, izravnom imunofluoroscencijom i elektronskim mikroskopom mogu potvrditi dijagnozu bolesti. Kad kromosome ne možemo jasno uočiti svjetlosnim mikroskopom, služimo se nazivom kromatin. Povećanje s mikroskopom može biti i do 3 000 puta, pa se njime mogu vidjeti mikroorganizmi koji se inače prostim okom ne bi mogla vidjeti. Unutar stanice nalaze se i jezgra, škrobna zrnca, kloroplast i mitohondriji. Mlade stanice imaju kloroplast s jednim pirenoidom, koji služi za stvaranje škroba fotosintezom. Također su mogli gledati stanice mikroskopom. Najmanja veličina predmeta koja se običnim mikroskopom može vidjeti iznosi približno 3∙10 mm (0,3 μm). Vrlo je sitan i pod svjetlosnim mikroskopom vidimo ga kao svijetlo zrnce. Većina istraživanja fokusirala se na bakterije koje su vidljive pod svjetlosnim mikroskopom i mogu se izolirati filtrima. Ovo se tijelo javlja u ekvatorskoj ravnini biljne stanice. Mogu se vidjeti kada se pod mikroskopom pregledava uzorak tkiva limfnoga čvora. Vakuolu imaju biljne stanice i jednostanični organizmi. Otkrio ju je 1675. godine nizozemski prirodoslovac Antoni van Leeuwenhoek pod svojim jednostavnim svjetlosnim mikroskopom. Pored toga, elektronska mikroskopija je otkrila stanične strukture koje su premalene da bi se mogle zamijetiti svjetlosnim mikroskopom. Zbog toga što su premalene (7 nm) da bi se mogle zamijetiti svjetlosnim mikroskopom, otkrivene su elektronskom mikroskopijom. Epitelno tkivo je smješteno iznad vezivnog tkiva, odvojeno je od njega strukturom koja je vidljiva svjetlosnim mikroskopom i naziva se bazalna membrana. S optičkim mikroskopom koji se osniva na običnoj svjetlosti ne mogu se vidjeti predmeti čija je duljina manja od valne duljine upotrijebljene svjetlosti. S optičkim mikroskopom koji se osniva na običnoj svjetlosti ne mogu se vidjeti predmeti čija je duljina manja od valne duljine upotrijebljene svjetlosti. Nepovoljni utjecaj navedenih čimbenika na korisnu čvrstoću strojnih dijelova može se smanjiti prikladnim mjerama pri izradi. Hrapavi endoplazmatski retikulum

Hrapavi endoplazmatski retikulum (grubi endoplazmatski retikulum) je vrsta endoplazmatske mrežice. Glatki endoplazmatski retikulum

Glatki endoplazmatski retikulum je vrsta endoplazmatske mrežice. Hrapavi endoplazmatski retikulum (grubi endoplazmatski retikulum) po svojim rubovima sadrži malene ribosome na kojima se odvija sinteza bjelančevina (proteina). Endoplazmatski retikulum proizvodi i transportira tvari. Dijeli se na hrapavi i glatki endoplazmatski retikulum. Dijeli se na hrapavi i glatki endoplazmatski retikulum. Glatki endoplazmatski retikulum predstavlja nastavak hrapavog ER. Kloroplasti nemaju endoplazmatski retikulum, a građeni su od paralelno naslaganih vrećica, tilakoida. U citoplazmi su razvijeni hrapavi endoplazmatski retikulum, mitohondrije i Golgijevo tijelo. Ova stanica ovalnog oblika može se vidjeti samo mikroskopom. Pošto je razlika u dužini translociranih dijelova kromosoma velika, moguće ju je uočiti već svjetlosnim mikroskopom. Zbog čega nisu vidljivi pod svjetlosnim mikroskopom. Na taj je način, promatrajući ju elektronskim umjesto svjetlosnim mikroskopom, moguće zapaziti mnogo više detalja u građi stanice. Hrapavi endoplazmatski retikulum služi za sintezu proteina, dok glatki endoplazmatski retikulum sudjeluje u sintezi lipida, razgradnji otrova i stvaranju vitamina D.

Golgijev aparat pohranjuje, pakira i distribuira proteine i lipide te proizvodi polisaharide. Najmanja čestica koja se može vidjeti mikroskopom ne može biti manja od jedne trećine valne duljine upotrijebljenoga zračenja. Razna cijevkasta produženja središnje membrane stvaraju ono što se zove endoplazmatski retikulum ili ER, koji je uključen u prenošenje i dozrijevanje proteina. Neki su vezani za endoplazmatski retikulum (koji se zato zove "hrapavi" ili rER-rough endoplasmic reticulum) i sinetiziraju proteine koji se uglavnom ugrađuju u staničnu membranu, a neki slobodno plivaju u citoplazmi i sintetiziraju proteine koji odlaze izvan stanice. Nakon bojenja, oni su dobro vidljivi pod svjetlosnim mikroskopom. Biopsija kože uz pregled svjetlosnim mikroskopom, izravnom imunofluoroscencijom i elektronskim mikroskopom mogu potvrditi dijagnozu bolesti. Kad kromosome ne možemo jasno uočiti svjetlosnim mikroskopom, služimo se nazivom kromatin. Povećanje s mikroskopom može biti i do 3 000 puta, pa se njime mogu vidjeti mikroorganizmi koji se inače prostim okom ne bi mogla vidjeti. Endoplazmatska mrežica

Endoplazmatski retikulum ili endoplazmatska mrežica (ER) je sustav unutarstaničnih membrana koje proizvode i transportiraju tvari. Također su mogli gledati stanice mikroskopom. Najmanja veličina predmeta koja se običnim mikroskopom može vidjeti iznosi približno 3∙10 mm (0,3 μm). Vrlo je sitan i pod svjetlosnim mikroskopom vidimo ga kao svijetlo zrnce. Ribosom je organel koji se nalazi u osnovnoj tvari stanice. Ova stanica ovalnog oblika može se vidjeti samo mikroskopom. Pošto je razlika u dužini translociranih dijelova kromosoma velika, moguće ju je uočiti već svjetlosnim mikroskopom. Zbog čega nisu vidljivi pod svjetlosnim mikroskopom. Na taj je način, promatrajući ju elektronskim umjesto svjetlosnim mikroskopom, moguće zapaziti mnogo više detalja u građi stanice. Najmanja čestica koja se može vidjeti mikroskopom ne može biti manja od jedne trećine valne duljine upotrijebljenoga zračenja. Nakon bojenja, oni su dobro vidljivi pod svjetlosnim mikroskopom. Biopsija kože uz pregled svjetlosnim mikroskopom, izravnom imunofluoroscencijom i elektronskim mikroskopom mogu potvrditi dijagnozu bolesti. Kad kromosome ne možemo jasno uočiti svjetlosnim mikroskopom, služimo se nazivom kromatin. Povećanje s mikroskopom može biti i do 3 000 puta, pa se njime mogu vidjeti mikroorganizmi koji se inače prostim okom ne bi mogla vidjeti. Ribosomi

Ribosom je substanična čestica koja se nalazi u osnovnoj tvari stanice. Također su mogli gledati stanice mikroskopom. Najmanja veličina predmeta koja se običnim mikroskopom može vidjeti iznosi približno 3∙10 mm (0,3 μm). Vrlo je sitan i pod svjetlosnim mikroskopom vidimo ga kao svijetlo zrnce. Većina istraživanja fokusirala se na bakterije koje su vidljive pod svjetlosnim mikroskopom i mogu se izolirati filtrima. Ovo se tijelo javlja u ekvatorskoj ravnini biljne stanice. Mogu se vidjeti kada se pod mikroskopom pregledava uzorak tkiva limfnoga čvora. Vakuolu imaju biljne stanice i jednostanični organizmi. Otkrio ju je 1675. godine nizozemski prirodoslovac Antoni van Leeuwenhoek pod svojim jednostavnim svjetlosnim mikroskopom. Pored toga, elektronska mikroskopija je otkrila stanične strukture koje su premalene da bi se mogle zamijetiti svjetlosnim mikroskopom. Zbog toga što su premalene (7 nm) da bi se mogle zamijetiti svjetlosnim mikroskopom, otkrivene su elektronskom mikroskopijom. Epitelno tkivo je smješteno iznad vezivnog tkiva, odvojeno je od njega strukturom koja je vidljiva svjetlosnim mikroskopom i naziva se bazalna membrana. S optičkim mikroskopom koji se osniva na običnoj svjetlosti ne mogu se vidjeti predmeti čija je duljina manja od valne duljine upotrijebljene svjetlosti. S optičkim mikroskopom koji se osniva na običnoj svjetlosti ne mogu se vidjeti predmeti čija je duljina manja od valne duljine upotrijebljene svjetlosti. Nepovoljni utjecaj navedenih čimbenika na korisnu čvrstoću strojnih dijelova može se smanjiti prikladnim mjerama pri izradi.