Što od navedenoga izgrađuje stanica koja ima citoplazmu, staničnu stijenku i kružnu DNA?
HIV trihomonas amebu E. coli
A B C D
Biljna stanica za razliku od životinjske ima kloroplaste i staničnu stijenku. Prokariotska stanica je jednostavne građe te ima staničnu stijenku i membranu, ali nema staničnu jezgru (nemaju oblikovanu jezgrinu ovojnicu) i organele, osim ribosoma koji su manji od eukariotskih. Septum (stanična biologija)

Septum u staničnoj biologiji predstavlja novu staničnu stijenku koja nastaje između dviju stanica kćeriju tijekom stanične diobe. Kod većine eukariotskih stanica koje nemaju staničnu stijenku, korteks je aktinom bogata mreža koja se sastoji od filamenata F-aktina, miozinskih motora te bjelančevine koje vezuju aktin. Glikopeptidni antibiotici djeluju tako što vezanjem na staničnu stijenku bakterija inhibiraju sintezu peptidoglikana. Životinje nemaju staničnu stijenku, po čemu se razlikuju od biljaka, algi i gljiva. Sekundarna stanična stijenka se može nalaziti unutar primarne, a građena je od lignina, tvari koja dodatno pojačava staničnu stijenku. Sekundarna stanična stijenka može se nalaziti unutar primarne, a građena je od lignina, tvari koja dodatno pojačava staničnu stijenku. Ovime se ne samo završava odvajanje dviju stanica kćeriju, nego također inicira niz biokemijskih modificiranja koje transformiraju staničnu ploču iz fleksibilne stanične stijenke bogate kalozom u tvrdu staničnu stijenku bogatu celulozom. Ionski kanali

Ionski kanali su hidrofilne proteinske pore što se protežu kroz cijelu staničnu membranu i tako povezuju citoplazmu s izvanstaničnom tekućinom. Razlikuje se od euglene po tome što ima veliku i malu staničnu jezgru. Mollicutes

Mollicutes (latinski: "mollis" = "mekano" i "cutis" = "koža") su razred bakterija koje nemaju staničnu stijenku. Ona posjeduje unutarnju staničnu masu (ICM) koja naizgled stvara embrij i koja je također izvor embrijskih matičnih stanica. "rotundus" - oblik građevine koja ima kružnu osnovu) - okrugle bazilike sv. Ampicilin prirada skupini penicilina, a od samog penicilina se razlikuje u postojanju amino skupine, koja mu omogućava pentraciju kroz staničnu stijenku gram-negativnih bakterija. Trofoblasti ekspresiraju integrin na površinama njihovih stanica što dopušta adheziju izvanstaničnog matriksa na stijenku maternice. Ti kanali prolaze kroz stanične membrane i premošćuju razmak između stanica, pa time povezuju citoplazmu dvaju susjednih stanica. Prije nego što će stanica prijeći u stadij mitoze, struktura mikrocjevčica (mikrotubula) se razgrađuje i stvara nova koja je prilagođena za staničnu diobu. Pločasti razvodnik ima kružnu razvodnu ploču, koja zakretanjem spaja odgovarajuće priključke. Firmicutes

Firmicutes (latinski: "firmus" = jak, "cutis" = koža, odnosi se na staničnu stijenku) su koljeno bakterija. Prokarioti

Prokarioti (Procarya, Procaryota; od starogrčkog "pro" = prije, ranije i "karyon" = orah, jezgra), ranije Monera, su stanična živa bića jednostavne građe koja imaju staničnu stijenku i membranu ali nemaju staničnu jezgru (nemaju oblikovanu jezgrinu ovojnicu) ni organele, osim ribosoma. Stanica koja ima F plazmid jest stanica davateljica, a stanica koja ga nema jest stanica primateljica. Gram-pozitivne bakterije imaju staničnu stijenku koju čine debeli (višeslojni) sloj peptidoglikani (50-90 % stanične stijenke). Steroidi su lipofilne molekule koje brzo prolaze kroz staničnu membranu i ulaze u citoplazmu gdje se vežu za glukokortikoidni receptor. To su citoplazmatske niti koje prolaze kroz staničnu stijenku i osiguravaju kontinuitet među stanicama kao u višestaničnim organizmima. Biljna stanica za razliku od životinjske ima kloroplaste i staničnu stijenku. Prokariotska stanica je jednostavne građe te ima staničnu stijenku i membranu, ali nema staničnu jezgru (nemaju oblikovanu jezgrinu ovojnicu) i organele, osim ribosoma koji su manji od eukariotskih. Septum (stanična biologija)

Septum u staničnoj biologiji predstavlja novu staničnu stijenku koja nastaje između dviju stanica kćeriju tijekom stanične diobe. Kod većine eukariotskih stanica koje nemaju staničnu stijenku, korteks je aktinom bogata mreža koja se sastoji od filamenata F-aktina, miozinskih motora te bjelančevine koje vezuju aktin. Glikopeptidni antibiotici djeluju tako što vezanjem na staničnu stijenku bakterija inhibiraju sintezu peptidoglikana. Životinje nemaju staničnu stijenku, po čemu se razlikuju od biljaka, algi i gljiva. Sekundarna stanična stijenka se može nalaziti unutar primarne, a građena je od lignina, tvari koja dodatno pojačava staničnu stijenku. Sekundarna stanična stijenka može se nalaziti unutar primarne, a građena je od lignina, tvari koja dodatno pojačava staničnu stijenku. Ovime se ne samo završava odvajanje dviju stanica kćeriju, nego također inicira niz biokemijskih modificiranja koje transformiraju staničnu ploču iz fleksibilne stanične stijenke bogate kalozom u tvrdu staničnu stijenku bogatu celulozom. Ionski kanali

Ionski kanali su hidrofilne proteinske pore što se protežu kroz cijelu staničnu membranu i tako povezuju citoplazmu s izvanstaničnom tekućinom. Razlikuje se od euglene po tome što ima veliku i malu staničnu jezgru. Mollicutes

Mollicutes (latinski: "mollis" = "mekano" i "cutis" = "koža") su razred bakterija koje nemaju staničnu stijenku. Ona posjeduje unutarnju staničnu masu (ICM) koja naizgled stvara embrij i koja je također izvor embrijskih matičnih stanica. "rotundus" - oblik građevine koja ima kružnu osnovu) - okrugle bazilike sv. Ampicilin prirada skupini penicilina, a od samog penicilina se razlikuje u postojanju amino skupine, koja mu omogućava pentraciju kroz staničnu stijenku gram-negativnih bakterija. Trofoblasti ekspresiraju integrin na površinama njihovih stanica što dopušta adheziju izvanstaničnog matriksa na stijenku maternice. Ti kanali prolaze kroz stanične membrane i premošćuju razmak između stanica, pa time povezuju citoplazmu dvaju susjednih stanica. Prije nego što će stanica prijeći u stadij mitoze, struktura mikrocjevčica (mikrotubula) se razgrađuje i stvara nova koja je prilagođena za staničnu diobu. Pločasti razvodnik ima kružnu razvodnu ploču, koja zakretanjem spaja odgovarajuće priključke. Firmicutes

Firmicutes (latinski: "firmus" = jak, "cutis" = koža, odnosi se na staničnu stijenku) su koljeno bakterija. Prokarioti

Prokarioti (Procarya, Procaryota; od starogrčkog "pro" = prije, ranije i "karyon" = orah, jezgra), ranije Monera, su stanična živa bića jednostavne građe koja imaju staničnu stijenku i membranu ali nemaju staničnu jezgru (nemaju oblikovanu jezgrinu ovojnicu) ni organele, osim ribosoma. Stanica koja ima F plazmid jest stanica davateljica, a stanica koja ga nema jest stanica primateljica. Gram-pozitivne bakterije imaju staničnu stijenku koju čine debeli (višeslojni) sloj peptidoglikani (50-90 % stanične stijenke). Steroidi su lipofilne molekule koje brzo prolaze kroz staničnu membranu i ulaze u citoplazmu gdje se vežu za glukokortikoidni receptor. To su citoplazmatske niti koje prolaze kroz staničnu stijenku i osiguravaju kontinuitet među stanicama kao u višestaničnim organizmima. Biljna stanica za razliku od životinjske ima kloroplaste i staničnu stijenku. Prokariotska stanica je jednostavne građe te ima staničnu stijenku i membranu, ali nema staničnu jezgru (nemaju oblikovanu jezgrinu ovojnicu) i organele, osim ribosoma koji su manji od eukariotskih. Septum (stanična biologija)

Septum u staničnoj biologiji predstavlja novu staničnu stijenku koja nastaje između dviju stanica kćeriju tijekom stanične diobe. Kod većine eukariotskih stanica koje nemaju staničnu stijenku, korteks je aktinom bogata mreža koja se sastoji od filamenata F-aktina, miozinskih motora te bjelančevine koje vezuju aktin. Glikopeptidni antibiotici djeluju tako što vezanjem na staničnu stijenku bakterija inhibiraju sintezu peptidoglikana. Životinje nemaju staničnu stijenku, po čemu se razlikuju od biljaka, algi i gljiva. Sekundarna stanična stijenka se može nalaziti unutar primarne, a građena je od lignina, tvari koja dodatno pojačava staničnu stijenku. Sekundarna stanična stijenka može se nalaziti unutar primarne, a građena je od lignina, tvari koja dodatno pojačava staničnu stijenku. Ovime se ne samo završava odvajanje dviju stanica kćeriju, nego također inicira niz biokemijskih modificiranja koje transformiraju staničnu ploču iz fleksibilne stanične stijenke bogate kalozom u tvrdu staničnu stijenku bogatu celulozom. Ionski kanali

Ionski kanali su hidrofilne proteinske pore što se protežu kroz cijelu staničnu membranu i tako povezuju citoplazmu s izvanstaničnom tekućinom. Razlikuje se od euglene po tome što ima veliku i malu staničnu jezgru. Mollicutes

Mollicutes (latinski: "mollis" = "mekano" i "cutis" = "koža") su razred bakterija koje nemaju staničnu stijenku. Ona posjeduje unutarnju staničnu masu (ICM) koja naizgled stvara embrij i koja je također izvor embrijskih matičnih stanica. "rotundus" - oblik građevine koja ima kružnu osnovu) - okrugle bazilike sv. Ampicilin prirada skupini penicilina, a od samog penicilina se razlikuje u postojanju amino skupine, koja mu omogućava pentraciju kroz staničnu stijenku gram-negativnih bakterija. Trofoblasti ekspresiraju integrin na površinama njihovih stanica što dopušta adheziju izvanstaničnog matriksa na stijenku maternice. Ti kanali prolaze kroz stanične membrane i premošćuju razmak između stanica, pa time povezuju citoplazmu dvaju susjednih stanica. Prije nego što će stanica prijeći u stadij mitoze, struktura mikrocjevčica (mikrotubula) se razgrađuje i stvara nova koja je prilagođena za staničnu diobu. Pločasti razvodnik ima kružnu razvodnu ploču, koja zakretanjem spaja odgovarajuće priključke. Firmicutes

Firmicutes (latinski: "firmus" = jak, "cutis" = koža, odnosi se na staničnu stijenku) su koljeno bakterija. Prokarioti

Prokarioti (Procarya, Procaryota; od starogrčkog "pro" = prije, ranije i "karyon" = orah, jezgra), ranije Monera, su stanična živa bića jednostavne građe koja imaju staničnu stijenku i membranu ali nemaju staničnu jezgru (nemaju oblikovanu jezgrinu ovojnicu) ni organele, osim ribosoma. Stanica koja ima F plazmid jest stanica davateljica, a stanica koja ga nema jest stanica primateljica. Gram-pozitivne bakterije imaju staničnu stijenku koju čine debeli (višeslojni) sloj peptidoglikani (50-90 % stanične stijenke). Steroidi su lipofilne molekule koje brzo prolaze kroz staničnu membranu i ulaze u citoplazmu gdje se vežu za glukokortikoidni receptor. To su citoplazmatske niti koje prolaze kroz staničnu stijenku i osiguravaju kontinuitet među stanicama kao u višestaničnim organizmima. Biljna stanica za razliku od životinjske ima kloroplaste i staničnu stijenku. Prokariotska stanica je jednostavne građe te ima staničnu stijenku i membranu, ali nema staničnu jezgru (nemaju oblikovanu jezgrinu ovojnicu) i organele, osim ribosoma koji su manji od eukariotskih. Ovaj XNA-DNA hibrid je korišten in vivo (E. coli ) kao templat za sinetzu DNA . Septum (stanična biologija)

Septum u staničnoj biologiji predstavlja novu staničnu stijenku koja nastaje između dviju stanica kćeriju tijekom stanične diobe. Kod većine eukariotskih stanica koje nemaju staničnu stijenku, korteks je aktinom bogata mreža koja se sastoji od filamenata F-aktina, miozinskih motora te bjelančevine koje vezuju aktin. Glikopeptidni antibiotici djeluju tako što vezanjem na staničnu stijenku bakterija inhibiraju sintezu peptidoglikana. Životinje nemaju staničnu stijenku, po čemu se razlikuju od biljaka, algi i gljiva. E. coli. "E. coli"). Sekundarna stanična stijenka se može nalaziti unutar primarne, a građena je od lignina, tvari koja dodatno pojačava staničnu stijenku. Sekundarna stanična stijenka može se nalaziti unutar primarne, a građena je od lignina, tvari koja dodatno pojačava staničnu stijenku. Ovime se ne samo završava odvajanje dviju stanica kćeriju, nego također inicira niz biokemijskih modificiranja koje transformiraju staničnu ploču iz fleksibilne stanične stijenke bogate kalozom u tvrdu staničnu stijenku bogatu celulozom. "E. coli" se u toj tehnologiji koristi zato što u ljudskom fecesu ima puno više coliforma od patogena, a "E. coli" obično nema štetnog utjecaja, pa laboranti koji s njom rade nisu ni u kakvoj izravnoj opasnosti. Escherichia coli ili popularnije E. coli je normalni stanovnik gastrointestinalnog trakta. Ionski kanali

Ionski kanali su hidrofilne proteinske pore što se protežu kroz cijelu staničnu membranu i tako povezuju citoplazmu s izvanstaničnom tekućinom. Razlikuje se od euglene po tome što ima veliku i malu staničnu jezgru. Mollicutes

Mollicutes (latinski: "mollis" = "mekano" i "cutis" = "koža") su razred bakterija koje nemaju staničnu stijenku. Ona posjeduje unutarnju staničnu masu (ICM) koja naizgled stvara embrij i koja je također izvor embrijskih matičnih stanica. "rotundus" - oblik građevine koja ima kružnu osnovu) - okrugle bazilike sv. Ampicilin prirada skupini penicilina, a od samog penicilina se razlikuje u postojanju amino skupine, koja mu omogućava pentraciju kroz staničnu stijenku gram-negativnih bakterija. Uočena je u faga lambda i E. coli. Nađena je kod faga lambda i E. coli. Trofoblasti ekspresiraju integrin na površinama njihovih stanica što dopušta adheziju izvanstaničnog matriksa na stijenku maternice. Ti kanali prolaze kroz stanične membrane i premošćuju razmak između stanica, pa time povezuju citoplazmu dvaju susjednih stanica. Prije nego što će stanica prijeći u stadij mitoze, struktura mikrocjevčica (mikrotubula) se razgrađuje i stvara nova koja je prilagođena za staničnu diobu.