Koji će od navedenih algoritama ispisati najveći višekratnik broja 5, a koji je manji od upisanoga broja n ?
ulaz(n); n := n - 1; dok je n mod 5 = 0 činiti n := n - 1; izlaz(n); ulaz(n); n := n - 1; dok je n mod 5 <> 0 činiti n := n - 1; izlaz(n); ulaz(n); n := n - 1; dok je n div 5 <> 0 činiti n := n - 1; izlaz(n); ulaz(n); n := n - 1; dok je n div 5 = 0 činiti n := n - 1; izlaz(n);
A B C D
U matrici "n" × "n", "glavna dijagonala" je skup polja od "1,1" do "n,n", a "sporedna dijagonala" je skup polja od "1,n" do "n,1". Azimutni broj orbitale s kvantnim brojem n može biti: 0 … n-2, n-1, n
Magnetski broj orbitale s glavnim kvantnim brojem n može biti: -n, -n+1, -n+2, ..., 0, ... n-2, n-1, n

Orbitale s azimutnim brojem l = 0 se označavaju s (ime potječe od početnog slova naziva spektralne linije "sharp"). Sljedbenik sljedbenika broja "n" jednak je "n" + 2. n. e. broji kao "−("n" − 1)" (negativni je broj jednak 1 − "n"). Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Linije u seriji se nazivaju grčkim slovima po redoslijedu, od Lyman-alfa (od n = 2 na n = 1), Lyman-beta (od n = 3 na n = 1), Lyman-gama (od n = 4 na n = 1) itd. Alternativno,
Prethodnik  PRED "n" = "n" - 1  pozitivnog cijelog broja "n" je nešto teži:
i alternativno:
Valja uočiti trik ("g" 1) (λ "u". sljedbenik broja "n". Primjenom novih pravila kvantizacije uveo je tri kvantna broja ("n" - radijalni kvantni broj, "n" - kvantni broj kutne količine gibanja, "n + n = n" - glavni kvantni broj koji odgovara Bohrovu cijelom broju). Područje broja okretaja "B = n / n" kreće se od 20 do 200. Prema tome je omjer "n/n’" jednak 0,001 5. U skupu prirodnih brojeva, zbrajanjem broja "n" i 1 dobijemo najmanji prirodni broj veći od "n", tzv. Sateliti su dobili privremene nazive S/2002 N 1, S/2002 N 2, S/2002 N 3, S/2003 N 1 i S/2002 N 4. "n" skupova u umnošku, onda imamo "n"-struki umnožak od uređenih n-torki (a, b, ... n). / n. e. jednostavno "n" ili +"n". Poopćenjem "k"-ti po redu sljedbenik broja "n" jednak je "n" + "k". Za "n" > 0, razmatramo najjednostavniji slučaj gdje je "n" = 1 i formula, očito, vrijedi. Stupanj ionizacije se definira kao α = n/(n + n) gdje je n – gustoća iona i n – gustoća neutralnih atoma. Jednaka je količniku broja čestica "N" i količine tvari "n" a označuje se s "L" ili "N" dok je jedinica mol:

gdje je: "L" - Avogadrova konstanta, "N" - brojnost jedinki, "n" - množina tvari, "M" - molna masa, "m" - masa tvari. Za vodikov atom možemo lako, po Bohrovu postulatu, proračunati frekvencije dane prijelazom elektrona iz kvantnog stanja "n" u kvantno stanje "n" - 1:

Za velike "n" možemo staviti u nazivniku "n" - 1 staviti jednako "n", a u brojniku možemo 1 zanemariti pored 2∙"n". Mali uzorak je najčešće onaj koji je manji od N=30, a neki smatraju i od N=50. U matrici "n" × "n", "glavna dijagonala" je skup polja od "1,1" do "n,n", a "sporedna dijagonala" je skup polja od "1,n" do "n,1". Azimutni broj orbitale s kvantnim brojem n može biti: 0 … n-2, n-1, n
Magnetski broj orbitale s glavnim kvantnim brojem n može biti: -n, -n+1, -n+2, ..., 0, ... n-2, n-1, n

Orbitale s azimutnim brojem l = 0 se označavaju s (ime potječe od početnog slova naziva spektralne linije "sharp"). Sljedbenik sljedbenika broja "n" jednak je "n" + 2. n. e. broji kao "−("n" − 1)" (negativni je broj jednak 1 − "n"). Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Linije u seriji se nazivaju grčkim slovima po redoslijedu, od Lyman-alfa (od n = 2 na n = 1), Lyman-beta (od n = 3 na n = 1), Lyman-gama (od n = 4 na n = 1) itd. Alternativno,
Prethodnik  PRED "n" = "n" - 1  pozitivnog cijelog broja "n" je nešto teži:
i alternativno:
Valja uočiti trik ("g" 1) (λ "u". sljedbenik broja "n". Primjenom novih pravila kvantizacije uveo je tri kvantna broja ("n" - radijalni kvantni broj, "n" - kvantni broj kutne količine gibanja, "n + n = n" - glavni kvantni broj koji odgovara Bohrovu cijelom broju). Područje broja okretaja "B = n / n" kreće se od 20 do 200. Prema tome je omjer "n/n’" jednak 0,001 5. U skupu prirodnih brojeva, zbrajanjem broja "n" i 1 dobijemo najmanji prirodni broj veći od "n", tzv. Sateliti su dobili privremene nazive S/2002 N 1, S/2002 N 2, S/2002 N 3, S/2003 N 1 i S/2002 N 4. "n" skupova u umnošku, onda imamo "n"-struki umnožak od uređenih n-torki (a, b, ... n). / n. e. jednostavno "n" ili +"n". Poopćenjem "k"-ti po redu sljedbenik broja "n" jednak je "n" + "k". Za "n" > 0, razmatramo najjednostavniji slučaj gdje je "n" = 1 i formula, očito, vrijedi. Stupanj ionizacije se definira kao α = n/(n + n) gdje je n – gustoća iona i n – gustoća neutralnih atoma. Jednaka je količniku broja čestica "N" i količine tvari "n" a označuje se s "L" ili "N" dok je jedinica mol:

gdje je: "L" - Avogadrova konstanta, "N" - brojnost jedinki, "n" - množina tvari, "M" - molna masa, "m" - masa tvari. Za vodikov atom možemo lako, po Bohrovu postulatu, proračunati frekvencije dane prijelazom elektrona iz kvantnog stanja "n" u kvantno stanje "n" - 1:

Za velike "n" možemo staviti u nazivniku "n" - 1 staviti jednako "n", a u brojniku možemo 1 zanemariti pored 2∙"n". Mali uzorak je najčešće onaj koji je manji od N=30, a neki smatraju i od N=50. U matrici "n" × "n", "glavna dijagonala" je skup polja od "1,1" do "n,n", a "sporedna dijagonala" je skup polja od "1,n" do "n,1". Azimutni broj orbitale s kvantnim brojem n može biti: 0 … n-2, n-1, n
Magnetski broj orbitale s glavnim kvantnim brojem n može biti: -n, -n+1, -n+2, ..., 0, ... n-2, n-1, n

Orbitale s azimutnim brojem l = 0 se označavaju s (ime potječe od početnog slova naziva spektralne linije "sharp"). Sljedbenik sljedbenika broja "n" jednak je "n" + 2. n. e. broji kao "−("n" − 1)" (negativni je broj jednak 1 − "n"). Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Linije u seriji se nazivaju grčkim slovima po redoslijedu, od Lyman-alfa (od n = 2 na n = 1), Lyman-beta (od n = 3 na n = 1), Lyman-gama (od n = 4 na n = 1) itd. Alternativno,
Prethodnik  PRED "n" = "n" - 1  pozitivnog cijelog broja "n" je nešto teži:
i alternativno:
Valja uočiti trik ("g" 1) (λ "u". sljedbenik broja "n". Primjenom novih pravila kvantizacije uveo je tri kvantna broja ("n" - radijalni kvantni broj, "n" - kvantni broj kutne količine gibanja, "n + n = n" - glavni kvantni broj koji odgovara Bohrovu cijelom broju). Područje broja okretaja "B = n / n" kreće se od 20 do 200. Prema tome je omjer "n/n’" jednak 0,001 5. U skupu prirodnih brojeva, zbrajanjem broja "n" i 1 dobijemo najmanji prirodni broj veći od "n", tzv. Sateliti su dobili privremene nazive S/2002 N 1, S/2002 N 2, S/2002 N 3, S/2003 N 1 i S/2002 N 4. "n" skupova u umnošku, onda imamo "n"-struki umnožak od uređenih n-torki (a, b, ... n). / n. e. jednostavno "n" ili +"n". Poopćenjem "k"-ti po redu sljedbenik broja "n" jednak je "n" + "k". Za "n" > 0, razmatramo najjednostavniji slučaj gdje je "n" = 1 i formula, očito, vrijedi. Stupanj ionizacije se definira kao α = n/(n + n) gdje je n – gustoća iona i n – gustoća neutralnih atoma. Jednaka je količniku broja čestica "N" i količine tvari "n" a označuje se s "L" ili "N" dok je jedinica mol:

gdje je: "L" - Avogadrova konstanta, "N" - brojnost jedinki, "n" - množina tvari, "M" - molna masa, "m" - masa tvari. Za vodikov atom možemo lako, po Bohrovu postulatu, proračunati frekvencije dane prijelazom elektrona iz kvantnog stanja "n" u kvantno stanje "n" - 1:

Za velike "n" možemo staviti u nazivniku "n" - 1 staviti jednako "n", a u brojniku možemo 1 zanemariti pored 2∙"n". Mali uzorak je najčešće onaj koji je manji od N=30, a neki smatraju i od N=50. U matrici "n" × "n", "glavna dijagonala" je skup polja od "1,1" do "n,n", a "sporedna dijagonala" je skup polja od "1,n" do "n,1". Azimutni broj orbitale s kvantnim brojem n može biti: 0 … n-2, n-1, n
Magnetski broj orbitale s glavnim kvantnim brojem n može biti: -n, -n+1, -n+2, ..., 0, ... n-2, n-1, n

Orbitale s azimutnim brojem l = 0 se označavaju s (ime potječe od početnog slova naziva spektralne linije "sharp"). Sljedbenik sljedbenika broja "n" jednak je "n" + 2. n. e. broji kao "−("n" − 1)" (negativni je broj jednak 1 − "n"). Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Stavljamo, dakle, "n - n' " = 1. Linije u seriji se nazivaju grčkim slovima po redoslijedu, od Lyman-alfa (od n = 2 na n = 1), Lyman-beta (od n = 3 na n = 1), Lyman-gama (od n = 4 na n = 1) itd. Alternativno,
Prethodnik  PRED "n" = "n" - 1  pozitivnog cijelog broja "n" je nešto teži:
i alternativno:
Valja uočiti trik ("g" 1) (λ "u". sljedbenik broja "n". Primjenom novih pravila kvantizacije uveo je tri kvantna broja ("n" - radijalni kvantni broj, "n" - kvantni broj kutne količine gibanja, "n + n = n" - glavni kvantni broj koji odgovara Bohrovu cijelom broju). Područje broja okretaja "B = n / n" kreće se od 20 do 200. Prema tome je omjer "n/n’" jednak 0,001 5. U skupu prirodnih brojeva, zbrajanjem broja "n" i 1 dobijemo najmanji prirodni broj veći od "n", tzv. Sateliti su dobili privremene nazive S/2002 N 1, S/2002 N 2, S/2002 N 3, S/2003 N 1 i S/2002 N 4. "n" skupova u umnošku, onda imamo "n"-struki umnožak od uređenih n-torki (a, b, ... n). / n. e. jednostavno "n" ili +"n". Poopćenjem "k"-ti po redu sljedbenik broja "n" jednak je "n" + "k". Za "n" > 0, razmatramo najjednostavniji slučaj gdje je "n" = 1 i formula, očito, vrijedi. Stupanj ionizacije se definira kao α = n/(n + n) gdje je n – gustoća iona i n – gustoća neutralnih atoma. Jednaka je količniku broja čestica "N" i količine tvari "n" a označuje se s "L" ili "N" dok je jedinica mol:

gdje je: "L" - Avogadrova konstanta, "N" - brojnost jedinki, "n" - množina tvari, "M" - molna masa, "m" - masa tvari. Za vodikov atom možemo lako, po Bohrovu postulatu, proračunati frekvencije dane prijelazom elektrona iz kvantnog stanja "n" u kvantno stanje "n" - 1:

Za velike "n" možemo staviti u nazivniku "n" - 1 staviti jednako "n", a u brojniku možemo 1 zanemariti pored 2∙"n". Mali uzorak je najčešće onaj koji je manji od N=30, a neki smatraju i od N=50.