Od čega zavisi energija fotona?
Energija fotona je proporcionalna sa duljinom vala svjetlosti. Energija fotona je proporcionalna sa frekvencijom svjetlosti. Energija fotona je proporcionalna sa brzinom svjetlosti.
A B C
Energija fotona (boja svjetlosti) određena je svojstvima poluvodičkog spoja, iznosom energijskog rascjepa (engl. Kao prvi uvjet emisije fotona je Bohrov uvjet: laserski medij mora sadržavati energijske razine čija energija (razlika energija) odgovara energiji emitiranih fotona. Kao prvi uvjet emisije fotona je Bohrov uvjet: laserski medij mora sadržavati energijske razine čija energija (razlika energija) odgovara energiji emitiranih fotona. Ako je energija ulaznog fotona svjetlosti mala, tada elektron neće imati dovoljno energije da napusti materijal. Kinetička energija fotoelektrona zavisi samo od "boje" svjetlosti. Energija fotona, po Bohrovom uvjetu, odgovara razlici energija stanja sustava prije i poslije spontane emisije. U ovom procesu biva, dakle, potpuno apsorbirana energija upadnog fotona. Energija fotona ovisi o njegovoj valnoj duljini odnosno o frekvenciji. To znači, da energija izbačenih elektrona ne ovisi o jakosti svjetlosti, već samo o frekvenciji ulaznih fotona. Energija fotona je jednaka sumi energija vezanja elektrona za sustav, kinetičke energije elektrona i razlici energija sustava prije i posije ionizacije. Frekvencija emitiranog fotona pri spontanom prelasku iz višeg u niže energetsko stanje dana je jednadžbom:

gdje je formula_22 energija fotona i formula_23, a formula_24 je frekvencija fotona. On nastaje kada energija s fotona prijeđe na poluvodički materijal, npr. Blizina jezgre i početna energija elektrona upravno je srazmjerna energiji X-fotona. Blizina jezgre i početna energija elektrona upravno je srazmjerna energiji X-fotona. Što je elektron bliže prošao jezgri i što mu je početna energija veća, to je veća i energija X-fotona. Što je elektron bliže prošao jezgri i što mu je početna energija veća, to je veća i energija X-fotona. Ionizacija se može dogoditi jedino ako je energija fotona veća od energije vezanja elektrona za sustav. Za pojedine materijale postoje različite granice energija fotona koje mogu izazvati fotoelektrični efekt. Spektroskopski prijelaz se može dogoditi jedino ako je energija apsorbiranog ili emitiranog fotona jednaka razlici dviju vibracijskih energijskih razina (Bohrov uvjet), odnosno ako je razlika energija raspršenog i dolazećeg fotona jednaka razlici energijskih razina. Za energija E, frekvenciju ν i valnu duljinu λ fotona vrijedi:

gdje je h Planckova konstanta, a c brzina svjetlosti u vakuumu. Kao analitičke funkcije energije u spektru elektromagnetskog zračenja koriste se:




gdje je: "E" - energija fotona, "c" - brzina svjetlosti, a "h" - Planckova konstanta. Energija fotona troši se na masu para čestica-antičestica i na njihovu kinetičku energiju. Ta energija pobuđuje jezgru i biva emitirana iz nje u vidu fotona, odnosno gama-kvanta. Razlika u energiji sustava, prije i nakon Ramanovog raspršenja odgovara razlici energija dolazećeg i odlazećeg fotona. Sustav u pobuđenom stanju, intereagira s fotonom, čija je energija jednaka energiji pobuđenog stanja, emitiranjem novog fotona. Energija fotona (boja svjetlosti) određena je svojstvima poluvodičkog spoja, iznosom energijskog rascjepa (engl. Kao prvi uvjet emisije fotona je Bohrov uvjet: laserski medij mora sadržavati energijske razine čija energija (razlika energija) odgovara energiji emitiranih fotona. Kao prvi uvjet emisije fotona je Bohrov uvjet: laserski medij mora sadržavati energijske razine čija energija (razlika energija) odgovara energiji emitiranih fotona. Ako je energija ulaznog fotona svjetlosti mala, tada elektron neće imati dovoljno energije da napusti materijal. Kinetička energija fotoelektrona zavisi samo od "boje" svjetlosti. Energija fotona, po Bohrovom uvjetu, odgovara razlici energija stanja sustava prije i poslije spontane emisije. U ovom procesu biva, dakle, potpuno apsorbirana energija upadnog fotona. Energija fotona ovisi o njegovoj valnoj duljini odnosno o frekvenciji. To znači, da energija izbačenih elektrona ne ovisi o jakosti svjetlosti, već samo o frekvenciji ulaznih fotona. Energija fotona je jednaka sumi energija vezanja elektrona za sustav, kinetičke energije elektrona i razlici energija sustava prije i posije ionizacije. Frekvencija emitiranog fotona pri spontanom prelasku iz višeg u niže energetsko stanje dana je jednadžbom:

gdje je formula_22 energija fotona i formula_23, a formula_24 je frekvencija fotona. On nastaje kada energija s fotona prijeđe na poluvodički materijal, npr. Blizina jezgre i početna energija elektrona upravno je srazmjerna energiji X-fotona. Blizina jezgre i početna energija elektrona upravno je srazmjerna energiji X-fotona. Što je elektron bliže prošao jezgri i što mu je početna energija veća, to je veća i energija X-fotona. Što je elektron bliže prošao jezgri i što mu je početna energija veća, to je veća i energija X-fotona. Ionizacija se može dogoditi jedino ako je energija fotona veća od energije vezanja elektrona za sustav. Za pojedine materijale postoje različite granice energija fotona koje mogu izazvati fotoelektrični efekt. Spektroskopski prijelaz se može dogoditi jedino ako je energija apsorbiranog ili emitiranog fotona jednaka razlici dviju vibracijskih energijskih razina (Bohrov uvjet), odnosno ako je razlika energija raspršenog i dolazećeg fotona jednaka razlici energijskih razina. Za energija E, frekvenciju ν i valnu duljinu λ fotona vrijedi:

gdje je h Planckova konstanta, a c brzina svjetlosti u vakuumu. Kao analitičke funkcije energije u spektru elektromagnetskog zračenja koriste se:




gdje je: "E" - energija fotona, "c" - brzina svjetlosti, a "h" - Planckova konstanta. Energija fotona troši se na masu para čestica-antičestica i na njihovu kinetičku energiju. Ta energija pobuđuje jezgru i biva emitirana iz nje u vidu fotona, odnosno gama-kvanta. Razlika u energiji sustava, prije i nakon Ramanovog raspršenja odgovara razlici energija dolazećeg i odlazećeg fotona. Sustav u pobuđenom stanju, intereagira s fotonom, čija je energija jednaka energiji pobuđenog stanja, emitiranjem novog fotona. Energija fotona (boja svjetlosti) određena je svojstvima poluvodičkog spoja, iznosom energijskog rascjepa (engl. Kao prvi uvjet emisije fotona je Bohrov uvjet: laserski medij mora sadržavati energijske razine čija energija (razlika energija) odgovara energiji emitiranih fotona. Kao prvi uvjet emisije fotona je Bohrov uvjet: laserski medij mora sadržavati energijske razine čija energija (razlika energija) odgovara energiji emitiranih fotona. Ako je energija ulaznog fotona svjetlosti mala, tada elektron neće imati dovoljno energije da napusti materijal. Kinetička energija fotoelektrona zavisi samo od "boje" svjetlosti. Energija fotona, po Bohrovom uvjetu, odgovara razlici energija stanja sustava prije i poslije spontane emisije. U ovom procesu biva, dakle, potpuno apsorbirana energija upadnog fotona. Energija fotona ovisi o njegovoj valnoj duljini odnosno o frekvenciji. To znači, da energija izbačenih elektrona ne ovisi o jakosti svjetlosti, već samo o frekvenciji ulaznih fotona. Energija fotona je jednaka sumi energija vezanja elektrona za sustav, kinetičke energije elektrona i razlici energija sustava prije i posije ionizacije. Frekvencija emitiranog fotona pri spontanom prelasku iz višeg u niže energetsko stanje dana je jednadžbom:

gdje je formula_22 energija fotona i formula_23, a formula_24 je frekvencija fotona. On nastaje kada energija s fotona prijeđe na poluvodički materijal, npr. Blizina jezgre i početna energija elektrona upravno je srazmjerna energiji X-fotona. Blizina jezgre i početna energija elektrona upravno je srazmjerna energiji X-fotona. Kod fotoelektričnog učinka energija fotona djelomično se utroši na izbijanje elektrona iz kovine, a djelomično prijeđe u kinetičku energiju elektrona mase "m", koji izleti iz metala brzinom "v", pa je:

gdje je: "h∙υ" - energija fotona, "A" - rad potreban za izbijanje elektrona, ("m∙v")/2 - kinetička energija elektrona. Kod fotoelektričnog učinka energija fotona djelomično se utroši na izbijanje elektrona iz kovine, a djelomično prijeđe u kinetičku energiju elektrona mase "m", koji izleti iz metala brzinom "v", pa je:

gdje je: "h∙υ" - energija fotona, "A" - rad potreban za izbijanje elektrona, ("m∙v")/2 - kinetička energija elektrona. Što je elektron bliže prošao jezgri i što mu je početna energija veća, to je veća i energija X-fotona. Što je elektron bliže prošao jezgri i što mu je početna energija veća, to je veća i energija X-fotona. Ionizacija se može dogoditi jedino ako je energija fotona veća od energije vezanja elektrona za sustav. Za pojedine materijale postoje različite granice energija fotona koje mogu izazvati fotoelektrični efekt. Spektroskopski prijelaz se može dogoditi jedino ako je energija apsorbiranog ili emitiranog fotona jednaka razlici dviju vibracijskih energijskih razina (Bohrov uvjet), odnosno ako je razlika energija raspršenog i dolazećeg fotona jednaka razlici energijskih razina. Za energija E, frekvenciju ν i valnu duljinu λ fotona vrijedi:

gdje je h Planckova konstanta, a c brzina svjetlosti u vakuumu. Kao analitičke funkcije energije u spektru elektromagnetskog zračenja koriste se:




gdje je: "E" - energija fotona, "c" - brzina svjetlosti, a "h" - Planckova konstanta. Energija fotona troši se na masu para čestica-antičestica i na njihovu kinetičku energiju. Ta energija pobuđuje jezgru i biva emitirana iz nje u vidu fotona, odnosno gama-kvanta.