Što nazivamo defektom mase ili drugačije deficitom mase?
Masa jedne čestice brzog kretanja je veća nego u stanju mirovanja.(brzina je približna brzini svjetlosti) Ako jednu atomsku jezgru rastavimo na sastavne dijelove, masa sastavnih dijelova nije jednaka sa masom originalne atomske jezgre. U tijeku radioaktivnog raspada atomska jezgra ispušta čestice i tako će biti lakša.
A B C
Masa neutralne čestice mora biti oko 90 puta veća od mase elektrona. Masa neutralne čestice mora biti oko 90 puta veća od mase elektrona. Masa neutralne čestice mora biti oko 90 puta veća od mase elektrona. Odatle izlazi da je masa alfa-čestice 4 puta veća od mase vodikova atoma. Odatle izlazi da je masa alfa-čestice 4 puta veća od mase vodikova atoma. Ponekad su novonastale čestice bez mase mirovanja (fotoni) pa se može reći e da se sudarom čestice i antičestice materija (masa mirovanja) uništila. Masa mu vjerojatno nije veća od dvostruko veće mase nego Zemlja. Prema ispitivanjima dobiva se:

Promjene mase su neznatne, dok je brzina tijela mala prema brzini svjetlosti. Prema ispitivanjima dobiva se:

Promjene mase su neznatne, dok je brzina tijela mala prema brzini svjetlosti. Prema ispitivanjima dobiva se:

Promjene mase su neznatne, dok je brzina tijela mala prema brzini svjetlosti. Količina gibanja u relativističkoj fizici vektorska je veličina koja opisuje gibanje pri brzinama bliskima brzini svjetlosti, umnožak mase i brzine čestice korigiran Lorentzovim faktorom 

gdje je: "c" - brzina svjetlosti. Fotoni su čestice svjetlosti kojima je masa mirovanja nula, a šire se brzinom svjetlosti. W. Pauli je došao do zaključka da bi trebalo pretpostaviti postojanje jedne nove neutralne čestice, koja bi zajedno zračila s elektronom pri beta-(minus) raspadu, čija je masa manja od mase elektrona u stanju mirovanja. W. Pauli je došao do zaključka da bi trebalo pretpostaviti postojanje jedne nove neutralne čestice, koja bi zajedno zračila s elektronom pri beta (minus) raspadu, čija je masa manja od mase elektrona u stanju mirovanja. Wolfgang Pauli je došao do zaključka da bi trebalo pretpostaviti postojanje jedne nove neutralne čestice, koja bi zajedno zračila s elektronom pri beta (minus) raspadu, čija je masa manja od mase elektrona u stanju mirovanja. Kod prodora kozmičkih zraka kroz olovo utvrđeno je da u njima postoje čestice čija je masa veća od mase elektrona, a manja od mase protona. "Nevidljiva" masa je deseterostruko veća od mase vidljivih objekata. Masa skupa je oko 330.000 puta veća od mase Sunca. Izračunavanje mase nekog atoma (umnožak atomske jedinice mase i relativne mase atoma "X"):

Izračunavanje mase neke molekule (umnožak atomske jedinice mase i relativne mase molekule "XY"):

Relativna atomska masa atoma (X) je:

Relativna atomska masa je broj koji kaže koliko puta je masa nekog atoma veća od atomske jedinice mase, odnosno omjer mase atoma i atomske jedinice mase. Pošto je masa atomske jezgre metala puno veća od mase alfa-čestice, pretpostavka je da je atomska jezgra metala nepokretna. U relativističkoj mehanici masa će se utvrditi u sustavu mirovanja čestice i time je masa ekvivalentna energiji mirovanja prema Einsteinovoj relaciji: 

gdje je: "c" - brzina svjetlosti, "p" - impuls sile (za gornju jednakost vrijedi "p" = 0). Pokusi su pokazali da masa elektrona postaje to veća, kako im se brzina povećava, ili da su mase brzih elektrona veće od njihovih masa u mirovanju. Pokusi su pokazali da masa elektrona postaje to veća, kako im se brzina povećava, ili da su mase brzih elektrona veće od njihovih masa u mirovanju. Budući da je masa jezgre mnogo veća od mase alfa-čestice, a mase se nalaze u nazivniku u izrazu za kinetičke energije, to jezgra može poprimiti od alfa-čestice samo mali dio kinetičke energije. Masa Sunca je oko 330 000 puta veća od mase Zemlje. Ta razlika između zbroja masa sastavnih čestica jezgre i stvarne mase atomske jezgre zove se defekt mase. Razlika između zbroja masa protona i neutrona, koji grade neku atomsku jezgru, i same mase te atomske jezgre, naziva se defekt mase. Razlika između ukupne mase sastavnih čestica i stvarne mase jezgre zove se defekt mase. Iz razlike između zbroja masa sastavnih čestica (protona i neutrona) i stvarne mase atomske jezgre da se zaključiti kolika je energija vezanja atomskih jezgara. Izračunavanje mase nekog atoma (umnožak atomske jedinice mase i relativne mase atoma "X"):

Izračunavanje mase neke molekule (umnožak atomske jedinice mase i relativne mase molekule "XY"):

Relativna atomska masa atoma (X) je:

Relativna atomska masa je broj koji kaže koliko puta je masa nekog atoma veća od atomske jedinice mase, odnosno omjer mase atoma i atomske jedinice mase. Prema tome bi atomska jezgra helijeva atoma morala biti jednaka zbroju masa od dvaju protona i dva neutrona, to jest: 2 atomske mase protona + 2 atomske mase neutrona = 2∙1,00813 + 2∙1,00894 = 4,03414, dok je međutim atomska masa He jezgre = 4,00386. U masi atoma dolazi pored mase atomske jezgre i relativno znatno manja masa okolnih elektrona. Relativna molekulska masa molekule (XY) je: formula_6

Relativna molekulska masa je broj koji kaže koliko puta je masa neke molekule veća od atomske jedinice mase, odnosno omjer mase molekule i atomske jedinice mase. Što su veće kinetičke energije izbačenih čestica, veći je gubitak mase atomske jezgre. Pošto je masa atomske jezgre metala puno veća od mase alfa-čestice, pretpostavka je da je atomska jezgra metala nepokretna. Dvije atomske jezgre koje imaju polovinu mase uranija, predstavljaju stanje niže energije. Dvije atomske jezgre koje imaju polovinu mase uranija, predstavljaju stanje niže energije. Izračunana pomoću Einsteinove jednakosti (ekvivalencija mase i energije), koja povezuje energiju i masu, nuklearna energija vezanja jezgre od "Z" protona i "N" neutrona iznosi:

gdje je: "m" - masa protona, "m" - masa neutrona, "m(Z, N)" - masa atomske jezgre, "c" - brzina svjetlosti u vakuumu, a "Δm" - defekt mase. Izračunana pomoću Einsteinove jednakosti (ekvivalencija mase i energije), koja povezuje energiju i masu, nuklearna energija vezanja jezgre od "Z" protona i "N" neutrona iznosi:

gdje je: "m" - masa protona, "m" - masa neutrona, "m(Z, N)" - masa atomske jezgre, "c" - brzina svjetlosti u vakuumu, a "Δm" - defekt mase. Odbačena masa plinova iznosi tek jednu stotisućinu mase cijele zvijezde. Planckova masa

Planckova masa, je fizikalna konstanta, sa oznakom "m", a to je jedinica mase, jednaka 2,17644(11)×10 kilograma. Vaganje je uspoređivanje nepoznate mase tijela sa poznatom masom utega. Ovaj je zakon objasnio pojavu da su mase atomskih jezgri manje od zbroja masa svojih sastavnih čestica. Budući da je doseg nukleonskih sila mali i ograničen na atomske jezgre, predvidio je da ih prenose čestice dvjestotinjak puta veće mase od mase elektrona. Zato je točniji sljedeći matematički izraz koji sugerira da je masa nekog atoma prosječna masa njegovih izotopa :

Pomoću relativne atomske mase izračunava se relativna molekulska masa: formula_4

Relativna atomska masa kao i relativna molekulska masa osnove su za izražavanje molne mase ("M"), mase jednog mola neke tvari. Defekt mase je razlika između zbroja masa slobodnih nukleona od kojih se jezgra sastoji i mase jezgre, odgovara ekvivalentnoj energiji vezanja nukleona. Međutim, masa helijeve atomske jezgre je manja. Relativna molekularna masa

Relativna molekulska masa (M), omjer prosječne mase formulske jedinke neke tvari i 1/12 mase atoma nuklida C, odnosno relativna molekularna masa jednaka je zbroju relativnih atomskih masa koje čine formulsku jedinku. "Mase dvaju elemenata (ili višekratnici tih masa) koje reagiraju s jednakom masom nekog trećeg elementa reagiraju i međusobno, a isto tako i s određenom masom nekog četvrtog elementa." Utvrđeno je da se atomske mase fisijskih fragmenata nalaze u području s atomskom masom od 70 do 160, i da nuklearna fisija nije simetrična, pa se mase fisijskih fragmenata odnose u omjeru 2:3. Atomska jezgra

Atomska jezgra ili jezgra atoma nalazi se u središtu atoma i čini 99,9% njegove mase, a zauzima samo oko 10 volumena (obujma) atoma. Pošto je masa atomske jezgre metala puno veća od mase alfa-čestice, pretpostavka je da je atomska jezgra metala nepokretna. Posljedice radioaktivnog raspada je mijenjanje mase i/ili kemijskih svojstava radionuklida uz istodobno emitiranje ionizirajućeg zračenja. Za razliku od alfa-raspada, kod beta-raspada, pri kojem atomska jezgra zrači elektron ili pozitron, ne dolazi do promjene atomske mase, već se samo atomski broj poveća ili smanji za jedan ili atomska jezgra se pretvori (transmutira) u novi kemijski element, koji je sljedeći ili prethodni redni broj u periodnom sustavu elemenata. Za razliku od alfa raspada, kod beta raspada, pri kojem atomska jezgra zrači elektron ili pozitron, ne dolazi do promjene atomske mase, već se samo atomski broj poveća ili smanji za jedan ili atomska jezgra se pretvori (transmutira) u novi kemijski element, koji je sljedeći ili prethodni redni broj u periodnom sustavu elemenata. Beta raspad

Beta raspad je vrsta radioaktivnog raspada atomskih jezgara izazvana utjecajem slabe nuklearne sile, pri kojem atomska jezgra zrači elektron ili pozitron, i ne dolazi do promjene atomske mase, već se samo atomski broj poveća ili smanji za jedan, a to znači da atomska jezgra se pretvori (transmutira) u novi kemijski element, koji je sljedeći ili prethodni redni broj u periodnom sustavu elemenata. Ovaj članak uklopiti u "Atomska jedinica mase" Visoko ugrijana atomska jezgra isparuje svoje sastavne čestice. Visoko ugrijana atomska jezgra isparuje svoje sastavne čestice. Visoko ugrijana atomska jezgra isparuje svoje sastavne čestice. Prema tome bi atomska jezgra helijeva atoma morala biti jednaka zbroju masa od dvaju protona i dva neutrona, to jest: 2 atomske mase protona + 2 atomske mase neutrona = 2∙1,00813 + 2∙1,00894 = 4,03414, dok je međutim atomska masa He jezgre = 4,00386. Jezgra čini 99,99% mase atoma. Izračunavanje mase nekog atoma (umnožak atomske jedinice mase i relativne mase atoma "X"):

Izračunavanje mase neke molekule (umnožak atomske jedinice mase i relativne mase molekule "XY"):

Relativna atomska masa atoma (X) je:

Relativna atomska masa je broj koji kaže koliko puta je masa nekog atoma veća od atomske jedinice mase, odnosno omjer mase atoma i atomske jedinice mase. Atomska jedinica mase

Atomska jedinica mase (oznaka "u") je iznimno dopuštena mjerna jedinica mase za primjenu u fizici i kemiji, određena kao 1/12 mase nuklida (atoma izotopa) ugljika C, približne vrijednosti u = 1,6605·10 kg. Iz nuklearnih reakcija većinom proizlaze promjenjena atomska jezgra, te iste ili druge elementarne čestice. Prilikom raspada jezgra radionuklida emitira čestice i /ili elektromagnetske zrake kratke valne duljine. Kod alfa raspada atomska masa i redni brojevi jezgre se mijenjaju, što znači da atomska jezgra koja se raspada i jezgra nastala tim raspadom pripadaju različitim kemijskim elementima, te stoga, imaju različita kemijska svojstva. Kod alfa raspada atomska masa i redni brojevi jezgre se mijenjaju, što znači da atomska jezgra koja se raspada i jezgra nastala tim raspadom pripadaju različitim kemijskim elementima, te stoga, imaju različita kemijska svojstva. Te zračne mase mogu biti stabilne ili labilne, pa će i svojstva vremena biti bitno različite. Kao i atomska masa, molekulska masa se izražava u atomskim jedinicama mase (u = 1/12 mase ugljikova izotopa C). Ernest Rutherford zaključio da su alfa-čestice ustvari ioni helija ili samo atomska jezgra helija. Budući da je masa jezgre mnogo veća od mase alfa-čestice, a mase se nalaze u nazivniku u izrazu za kinetičke energije, to jezgra može poprimiti od alfa-čestice samo mali dio kinetičke energije. Masa neutralne čestice mora biti oko 90 puta veća od mase elektrona. Masa neutralne čestice mora biti oko 90 puta veća od mase elektrona. Masa neutralne čestice mora biti oko 90 puta veća od mase elektrona.