U unutrašnjosti zvijezda odvija se nuklearna fuzija. Na ovu se pojavu odnose dolje navedene tvrdnje. Koja je tvrdnja točna?
Uslijed povećanja mase koja se dešava u toku fuzije, masa zvijezde stalno raste. Nuklearna se fuzija može ostvariti samo sa težim elementima od urana koji mogu nastati samo u unutrašnjosti zvijezda. Nuklearna fuzija odvija se samo na jako visokoj temperaturi, koja je na raspolaganju samo u unutrašnjosti zvijezda.
A B C
Nuklearna fuzija je proces koji se stalno zbiva na Suncu. Nuklearna fuzija

Nuklearna fuzija je proces spajanja lakih atomskih jezgri u teže (sve do željeza Fe), pri kojem se zbog gubitka mase (defekta mase) oslobađa golema količina energije. Nuklearna fuzija lakih elemenata oslobađa energiju koja uzrokuje sjaj zvijezda i eksploziju vodikove bombe. Neutronska zvijezda je zvijezda mase između 1,5 i 3 mase Sunca koja se uslijed vlastite gravitacije urušila do te mjere da se većina protona i elektrona stopila u neutrone. Prva ideja korištenja energije nuklearne fuzije je bila za dobivanje nuklearnog oružja, u obliku hidrogenske bombe, gdje se prvo koristi energija nuklearne fuzije za zagrijavanje stvaranje pritiska na gorivo, time započinje nuklearna fuzija, koja oslobađa veliku količinu neutrona. Nuklearna fuzija kod zvijezda i supernovih je glavni proces kojim se stvaraju novi prirodni elementi. Iz tih podataka procjenilo se da je masa zvijezde koja je eksplodirala oko 8 puta veća od mase Sunca. da proračunom dokažu kako se na temperaturi od desetak i više milijuna °C odvija sjedinavanje (nuklearna fuzija) vodika u helij. Spomenuta ograničena fuzija odvija se kod smeđih patuljaka čija je masa barem 13 M, kada se fuzionira deuterijum. On nalazi veoma važnu vezu između mase i snage zračenja, odnos masa – luminozitet i ustvrđuje da su zvijezde svemirska tijela koja su strogo omeđena masom: ne može postojati zvijezda mase mnogo veće od mase Sunca, niti zvijezda mnogo manje mase; granice se nalaze otprilike od 0.05 do 50 Sunčevih masa. Dobijanje masa zvijezda u dvojnom sustavu temelji se na primjeni formula klasične mehanike na keplerove zakone iz čega se izvodi vrijednost gravitacijske konstante (G) koja je jednaka u bilo kojem dijelu svemira:

gdje su a - velika polos elipse kojom se jedna zvijezda (mase M1) kreće oko druge zvijezde (mase M2), i T - period vrtnje. Masivnije se zvijezde brže troše, a zvijezda manje mase sporije. Uslijed fuzije vodika u helij, mijenja se kemijski sastav zvijezde i stoga tijekom vremena mijenja boju i jakost svjetla, zbog čega se zvijezda u glavnom nizu pomiče prema gornjem lijevom kutu. Mase atoma međusobno je uspoređivao kroz omjere masa reaktanata u kemijskim reakcijama jer se mase atoma odnose kao mase tvari. Spajanje dviju atomskih jezgri naziva se nuklearna fuzija. Vjeruje se da je masa zvijezde koja je eksplodirala u "SN 1054" bila između 8 i 12 Sunčevih masa. To je bila posljedica povećanja mase praznog aviona koja je uslijed mnogih većih i manjih preinaka narasla na 2430 kg. "apo": daleko + "ἀστήρ" ili "ἄστρον": zvijezda) je točka na eliptičnoj stazi zvijezde u dvojnome sustavu koja je najudaljenija od središta mase i od druge zvijezde. "apo": daleko + "ἀστήρ" ili "ἄστρον": zvijezda) je točka na eliptičnoj stazi zvijezde u dvojnome sustavu koja je najudaljenija od središta mase i od druge zvijezde. Približna jednakost za polumjer te kugle je:

za 
formula_5

i

za 
formula_7

gdje je: "A" - udaljenost između zvijezda, "r" - polumjer zvijezde mase "m", "m"- masa zvijezde za koju se računa polumjer "r" i "M" - masa druge zvijezde. Približna jednakost za polumjer te kugle je:

za 
formula_2

i

za 
formula_4

gdje je: "A" - udaljenost između zvijezda, "r" - polumjer zvijezde mase "m", "m"- masa zvijezde za koju se računa polumjer "r" i "M" - masa druge zvijezde. U središtu Sunca u termonuklearnim reakcijama (nuklearna fuzija) vodik se pretvara u helij. Najvažniji problem kod kotla je njegova eksplozija koja bi se mogla dogoditi uslijed prekomjernog povećanja tlaka. Energija nuklearne fuzije

Energija nuklearne fuzije je energija koja se dobiva nuklearnom fuzijom. Za razliku od nove, supernova je eksplozija kvazitotaliteta mase zvijezde, te se njen sjaj ne vraća na prijašnju razinu, nego od zvijezde preostaje samo neutronska zvijezda (pulsar) ili zvijezda kolabrira u crnu rupu, ako joj je masa prije supernove bila veća od najmanje trostruke mase Sunca. Nuklearna fuzija kod zvijezda i supernovih je glavni proces kojim se stvaraju novi prirodni elementi. Nuklearna fuzija lakih elemenata oslobađa energiju koja uzrokuje sjaj zvijezda i eksploziju vodikove bombe. Nuklearna fuzija je proces koji se stalno zbiva na Suncu. Nuklearna fuzija može se vršiti samo kod visoke temperature, pa se zato takav proces zove termonuklearna reakcija. Spajanje dviju atomskih jezgri naziva se nuklearna fuzija. da proračunom dokažu kako se na temperaturi od desetak i više milijuna °C odvija sjedinavanje (nuklearna fuzija) vodika u helij. Na udaljenosti 30 % od Sunčevog polumjera, nuklearna fuzija gotovo stane. Na udaljenosti 30 % od Sunčevog radijusa, nuklearna fuzija gotovo stane. U središtu Sunca u termonuklearnim reakcijama (nuklearna fuzija) vodik se pretvara u helij. Ostala je samo velika Davidova zvijezda u unutrašnjosti na katu. Nuklearna fuzija

Nuklearna fuzija je proces spajanja lakih atomskih jezgri u teže (sve do željeza Fe), pri kojem se zbog gubitka mase (defekta mase) oslobađa golema količina energije. Istraživanja u svrhu porasta sigurnosti nastavlja se i nuklearna fuzija bi se mogla koristiti u budućnosti. U trenutku kad je fuzija vodika u helij okončana zvijezda se skupi. Ukoliko se sažimanjem razvije dovoljna temperatura, započinje novi ciklus termonuklearnih reakcija: nuklearna fuzija helija u ugljik. Potrebna je znatna energija da bi se izazvala nuklearna fuzija, čak i kod najlakšeg elementa vodika. U toj zoni nije dovoljna temperatura da se stvori nuklearna fuzija, pa se toplina prenosi zračenjem prema vanjskim slojevima. Do četvrtine polumjera Sunca prostire se jezgra, područje visoke temperature, oko 15,6 milijuna K i tlaka 10 Pa. U takvim uvjetima odvija se nuklearna fuzija vodika u helij. Radiološki rat

Radiološko ratovanje je svaki oblik ratovanja koji uključuje namjerno izazivanje radijacijske bolesti kod neprijateljske sile, a bez da se za to koristi nuklearna fisija ili nuklearna fuzija. Čak i tada, bilo je nejasno kako nuklearna fuzija po nizu proton – proton se odvija, jer najvjerovatniji proizvod, helij-2, je nestabilan i gotovo istovremeno se vraća u par protona. Zbog toga je moguće dobiti energiju pri razbijanju najtežih elemenata (nuklearna fisija), a također i pri spajanju najlakših elemenata (nuklearna fuzija). Zbog toga je moguće dobiti energiju pri razbijanju najtežih elemenata (nuklearna fisija), a također i pri spajanju najlakših elemenata (nuklearna fuzija). Nuklearna fuzija težih elemenata (uz apsorpciju energije) javlja se pri ekstremnim uvjetima visoke energije ili kod eksplozije supernove. Na ekstremno visokim temperaturama, kao u unutrašnjosti zvijezda, atomi mogu izgubiti sve elektrone. "ϰριτιϰός", od "ϰρίνειν": razlučivati, prosuđivati) je najmanja masa radioaktivne tvari u kojoj može nastati nuklearna lančana reakcija (nuklearna fisija). Također je i obrnuta tvrdnja, da se činjenice ne mogu izvoditi iz vrijednosti, samo djelomično točna. da proračunom dokažu kako se na temperaturi od desetak i više milijuna °C odvija sjedinavanje (nuklearna fuzija) vodika u helij. Nuklearna fuzija lakih elemenata oslobađa energiju koja uzrokuje sjaj zvijezda i eksploziju vodikove bombe. Nuklearna fuzija kod zvijezda i supernovih je glavni proces kojim se stvaraju novi prirodni elementi. Nuklearna fuzija je proces koji se stalno zbiva na Suncu. Spajanje dviju atomskih jezgri naziva se nuklearna fuzija. Ostala je samo velika Davidova zvijezda u unutrašnjosti na katu. Nuklearna fuzija može se vršiti samo kod visoke temperature, pa se zato takav proces zove termonuklearna reakcija. Na udaljenosti 30 % od Sunčevog polumjera, nuklearna fuzija gotovo stane. Na udaljenosti 30 % od Sunčevog radijusa, nuklearna fuzija gotovo stane. Nuklearna fisija uranija-235 se odvija na 30-tak načina. Nuklearna fuzija

Nuklearna fuzija je proces spajanja lakih atomskih jezgri u teže (sve do željeza Fe), pri kojem se zbog gubitka mase (defekta mase) oslobađa golema količina energije. U središtu Sunca u termonuklearnim reakcijama (nuklearna fuzija) vodik se pretvara u helij. Do četvrtine polumjera Sunca prostire se jezgra, područje visoke temperature, oko 15,6 milijuna K i tlaka 10 Pa. U takvim uvjetima odvija se nuklearna fuzija vodika u helij. U trenutku kad je fuzija vodika u helij okončana zvijezda se skupi. Čak i tada, bilo je nejasno kako nuklearna fuzija po nizu proton – proton se odvija, jer najvjerovatniji proizvod, helij-2, je nestabilan i gotovo istovremeno se vraća u par protona. Istraživanja u svrhu porasta sigurnosti nastavlja se i nuklearna fuzija bi se mogla koristiti u budućnosti. Ukoliko se sažimanjem razvije dovoljna temperatura, započinje novi ciklus termonuklearnih reakcija: nuklearna fuzija helija u ugljik. Nuklearna elektrana Isar

Nuklearna elektrana Isar je nuklearna elektrana koja se nalazi na rijeci Isar i ima dva nuklearna reaktora. Potrebna je znatna energija da bi se izazvala nuklearna fuzija, čak i kod najlakšeg elementa vodika. U toj zoni nije dovoljna temperatura da se stvori nuklearna fuzija, pa se toplina prenosi zračenjem prema vanjskim slojevima. Messier 17 je regija u kojoj se odvija stvaranje zvijezda. Spomenuta ograničena fuzija odvija se kod smeđih patuljaka čija je masa barem 13 M, kada se fuzionira deuterijum. Unutarnji prsten je regija u kojoj se odvija ubrzano formiranje zvijezda. Zbog toga je moguće dobiti energiju pri razbijanju najtežih elemenata (nuklearna fisija), a također i pri spajanju najlakših elemenata (nuklearna fuzija). Zbog toga je moguće dobiti energiju pri razbijanju najtežih elemenata (nuklearna fisija), a također i pri spajanju najlakših elemenata (nuklearna fuzija).