Uranjanjem u vodu uteg se zagrijao za 4 K, a voda ohladila za 2 K. Mase utega i vode su jednake. Zanemarite izmjenu topline s okolinom. Koja je od navedenih tvrdnja točna?
Specifični toplinski kapacitet utega manji je nego specifični toplinski kapacitet vode. Uteg je primio više unutarnje energije nego što je voda predala. Uteg je primio više topline nego što je voda predala. Specifični toplinski kapacitet utega veći je nego specifični toplinski kapacitet vode.
A B C D
lambda točka) specifični toplinski kapacitet također teži k beskonačno velikoj vrijednosti. lambda točka) specifični toplinski kapacitet također teži k beskonačno velikoj vrijednosti. U odnosu na slatku vodu, morska voda ima manji specifični toplinski kapacitet, manju toplinsku provodnost i površinsku napetost. Toplinski kapacitet koji se odnosi na masu neke tvari naziva se specifični toplinski kapacitet. Posjeduje najveći specifični toplinski kapacitet od svih elemenata. Jezero ublažava temperaturu i klimu okolnog područja zbog vode koja ima vrlo visok specifični toplinski kapacitet (4186). Specifični toplinski kapacitet nekih tvari:

Produkt "c ∙ m", to jest količina topline koju treba tijelo mase "m" kg da se zagrije za 1 °C, zove se toplinski kapacitet fizikalnog tijela. Specifični toplinski kapacitet 0,228 J/(g x K)

Toplinska provodnost 0,666 W/(cm x K)

Električna provodnost 0,0917 x 10 S/cm Pored toga približavanjem temperaturi prijelaza (takozvana lambda točka) specifični toplinski kapacitet također teži k beskonačno velikoj vrijednosti. gdje je: "Q" – akumulirana količina topline (J), "m" – masa materijala koji uskladištuje toplinu (kg), "c" – specifični toplinski kapacitet (J/kgK), "ΔT" – razlika temperature (K). Specifični toplinski kapacitet i parcijalni tlak vodene pare smanjuju se s povećanjem slanosti. Ta veličina, a ne specifični toplinski kapacitet s obzirom na 1 g, konstanta je za čvrsta tijela. Ispitivao je specifični toplinski kapacitet plinova i svojstva tekućina pod visokim tlakom. Trenutno eksperimentira s vodikom kao radnom tvari pošto ima veliki specifični toplinski kapacitet (c=14.235 kJ/ (kg K)) jer je prijenos topline definiran kao umnožak mase, specifičnog toplinskog kapaciteta i razlike temperatura. Specifični toplinski kapacitet ili kapacitet po jedinici mase se može izraziti i kao:

Mjerna jedinica SI je džul po kilogram-kelvinu (J/kgK). Energija ravnog vala formalno se podudara s energijom harmoničkog oscilatora, pa za prosječnu energiju ravnog vala izlazi u klasičnoj teoriji "k∙T", a time konstantni specifični toplinski kapacitet. Za plinove se razlikuju specifični toplinski kapacitet kod stalnoga tlaka C i kod stalnoga volumena "C". Za plinove se razlikuju specifični toplinski kapacitet kod stalnoga tlaka "c" i kod stalnoga volumena "c". Za ugrijavanje "m" kg tvari od temperature "t" na temperaturu "t" potrebna je toplina:

Specifični toplinski kapacitet nekih tvari:

Produkt "c ∙ m", to jest količina topline koju treba tijelo mase "m" kg da se zagrije za 1 °C, zove se toplinski kapacitet fizikalnog tijela. Tako specifični toplinski kapacitet dijamanta kod sobne temperature pomnožena sa 12 iznosi 1,4. Toplinski kapacitet kod konstantnog obujma za "nR" = 1 J·K bilo kojeg plina, uključujući i idealni plin je:

to je bezdimenzionalni specifični toplinski kapacitet kod konstantnog obujma, koji je uglavnom funkcija temperature. Toplinski kapacitet joj je sedam puta veći od toplinskog kapaciteta vode. Za najniže temperature specifični toplinski kapacitet pada kao kub temperature:

Stavimo li "T" = 0, imamo "C" = 0. Toplinski kapacitet nam pokazuje koliko topline treba nekomu tijelu dovesti da mu se temperatura povisi za 1 K (1°C). Za adijabatski proces vrijedi: 

Pa prema prvom zakonu termodinamike može se pisati:

Budući vrijedi :formula_4 i :formula_5 proizlazi:

gdje je: "c" – specifični toplinski kapacitet za konstantni tlak, a "α" – specifični obujam. Uteg

Uteg je tijelo određene mase koje služi za uravnoteženje neke naprave ili kao mjera mase mjernoga uređaja (na primjer vage). Izraz "slatka voda" koristi se za vodu, koja se razlikuje od slane vode. Voda je jeftin i više nego dobar medij za pohranjivanje toplinske energije. U natjecanju nošenja utega, uteg se mora provesti s obima rukama štoo dalje moguće. Kod izbačaja je dozvoljeno uteg prvo dovući do prsa, te zatim smiriti uteg i pripremiti ga za konačno podizanje, koje se izvodi iskorakom jedne noge unatrag te istovremenim podizanje utega iznag glave. „mrtva voda“, koja preko izmjenjivača topline zagrijava vodu u manjem spremniku. Za vodu koja prolazi kroz kationski i anionski izmjenjivač kažemo da je prošla kroz proces demineralizacije, a tako obrađena voda je demineralizira voda koja se sastoji samo od iona vodika i iona hidrooksida; dakle od čiste vode. Za vodu koja prolazi kroz kationski i anionski izmjenjivač kažemo da je prošla kroz proces demineralizacije, a tako obrađena voda je demineralizira voda koja se sastoji samo od iona vodika i iona hidrooksida; dakle od čiste vode. Ovjesimo li uteg o prikladno učvršćenu oprugu, pomaknemo li zatim uteg iz ravnotežnog položaja i otpustimo ga, uteg će otpočeti periodičko gibanje tijekom kojeg će se naizmjence kinetička energija gibanja utega pretvarati u unutrašnju potencijalnu energiju opruge i obratno. Ovjesimo li uteg o prikladno učvršćenu oprugu, pomaknemo li zatim uteg iz ravnotežnog položaja i otpustimo ga, uteg će otpočeti periodičko gibanje tijekom kojeg će se naizmjence kinetička energija gibanja utega pretvarati u unutrašnju potencijalnu energiju opruge i obratno. Sastoji se od dugačke pokretne grede na visokom stupu, kojoj je na jednom kraju uteg (kamen), a na drugome konopac s posudom za zahvaćanje vode. (Primjer u tekstu je robot koji baca težak uteg, znajući da može zaustaviti uteg prije no što padne na čovjeka i ozlijedi ga. Kad robot pusti uteg, njegov izmijenjeni Prvi zakon dopušta mu da pusti da uteg padne, jer robot više ne igra aktivnu ulogu u nastajanju ozljede). Obrada vode

Obrada vode obuhvaća niz postupaka kako bi se voda mogla primjeniti za konačnu upotrebu, a to može biti pitka voda, napojna voda za termoelektrane, rashladna ili protupožarna voda za industrijska postrojenja, voda za medicinsku i ostalu upotrebu, voda za domaćinstva, komunalna otpadna voda, industrijska otpadna voda ili posebna otpadna voda. Navodi nedostatak da je ovdje više vina nego vode što ipak nije baš dobro ako se zaboravi da je voda nužna za život. Na krajevima krakova nalaze se zdjelice za teret i uteg. Na krajevima krakova nalaze se zdjelice za teret i uteg. Na krajevima krakova nalaze se zdjelice za teret i uteg. Za proizvodnju pare upotrebljava se sirova voda s izvora Bubić jame, koja se demineralizira, a kao rashladna voda za potrebe obaju blokova je morska voda. Drugi naziv za takvu vodu je i brakična voda. Osim rashladne vode za hlađenje, kondenzatora savska se voda koristi i za neovisno hlađenje izmjenjivača topline u sustavu za odvođenje topline iz nuklearnih dijelova. Flaširana voda (kupovna voda) obično ima nepoznate razine fluorida, a neki filteri za vodu u kućanstvima, uklonjaju neke ili sve fluoride iz vode. Kod izgaranja u atmosferu se ispuštaju plinovi kao što su CO, voda, NO, različiti ugljikovodici... Od svih navedenih ugljik dioksid i voda nisu direktno otrovni za ljude. S druge strane, molekule u tekućoj vodi se drže zajedno sa relativno jakim vodikovim vezama, pa je toplina isparavanja za vodu 40,65 kJ/mol i iznosi 5 puta više od energije potrebne da se voda zagrije od 0 °C to 100 °C (c = 75,3 J K−1 mol−1). Ovakvim načinom filtracije vode dobiva se voda za piće visoke kvalitete, koja se može koristiti i u medicinske svrhe (voda za bebe). Ovakvim načinom filtracije vode dobija se voda za piće visoke kvalitete, koja se može koristiti i u medicinske svrhe (voda za bebe). „mrtva voda“, koja preko izmjenjivača topline zagrijava vodu u manjem spremniku. Osim rashladne vode za hlađenje, kondenzatora savska se voda koristi i za neovisno hlađenje izmjenjivača topline u sustavu za odvođenje topline iz nuklearnih dijelova. Uteg

Uteg je tijelo određene mase koje služi za uravnoteženje neke naprave ili kao mjera mase mjernoga uređaja (na primjer vage). Izraz "slatka voda" koristi se za vodu, koja se razlikuje od slane vode. Najčešće korišten medij za distribuciju topline je voda ili vruća stlačena voda no može se koristiti i para. Apsorpcijska dizalica topline

Apsorpcijska dizalica topline je
toplinska pumpa koja nije pogonjena električnom energijom, već toplinskim izvorom kao što je grijana voda pomoću solarnih panela ili geotermalna voda. U takvim kolektorima najčešći mediji za prijenos topline su zrak ili voda. U natjecanju nošenja utega, uteg se mora provesti s obima rukama štoo dalje moguće. Pri grijanju vodom upotrebljava se kao sredstvo za prenošenje topline voda, a osniva se na prirodnoj cirkulaciji tople i hladne vode. Pri grijanju vodom upotrebljava se kao sredstvo za prenošenje topline voda, a osniva se na prirodnoj cirkulaciji tople i hladne vode. Pri grijanju vodom upotrebljava se kao sredstvo za prenošenje topline voda, a osniva se na prirodnoj cirkulaciji tople i hladne vode. Upotrebljava se za proizvodnju dinamita, crnog baruta, stakla i emajla; druge su mu namjene za konzerviranje, za bistrenje otpadnih voda, kao oksidacijsko sredstvo, kao sredstvo za izmjenu topline, itd. Pod rashladnom vodom se podrazumijeva voda koja ima ulogu medija za odvođenje topline kod tehnoloških procesa. Kod izbačaja je dozvoljeno uteg prvo dovući do prsa, te zatim smiriti uteg i pripremiti ga za konačno podizanje, koje se izvodi iskorakom jedne noge unatrag te istovremenim podizanje utega iznag glave. Toplina se s vrućeg kraja toplinske cijevi prenosi na fluid (voda ili antifriz) za zagrijavanje potrošne tople vode ili grijanje prostora pomoću izmjenjivača topline koji se naziva „višestruki izmjenjivač topline“. Zagrijana pak voda sadrži veliku količinu topline, što se mnogo iskorišćuje u tehnici. Zagrijana pak voda sadrži veliku količinu topline, što se mnogo iskorišćuje u tehnici. Sustavi za pohranjivanje topline uglavnom rabe već dostupne materijale s visoki specifičnim toplinskim kapacitetom kao što su voda, zemlja i kamen. Najpoznatiji parovi medija koji se koriste u apsorpcijskim dizalicama topline su Litijev bromid i voda, te amonijak i voda. Za vodu koja prolazi kroz kationski i anionski izmjenjivač kažemo da je prošla kroz proces demineralizacije, a tako obrađena voda je demineralizira voda koja se sastoji samo od iona vodika i iona hidrooksida; dakle od čiste vode. Za vodu koja prolazi kroz kationski i anionski izmjenjivač kažemo da je prošla kroz proces demineralizacije, a tako obrađena voda je demineralizira voda koja se sastoji samo od iona vodika i iona hidrooksida; dakle od čiste vode. <br\>

Voda se koristi u sustavima za hlađenje kao medij za prijenos topline i često i kao konačna točka za odbacivanje topline u atmosferu putem isparavanja unutar rashladnih tornjeva. Što je koeficijent prolaska topline manji, to je toplinska zaštita zgrade bolja: 

gdje je: "Φ" - količina prenešene topline u 1 sekundi (W), "U" - koeficijent prolaska topline (W/mK), "T" – viša temperatura s jedne strane strukture (K), "T" - niža temperatura s druge strane strukture (K) i "A" - površina kroz koju toplina protječe (m). Ovjesimo li uteg o prikladno učvršćenu oprugu, pomaknemo li zatim uteg iz ravnotežnog položaja i otpustimo ga, uteg će otpočeti periodičko gibanje tijekom kojeg će se naizmjence kinetička energija gibanja utega pretvarati u unutrašnju potencijalnu energiju opruge i obratno. Ovjesimo li uteg o prikladno učvršćenu oprugu, pomaknemo li zatim uteg iz ravnotežnog položaja i otpustimo ga, uteg će otpočeti periodičko gibanje tijekom kojeg će se naizmjence kinetička energija gibanja utega pretvarati u unutrašnju potencijalnu energiju opruge i obratno. lambda točka) specifični toplinski kapacitet također teži k beskonačno velikoj vrijednosti. lambda točka) specifični toplinski kapacitet također teži k beskonačno velikoj vrijednosti. Toplinski kapacitet koji se odnosi na masu neke tvari naziva se specifični toplinski kapacitet. Posjeduje najveći specifični toplinski kapacitet od svih elemenata. Jezero ublažava temperaturu i klimu okolnog područja zbog vode koja ima vrlo visok specifični toplinski kapacitet (4186). Specifični toplinski kapacitet nekih tvari:

Produkt "c ∙ m", to jest količina topline koju treba tijelo mase "m" kg da se zagrije za 1 °C, zove se toplinski kapacitet fizikalnog tijela. U odnosu na slatku vodu, morska voda ima manji specifični toplinski kapacitet, manju toplinsku provodnost i površinsku napetost. Specifični toplinski kapacitet 0,228 J/(g x K)

Toplinska provodnost 0,666 W/(cm x K)

Električna provodnost 0,0917 x 10 S/cm Pored toga približavanjem temperaturi prijelaza (takozvana lambda točka) specifični toplinski kapacitet također teži k beskonačno velikoj vrijednosti. Toplinski kapacitet joj je sedam puta veći od toplinskog kapaciteta vode. gdje je: "Q" – akumulirana količina topline (J), "m" – masa materijala koji uskladištuje toplinu (kg), "c" – specifični toplinski kapacitet (J/kgK), "ΔT" – razlika temperature (K). Specifični toplinski kapacitet i parcijalni tlak vodene pare smanjuju se s povećanjem slanosti. Ta veličina, a ne specifični toplinski kapacitet s obzirom na 1 g, konstanta je za čvrsta tijela. Ispitivao je specifični toplinski kapacitet plinova i svojstva tekućina pod visokim tlakom. Trenutno eksperimentira s vodikom kao radnom tvari pošto ima veliki specifični toplinski kapacitet (c=14.235 kJ/ (kg K)) jer je prijenos topline definiran kao umnožak mase, specifičnog toplinskog kapaciteta i razlike temperatura. Specifični toplinski kapacitet ili kapacitet po jedinici mase se može izraziti i kao:

Mjerna jedinica SI je džul po kilogram-kelvinu (J/kgK). Energija ravnog vala formalno se podudara s energijom harmoničkog oscilatora, pa za prosječnu energiju ravnog vala izlazi u klasičnoj teoriji "k∙T", a time konstantni specifični toplinski kapacitet. Za plinove se razlikuju specifični toplinski kapacitet kod stalnoga tlaka C i kod stalnoga volumena "C". Za plinove se razlikuju specifični toplinski kapacitet kod stalnoga tlaka "c" i kod stalnoga volumena "c". Za ugrijavanje "m" kg tvari od temperature "t" na temperaturu "t" potrebna je toplina:

Specifični toplinski kapacitet nekih tvari:

Produkt "c ∙ m", to jest količina topline koju treba tijelo mase "m" kg da se zagrije za 1 °C, zove se toplinski kapacitet fizikalnog tijela. Tako specifični toplinski kapacitet dijamanta kod sobne temperature pomnožena sa 12 iznosi 1,4. Toplinski kapacitet kod konstantnog obujma za "nR" = 1 J·K bilo kojeg plina, uključujući i idealni plin je:

to je bezdimenzionalni specifični toplinski kapacitet kod konstantnog obujma, koji je uglavnom funkcija temperature. Za najniže temperature specifični toplinski kapacitet pada kao kub temperature:

Stavimo li "T" = 0, imamo "C" = 0. Toplinski kapacitet nam pokazuje koliko topline treba nekomu tijelu dovesti da mu se temperatura povisi za 1 K (1°C). Za adijabatski proces vrijedi: 

Pa prema prvom zakonu termodinamike može se pisati:

Budući vrijedi :formula_4 i :formula_5 proizlazi:

gdje je: "c" – specifični toplinski kapacitet za konstantni tlak, a "α" – specifični obujam.