Одређена количина идеалног гаса загрејава се изохорно. Чему је једнака топлота коју гас прими од околине?
раду обављеном над гасом раду који обави гас промени потенцијалне енергије молекула гаса промени унутрашње енергије гаса
A B C D
За разлику од овога, код идеалног Брајтоновог циклуса топлота се доводи при константном притиску, са скоком запремине гаса. Појам идеалног флуида се разликује од појма идеалног гаса. Појам идеалног флуида се разликује од појма идеалног гаса. Топлота коју планета прими од Сунца зрачењем зависи од удаљености од Сунца. Када се гас загрева у суду сталне запремине, има се специфична топлота гаса при константној запремини c, а такво стање гаса карактерише изохора. Латентна топлота

Латентна топлота означава количину енергије коју хемијска супстанца прими или преда околини током фазног прелаза у друго агрегатно стање, при чему температура супстанце остаје непромењена. Модел идеалног гаса изражава дисконтинуалност, честичну структуру гаса. Модел идеалног гаса изражава дисконтинуалност, честичну структуру гаса. Гас може да се загрева и тако да се шири задржавајући стални притисак, тада се има специфична топлота гаса при сталном притиску c, а тако стање гаса карактерише изобара. Модел гаса који претпоставља кинетичка теорија је модел идеалног гаса. Користећи једначину стања идеалног гаса може се доћи и до других веза изнеђу основних параметара које карактеришу стање идеалног гаса. Специјални физички проблеми у којима се примењује велики канонски ансамбл: фазни прелази код којих је нарушена гејдж симетрија, термодинамичке особине квантног идеалног гаса као што је Бозе-Ајнштајнов гас или Ферми-Дираков гас. Специфични топлотни капацитет јесте количина топлоте коју је потребно довести једном граму супстанце, како би се њена температура подигла за један келвин и једнака је:

formula_13


Калориметрија се најчешће врши на константном притиску, па ће према томе топлота саме реакције бити једнака промени енталпије:

formula_14

formula_15

С обзиром да је Qsistema = 0 :

formula_16

При чему је:

formula_17

formula_18 Сипина кост је препуна шупљина испуњених гасом, а сипа може промијенити однос количина гаса и воде у тим шупљинама чиме обезбјеђује плутање. Топлота се апсорбује од околине, и топлотна енергија водоника је већа од електричне енергије. Међутим, екстракција гаса није без проблема, што се показало киселим гасом Шаху, где је гас богат водоник-сулфидом и његово прикупљање и прерада су врло скупи процеси. Тражња је одређена количина новца којом се купује одређена врста робе. Адијабатски процес идеалног гаса можемо приказати графички адијабатом. Закон идеалног гаса је екстензија експериментално изведених гасних закона. Прерада природног гаса обухвата уклањање бутана, пропана, и великих количина етана из природног гаса, да би спречила кондензација тих испарљивих гасове у цевоводима за природни гас. Ваздух потпуно престаје да се понаша по законима идеалног (савршеног) гаса. Дакле при изотермском циклусу се унтурашња енергија идеалног гаса не мења. Да би се остварила енергетска равнотежа, неопходно је да енергија коју Земља прими са Сунца буде једнака енергији коју Земља изгуби у свемиру. „Модели гаса“ који су најшире разматрани су „перфектни гас“, „идеални гас“ и „реални гас“. Полази се од једначине стања идеалног гаса:

Прва корекција која се уводи односи се на запремину. „Модели гаса“ који су најшире разматрани су „перфектни гас“, „идеални гас“ и „реални гас“. Када се гас загрева у суду сталне запремине, има се специфична топлота гаса при константној запремини c, а такво стање гаса карактерише изохора. Руднички гас

Руднички гас је запаљиви гас који се налази у рудницима угља. Специјални физички проблеми у којима се примењује велики канонски ансамбл: фазни прелази код којих је нарушена гејдж симетрија, термодинамичке особине квантног идеалног гаса као што је Бозе-Ајнштајнов гас или Ферми-Дираков гас. Гас може да се загрева и тако да се шири задржавајући стални притисак, тада се има специфична топлота гаса при сталном притиску c, а тако стање гаса карактерише изобара. На одређеним дубинама зарона гас се понаша према законима физике, и његов притисак зависи од притиска околине (средине) којој је гас изложен. Сабијени гас се хладни и кондензује на тај начин да се одводи топлота. Одређена количина сумпора се налази у нафти и у земном гасу (непрерађена нафта и земни гас који се добијају у одређеним рејонима садрже велике количине сумпора. За разлику од овога, код идеалног Брајтоновог циклуса топлота се доводи при константном притиску, са скоком запремине гаса. Побуђивање атома гаса се нејчешће обавља електричним пражњењима кроз гас унутар цеви. Један модел који процењује својства електрона гаса у апсолутној нули у металима је Фермијев гас. Прерада природног гаса обухвата уклањање бутана, пропана, и великих количина етана из природног гаса, да би спречила кондензација тих испарљивих гасове у цевоводима за природни гас. Појам идеалног флуида се разликује од појма идеалног гаса. Појам идеалног флуида се разликује од појма идеалног гаса. Производни процес је различит, како физички тако и хемијски, од оног којим се раније стварали различити типови гаснијх горива, познати као произведен гас, синтетички гас, хидрогенски гас, Довсонов гас, коксани гас. Топлота коју планета прими од Сунца зрачењем зависи од удаљености од Сунца. Госпођа Херц затим објасни да смех долази од гаса који се зове „азотсубоксид“, чешће познатог као „гас смејавац“, и каже им да се овај гас понекад користи у болницама како би опустио пацијенте. Индустријски се производи као генератоски гас, изгарањем кокса у генератору, или као водени гас, у смеси са водоником, реакцијом генераторског гаса с воденом паром. Колико ће се гаса растворити у некој течности зависи од парцијалног притиска, који гас врши на површину течности, и температуре. При раду са овим растворима развија се гас водоник-сулфид, специфичног мириса на покварена јаја, овај је гас запаљив и отрован за удисање. Модел гаса који претпоставља кинетичка теорија је модел идеалног гаса. Откривање великих количина природног гаса у Северном мору на обалама Уједињеног Краљевства током раних 1960их довео је до скупе конверзије и замене већине домаћих шпорета на гас и грејача на гас, са изузетком Северне Ирске, од касних 1960их па надаље. У зависности од притиска гаса на који утиче мањи или већи дотока дубинских вода, мења се ритам и интензитет клобучања гас. Тада је гас топлотно изолован од околине, или се процес испуштања гаса из суда врши толико брзо да нема размене топлпте са околином, као што је случај у овом експерименту. Повећано умножавање бактерија доводи до повећаног стварања гаса у цревима, (интраинтестинални гас); 

4. Појам идеалног флуида се разликује од појма идеалног гаса. Појам идеалног флуида се разликује од појма идеалног гаса. Модел идеалног гаса изражава дисконтинуалност, честичну структуру гаса. Модел идеалног гаса изражава дисконтинуалност, честичну структуру гаса. За разлику од овога, код идеалног Брајтоновог циклуса топлота се доводи при константном притиску, са скоком запремине гаса. Када се гас загрева у суду сталне запремине, има се специфична топлота гаса при константној запремини c, а такво стање гаса карактерише изохора. Модел гаса који претпоставља кинетичка теорија је модел идеалног гаса. Било која количина гаса који се растворио у телу рониоца, на било којој дубини и притиску, остаће једнака све док се притисак не промени. Било која количина гаса који се растворио у телу рониоца, на било којој дубини и притиску, остаће једнака све док се притисак не промени. Користећи једначину стања идеалног гаса може се доћи и до других веза изнеђу основних параметара које карактеришу стање идеалног гаса. Динамичка путања молекула одговара промени потенцијалне и кинетичке енергије, док укупна енергија остаје константна. Из закона произлази да је број молекула у одређеној запремини гаса независан од величине или масе молекула тог гаса. Гас може да се загрева и тако да се шири задржавајући стални притисак, тада се има специфична топлота гаса при сталном притиску c, а тако стање гаса карактерише изобара. У хемији, суштински је битно, а произилази из моларне запремине гаса и Авогадровог броја да је (при нормалним условима):

1 mol гаса = 22,4 -{dm}-³ гаса = 6,022×10 молекула гаса

Исправност Авогадровог закона има велике импликације и у физици (универзална гасна константа идеалног гаса је иста за све гасове). Температура - повећањем температуре убрзава се ослобађање гаса јер се смањује простор између молекула течности где се налази растворени гас. Адијабатски процес идеалног гаса можемо приказати графички адијабатом. Латентна топлота

Латентна топлота означава количину енергије коју хемијска супстанца прими или преда околини током фазног прелаза у друго агрегатно стање, при чему температура супстанце остаје непромењена. Макроскопски може се успоставити гасна температурска скала која се мења пропорционално производу притска "P" и запремине "V" извесне количине идеалног гаса:

Увођење Болцманове константе претвара ово у формулу о "микроскопским" особинама молекула,

где је "N" број гасних молекула у посматраном узорку идеалног гаса а "k" је Болцманова константа. Закон идеалног гаса је екстензија експериментално изведених гасних закона. Прерада природног гаса обухвата уклањање бутана, пропана, и великих количина етана из природног гаса, да би спречила кондензација тих испарљивих гасове у цевоводима за природни гас. Притисак сваког гаса у мешавини називамо парцијални притисак, а његова висина зависи од количине тог гаса и укупног 

Парцијални притисак, појединачно сваког гаса у мешавине може се израчунати помоћу формуле;

Парцијални (делимични) притисак сваког гаса у мешавини сразмеран је броју молекула тог гаса у укупној запремини коју заузима смеша. Игнорисање тих фила у одређеним условим (погледајте кинетичку молекуларну теорију) омогућава третирање реалног гаса као идеалног гаса. Ваздух потпуно престаје да се понаша по законима идеалног (савршеног) гаса. Дакле при изотермском циклусу се унтурашња енергија идеалног гаса не мења. Пример тога је понашање молекула гаса у кутији. Појам идеалног флуида се разликује од појма идеалног гаса. Појам идеалног флуида се разликује од појма идеалног гаса. Модел идеалног гаса изражава дисконтинуалност, честичну структуру гаса. Модел идеалног гаса изражава дисконтинуалност, честичну структуру гаса. За разлику од овога, код идеалног Брајтоновог циклуса топлота се доводи при константном притиску, са скоком запремине гаса. Када се гас загрева у суду сталне запремине, има се специфична топлота гаса при константној запремини c, а такво стање гаса карактерише изохора. Модел гаса који претпоставља кинетичка теорија је модел идеалног гаса. Било која количина гаса који се растворио у телу рониоца, на било којој дубини и притиску, остаће једнака све док се притисак не промени. Било која количина гаса који се растворио у телу рониоца, на било којој дубини и притиску, остаће једнака све док се притисак не промени. Користећи једначину стања идеалног гаса може се доћи и до других веза изнеђу основних параметара које карактеришу стање идеалног гаса. Гас може да се загрева и тако да се шири задржавајући стални притисак, тада се има специфична топлота гаса при сталном притиску c, а тако стање гаса карактерише изобара. Адијабатски процес идеалног гаса можемо приказати графички адијабатом. Латентна топлота

Латентна топлота означава количину енергије коју хемијска супстанца прими или преда околини током фазног прелаза у друго агрегатно стање, при чему температура супстанце остаје непромењена. Рад који гас изврши је једнак:

Нека је процес адијабатски када рад гаса може да буде добијен само на рачун промене унутрашње енергије гаса, тада је:
односно

Збир унутрашње енергије гаса и производа његовог притиска и запремине назива се енталпија, а означава се са -{Н}-,

formula_1

Било каква промена енталпије система може да буде приказана као збир парцијалних промена услед промене температуре, односно притиска. Закон идеалног гаса је екстензија експериментално изведених гасних закона. С обзиром да је запремински рад занемарљиво мали, промена енталпије је приближно једнака промени унутрашње енергије. Прерада природног гаса обухвата уклањање бутана, пропана, и великих количина етана из природног гаса, да би спречила кондензација тих испарљивих гасове у цевоводима за природни гас. Игнорисање тих фила у одређеним условим (погледајте кинетичку молекуларну теорију) омогућава третирање реалног гаса као идеалног гаса. Ваздух потпуно престаје да се понаша по законима идеалног (савршеног) гаса. Дакле при изотермском циклусу се унтурашња енергија идеалног гаса не мења. Апсолутна нула се обично сматра најнижом могућом температуром, али то није најниже могуће "енталпијско" стање, јер све реалне супстанце почињу да се удаљавају од идеалног гаса када се охладе док се приближавају промени стања у течност, а затим у чврсто стање; и сума енталпије испаравања (гас до течност) и енталпију фузије (течност до чврстог стања) премашује промену енталпије идеалног гаса до апсолутне нуле. „Модели гаса“ који су најшире разматрани су „перфектни гас“, „идеални гас“ и „реални гас“. Топлота се апсорбује од околине, и топлотна енергија водоника је већа од електричне енергије. У фази гаса, због присуства водоничних веза веома одступа од идеалног гасног закона. Полази се од једначине стања идеалног гаса:

Прва корекција која се уводи односи се на запремину.