У којему су низу тачно хронолошки наведени догађаји из историје СФРЈ-а након 1945. године?
доношење Устава из 1974. године → смена Александра Ранковића → објављивање Декларације о називу и положају хрватскога књижевног језика → смена хрватских политичара у Карађорђеву смена Александра Ранковића → објављивање Декларације о називу и положају хрватскога књижевног језика → смена хрватских политичара у Карађорђеву → доношење Устава из 1974. године смена хрватских политичара у Карађорђеву → доношење Устава из 1974. године → смена Александра Ранковића → објављивање Декларације о називу и положају хрватскога књижевног језика објављивање Декларације о називу и положају хрватског књижевног језика → смена хрватских политичара у Карађорђеву → доношење Устава из 1974. године → смена Александра Ранковића
A B C D
Догађаји из 1859. године (смена на челу Санитета) јако су погодили др Линденмајера. Декларација о називу и положају хрватског књижевног језика

Декларација о називу и положају хрватског књижевног језика je проглас којег су 1967. године објавили хрватски језикословци, незадовољни објављеним рјечницима и правописима у којима се језик, у складу са Новосадским договором, називао "хрватскосрпским". Дневна смена је до тада већ одавно отишла, а вечерња смена је одлазила тачно у поноћ. Наставак либерлизације означило је доношење новог устава СФРЈ 21. фебруара 1974. године. Велику пажњу јавности, марта 1967. године, привукли су његови чланци у листу „Вјесник“, где је јавно критиковао објављивање „Декларације о положају и називу хрватског књижевног језика“, иза које су стајали Матица хрватска, Друштво књиженика Хрватске и још неке културне и научне установе. Током 1970их је постепено напредовао након смена хрватских комуниста након Хрватског пролећа. Након обрачуна с хрватским руководством, уследила је смена либералних политичара у Србији, Словенији и Македонији. Династичка смена 1903. године и доношење новог Устава, којим је Народна скупштина поново постала једнодомна, нису утицали на измене пројкета који је израдио Јован Илкић. Тако су Матица хрватска, Друштво књижевника Хрватске и још 16 научних и културних институција донијеле „Декларацију о називу и положају хрватског књижевног језика“) 1967. године. Втора смена

„Втора смена” је југословенска телевизијска серија снимљена 1988. године у продукцији ТВ Скопље. Већ следеће 1882. године долази смена у лицу Јована Радукића из Студенице. Од 1965. до 1967. био је члан загребачког Централног комитета Савеза комуниста Хрватске, али је избачен из Комитета и партије као хрватски националист због "Декларације о називу и положају хрватског књижевног језика" којој је један од састављача. Уследила је смена 1916. године, а пензионисан је 1918. године. Њихови почеци датирају из 1978. године под називом Трећа смена, а бенд је убрзо променио име у Зијан. Међутим, договор је доведен у питање када је 1967. у просторијама Матице хрватске група лингвиста и књижевника (Далибор Брозовић, Радослав Катичић, Томислав Ладан, Мирослав Бранд, Славко Павешић, Славко Михалић и Влатко Павлетић) саставила Декларацију о називу и положају хрватскога књижевног језика у којој су тражили „јасну и недвојбену једнакост и равноправност словенскога, хрватскога, српскога, македонскога“ коју би загарантовао устав. Ако је то тачно, догађаји су из 308. године. После Брионског пленума наступила је „чистка“ (смена, превремено пензионисање па и хапшење) људи за које се сумњало да су симпатизери Ранковића. Овај циклус је познат као смена генерација или смена једрових фаза. Године 1920, након пада владе Љубомира Давидовића и формирања кабинета Стојана Протића, извршена је смена у врху министарства. Због подршке „Декларацији о називу и положају хрватског језика“ 1967, био је разрешен свих дужности из Централног комитета Савеза комуниста Хрватске 1969. године и пензионисан. Реакција краља Александра је био краљевски проглас о укидању либералног устава из 1888. и враћању више ауторитарног устава из 1869. године. За ово подручје карактеристична је смена хладног и топлог периода године. Заслужан је за доношење више закона и Устава Србије из 1869. године. Спасавање Александра Ранковића из затвора 1941. На климу утичу југоисточни и североисточни пасати и њихова смена током године. Догађаји из 1859. године (смена на челу Санитета) јако су погодили др Линденмајера. Декларација о називу и положају хрватског књижевног језика

Декларација о називу и положају хрватског књижевног језика je проглас којег су 1967. године објавили хрватски језикословци, незадовољни објављеним рјечницима и правописима у којима се језик, у складу са Новосадским договором, називао "хрватскосрпским". Дневна смена је до тада већ одавно отишла, а вечерња смена је одлазила тачно у поноћ. Наставак либерлизације означило је доношење новог устава СФРЈ 21. фебруара 1974. године. Велику пажњу јавности, марта 1967. године, привукли су његови чланци у листу „Вјесник“, где је јавно критиковао објављивање „Декларације о положају и називу хрватског књижевног језика“, иза које су стајали Матица хрватска, Друштво књиженика Хрватске и још неке културне и научне установе. Током 1970их је постепено напредовао након смена хрватских комуниста након Хрватског пролећа. Након обрачуна с хрватским руководством, уследила је смена либералних политичара у Србији, Словенији и Македонији. Династичка смена 1903. године и доношење новог Устава, којим је Народна скупштина поново постала једнодомна, нису утицали на измене пројкета који је израдио Јован Илкић. Тако су Матица хрватска, Друштво књижевника Хрватске и још 16 научних и културних институција донијеле „Декларацију о називу и положају хрватског књижевног језика“) 1967. године. Втора смена

„Втора смена” је југословенска телевизијска серија снимљена 1988. године у продукцији ТВ Скопље. Већ следеће 1882. године долази смена у лицу Јована Радукића из Студенице. Од 1965. до 1967. био је члан загребачког Централног комитета Савеза комуниста Хрватске, али је избачен из Комитета и партије као хрватски националист због "Декларације о називу и положају хрватског књижевног језика" којој је један од састављача. Уследила је смена 1916. године, а пензионисан је 1918. године. Њихови почеци датирају из 1978. године под називом Трећа смена, а бенд је убрзо променио име у Зијан. Међутим, договор је доведен у питање када је 1967. у просторијама Матице хрватске група лингвиста и књижевника (Далибор Брозовић, Радослав Катичић, Томислав Ладан, Мирослав Бранд, Славко Павешић, Славко Михалић и Влатко Павлетић) саставила Декларацију о називу и положају хрватскога књижевног језика у којој су тражили „јасну и недвојбену једнакост и равноправност словенскога, хрватскога, српскога, македонскога“ коју би загарантовао устав. Ако је то тачно, догађаји су из 308. године. После Брионског пленума наступила је „чистка“ (смена, превремено пензионисање па и хапшење) људи за које се сумњало да су симпатизери Ранковића. Овај циклус је познат као смена генерација или смена једрових фаза. Године 1920, након пада владе Љубомира Давидовића и формирања кабинета Стојана Протића, извршена је смена у врху министарства. Због подршке „Декларацији о називу и положају хрватског језика“ 1967, био је разрешен свих дужности из Централног комитета Савеза комуниста Хрватске 1969. године и пензионисан. Реакција краља Александра је био краљевски проглас о укидању либералног устава из 1888. и враћању више ауторитарног устава из 1869. године. За ово подручје карактеристична је смена хладног и топлог периода године. Заслужан је за доношење више закона и Устава Србије из 1869. године. Спасавање Александра Ранковића из затвора 1941. На климу утичу југоисточни и североисточни пасати и њихова смена током године. Догађаји из 1859. године (смена на челу Санитета) јако су погодили др Линденмајера. Декларација о називу и положају хрватског књижевног језика

Декларација о називу и положају хрватског књижевног језика je проглас којег су 1967. године објавили хрватски језикословци, незадовољни објављеним рјечницима и правописима у којима се језик, у складу са Новосадским договором, називао "хрватскосрпским". Дневна смена је до тада већ одавно отишла, а вечерња смена је одлазила тачно у поноћ. Наставак либерлизације означило је доношење новог устава СФРЈ 21. фебруара 1974. године. Велику пажњу јавности, марта 1967. године, привукли су његови чланци у листу „Вјесник“, где је јавно критиковао објављивање „Декларације о положају и називу хрватског књижевног језика“, иза које су стајали Матица хрватска, Друштво књиженика Хрватске и још неке културне и научне установе. Током 1970их је постепено напредовао након смена хрватских комуниста након Хрватског пролећа. Након обрачуна с хрватским руководством, уследила је смена либералних политичара у Србији, Словенији и Македонији. Династичка смена 1903. године и доношење новог Устава, којим је Народна скупштина поново постала једнодомна, нису утицали на измене пројкета који је израдио Јован Илкић. Тако су Матица хрватска, Друштво књижевника Хрватске и још 16 научних и културних институција донијеле „Декларацију о називу и положају хрватског књижевног језика“) 1967. године. Втора смена

„Втора смена” је југословенска телевизијска серија снимљена 1988. године у продукцији ТВ Скопље. Већ следеће 1882. године долази смена у лицу Јована Радукића из Студенице. Од 1965. до 1967. био је члан загребачког Централног комитета Савеза комуниста Хрватске, али је избачен из Комитета и партије као хрватски националист због "Декларације о називу и положају хрватског књижевног језика" којој је један од састављача. Уследила је смена 1916. године, а пензионисан је 1918. године. Њихови почеци датирају из 1978. године под називом Трећа смена, а бенд је убрзо променио име у Зијан. Међутим, договор је доведен у питање када је 1967. у просторијама Матице хрватске група лингвиста и књижевника (Далибор Брозовић, Радослав Катичић, Томислав Ладан, Мирослав Бранд, Славко Павешић, Славко Михалић и Влатко Павлетић) саставила Декларацију о називу и положају хрватскога књижевног језика у којој су тражили „јасну и недвојбену једнакост и равноправност словенскога, хрватскога, српскога, македонскога“ коју би загарантовао устав. Ако је то тачно, догађаји су из 308. године. После Брионског пленума наступила је „чистка“ (смена, превремено пензионисање па и хапшење) људи за које се сумњало да су симпатизери Ранковића. Овај циклус је познат као смена генерација или смена једрових фаза. Године 1920, након пада владе Љубомира Давидовића и формирања кабинета Стојана Протића, извршена је смена у врху министарства. Због подршке „Декларацији о називу и положају хрватског језика“ 1967, био је разрешен свих дужности из Централног комитета Савеза комуниста Хрватске 1969. године и пензионисан. Реакција краља Александра је био краљевски проглас о укидању либералног устава из 1888. и враћању више ауторитарног устава из 1869. године. За ово подручје карактеристична је смена хладног и топлог периода године. Заслужан је за доношење више закона и Устава Србије из 1869. године. Спасавање Александра Ранковића из затвора 1941. На климу утичу југоисточни и североисточни пасати и њихова смена током године. Декларација о називу и положају хрватског књижевног језика

Декларација о називу и положају хрватског књижевног језика je проглас којег су 1967. године објавили хрватски језикословци, незадовољни објављеним рјечницима и правописима у којима се језик, у складу са Новосадским договором, називао "хрватскосрпским". Током 1970их је постепено напредовао након смена хрватских комуниста након Хрватског пролећа. Велику пажњу јавности, марта 1967. године, привукли су његови чланци у листу „Вјесник“, где је јавно критиковао објављивање „Декларације о положају и називу хрватског књижевног језика“, иза које су стајали Матица хрватска, Друштво књиженика Хрватске и још неке културне и научне установе. Догађаји из 1859. године (смена на челу Санитета) јако су погодили др Линденмајера. Тако су Матица хрватска, Друштво књижевника Хрватске и још 16 научних и културних институција донијеле „Декларацију о називу и положају хрватског књижевног језика“) 1967. године. Дневна смена је до тада већ одавно отишла, а вечерња смена је одлазила тачно у поноћ. Наставак либерлизације означило је доношење новог устава СФРЈ 21. фебруара 1974. године. Од 1965. до 1967. био је члан загребачког Централног комитета Савеза комуниста Хрватске, али је избачен из Комитета и партије као хрватски националист због "Декларације о називу и положају хрватског књижевног језика" којој је један од састављача. Након обрачуна с хрватским руководством, уследила је смена либералних политичара у Србији, Словенији и Македонији. Због подршке „Декларацији о називу и положају хрватског језика“ 1967, био је разрешен свих дужности из Централног комитета Савеза комуниста Хрватске 1969. године и пензионисан. Династичка смена 1903. године и доношење новог Устава, којим је Народна скупштина поново постала једнодомна, нису утицали на измене пројкета који је израдио Јован Илкић. Втора смена

„Втора смена” је југословенска телевизијска серија снимљена 1988. године у продукцији ТВ Скопље. Већ следеће 1882. године долази смена у лицу Јована Радукића из Студенице. Уследила је смена 1916. године, а пензионисан је 1918. године. Њихови почеци датирају из 1978. године под називом Трећа смена, а бенд је убрзо променио име у Зијан. Ако је то тачно, догађаји су из 308. године. После Брионског пленума наступила је „чистка“ (смена, превремено пензионисање па и хапшење) људи за које се сумњало да су симпатизери Ранковића. Овај циклус је познат као смена генерација или смена једрових фаза. 1967. године је деветнаест најистакнутијих културних институција СР Хрватске потписало "Декларацију о називу и положају хрватског књижевног језика" којом се дистанцирају од Новосадског договора, уз образложење да се иза њега крије намера да се Хрватима наметне српски књижевни језик. (Граматика и стилистика хрватског или српског књижевног језика, Загреб, 1931. године, 449. страна). Године 1920, након пада владе Љубомира Давидовића и формирања кабинета Стојана Протића, извршена је смена у врху министарства. Реакција краља Александра је био краљевски проглас о укидању либералног устава из 1888. и враћању више ауторитарног устава из 1869. године. За ово подручје карактеристична је смена хладног и топлог периода године. Заслужан је за доношење више закона и Устава Србије из 1869. године. Спасавање Александра Ранковића из затвора 1941.