Шта ће исписати наведени део програма? a := 156; x := a div 10; y := a mod 10; ако је x > y онда излаз(x + y) иначе излаз(x - y);
57 21 56 9
A B C D
Ако су координате тачака троугла -{"A"}-(x’, y’), -{"B"}-(x’’, y’’) и -{"C"}-(x’’’, y’’’) тада ће транслирани, одн. Ако је |"x"| = |"y"|, онда "x" = "y". Пример клаузуле укључујући ограничења је A(X,Y) :- X+Y>0, B(X), C(Y). На пример, A(q) је еквивалентно A(X):-X=q и оба су еквивалентна A(X):-X=Y, Y=q. За три тачке ("x", "y"), ("x", "y") и ("x", "y"), довљно је наћи векторски производ ("x" - "x") ("y" - "y") - ("y" - "y") ("x" - "x") два вектора одређених тачкама ("x","y"), ("x","y") и ("x","y"), ("x","y"). "График" ма ког пресликавања "A" : "X" → "Y" се дефинише као { ("x","Ax") ∈ "X"×"Y" | "x" ∈ "X" }. Ако је |"x"| ≤ |"y"|, онда је "x" суфикс од "y". Ако је |"x"| ≥ |"y"|, онда је "x" префикс од "y". На пример, ако -{"x" ≤ "y"}- онда "-{x}-" може бити једнако "-{y}-", али не мора, али ако је -{"x" < "y"}-, онда "-{x}-" сигурно није једнако "-{y}-", већ је строго мање од "-{y}-". "X је претходник y-a". Ако је 
тада је 

Доказ: Из очигледних неједнакости 2|"x"|⋅|"y"| ≤ "x" + "y" примјењених редом на елементе датих низова "a" и "b", након сабирања добијамо 
односно 
Користимо чињеницу да је |"x"|⋅|"y"| = |"x"⋅"y"| и |"x" + "x" + ... + "x"| ≤ |"x"| + |"x"| + ... + |"x"| (доказати индукцијом). Нека је "x" = "x"..."x" и "y" = "y"..."y". Ако је "x" + "y" + "z" = 1 тада је "x" + "y" + "z" ≥ ⅓.

Доказ: Из ("x" - "y") ≥ 0 следи "x" + "y" ≥ 2"xy". 's/x x/y y/'). помакнути троугао имати координате -{"A’"}-(x’+X, y’+Y), -{"B’"}-(x’’+X, y’’+Y) и -{"C’"}-(x’’’+X, y’’’+Y)

У Картезијевим координатама неки лик може се учинити већим или мањим тако што се све координате свих тачака помноже фактором пропорционалности, нпр. Грана (x,y) сматра се усмереном од чвора "x" до чвора "y"; Y се зове "глава" "а x" се зове "реп" гране (стрелице); "Y" је "директан следбеник" од "x-a, " а "x" је "директан претходник" од "y". Код -{C}-, користимо параметарске једначине: -{"x" = "x", "y" = "g"("x"), "a" ≤ "x" ≤ "b"}-. У овој клаузули, X+Y>0 је ограничење; A(X,Y), B(X), и C(Y) су литерали као у редовном логичком програмирању. "y")["y" := "x"] даје (λ"x". Тако, sin x = sin(x), али sin x + y = sin(x) + y, јер x + y није моном. Ovaj čvor Y je otac čvora X, i prethodno desno dete Y-a postaje novo levo dete X-a. Тада

Код -{"C"}-, користимо параметарске једначине: -{"x" = "x", "y" = "g"("x"), "a" ≤ "x" ≤ "b"}-. Затим се узма {"-{x}-"} за "-{A}-" а "-{y}-" за "-{B}-", што даје {"-{x, y}-"} за -{C}-. Релација -{"R"}- у скупу "X" је транзитивна ако је за свако -{"x,y,z"}- из "X", кад год је -{"x R y"}- и -{"y R z"}-, онда је -{"y R z"}-. Ovako izgleda algoritam:

X := X XOR Y
Y := X XOR Y
X := X XOR Y

Algoritam tipično zahteva tri instrukcije u mašinskom jeziku. Ако су координате тачака троугла -{"A"}-(x’, y’), -{"B"}-(x’’, y’’) и -{"C"}-(x’’’, y’’’) тада ће транслирани, одн. Ако је |"x"| = |"y"|, онда "x" = "y". Пример клаузуле укључујући ограничења је A(X,Y) :- X+Y>0, B(X), C(Y). На пример, A(q) је еквивалентно A(X):-X=q и оба су еквивалентна A(X):-X=Y, Y=q. За три тачке ("x", "y"), ("x", "y") и ("x", "y"), довљно је наћи векторски производ ("x" - "x") ("y" - "y") - ("y" - "y") ("x" - "x") два вектора одређених тачкама ("x","y"), ("x","y") и ("x","y"), ("x","y"). "График" ма ког пресликавања "A" : "X" → "Y" се дефинише као { ("x","Ax") ∈ "X"×"Y" | "x" ∈ "X" }. Ако је |"x"| ≤ |"y"|, онда је "x" суфикс од "y". Ако је |"x"| ≥ |"y"|, онда је "x" префикс од "y". На пример, ако -{"x" ≤ "y"}- онда "-{x}-" може бити једнако "-{y}-", али не мора, али ако је -{"x" < "y"}-, онда "-{x}-" сигурно није једнако "-{y}-", већ је строго мање од "-{y}-". "X је претходник y-a". Ако је 
тада је 

Доказ: Из очигледних неједнакости 2|"x"|⋅|"y"| ≤ "x" + "y" примјењених редом на елементе датих низова "a" и "b", након сабирања добијамо 
односно 
Користимо чињеницу да је |"x"|⋅|"y"| = |"x"⋅"y"| и |"x" + "x" + ... + "x"| ≤ |"x"| + |"x"| + ... + |"x"| (доказати индукцијом). Нека је "x" = "x"..."x" и "y" = "y"..."y". Ако је "x" + "y" + "z" = 1 тада је "x" + "y" + "z" ≥ ⅓.

Доказ: Из ("x" - "y") ≥ 0 следи "x" + "y" ≥ 2"xy". 's/x x/y y/'). помакнути троугао имати координате -{"A’"}-(x’+X, y’+Y), -{"B’"}-(x’’+X, y’’+Y) и -{"C’"}-(x’’’+X, y’’’+Y)

У Картезијевим координатама неки лик може се учинити већим или мањим тако што се све координате свих тачака помноже фактором пропорционалности, нпр. Грана (x,y) сматра се усмереном од чвора "x" до чвора "y"; Y се зове "глава" "а x" се зове "реп" гране (стрелице); "Y" је "директан следбеник" од "x-a, " а "x" је "директан претходник" од "y". Код -{C}-, користимо параметарске једначине: -{"x" = "x", "y" = "g"("x"), "a" ≤ "x" ≤ "b"}-. У овој клаузули, X+Y>0 је ограничење; A(X,Y), B(X), и C(Y) су литерали као у редовном логичком програмирању. "y")["y" := "x"] даје (λ"x". Тако, sin x = sin(x), али sin x + y = sin(x) + y, јер x + y није моном. Ovaj čvor Y je otac čvora X, i prethodno desno dete Y-a postaje novo levo dete X-a. Тада

Код -{"C"}-, користимо параметарске једначине: -{"x" = "x", "y" = "g"("x"), "a" ≤ "x" ≤ "b"}-. Затим се узма {"-{x}-"} за "-{A}-" а "-{y}-" за "-{B}-", што даје {"-{x, y}-"} за -{C}-. Релација -{"R"}- у скупу "X" је транзитивна ако је за свако -{"x,y,z"}- из "X", кад год је -{"x R y"}- и -{"y R z"}-, онда је -{"y R z"}-. Ovako izgleda algoritam:

X := X XOR Y
Y := X XOR Y
X := X XOR Y

Algoritam tipično zahteva tri instrukcije u mašinskom jeziku. Ако су координате тачака троугла -{"A"}-(x’, y’), -{"B"}-(x’’, y’’) и -{"C"}-(x’’’, y’’’) тада ће транслирани, одн. Ако је |"x"| = |"y"|, онда "x" = "y". Пример клаузуле укључујући ограничења је A(X,Y) :- X+Y>0, B(X), C(Y). На пример, A(q) је еквивалентно A(X):-X=q и оба су еквивалентна A(X):-X=Y, Y=q. За три тачке ("x", "y"), ("x", "y") и ("x", "y"), довљно је наћи векторски производ ("x" - "x") ("y" - "y") - ("y" - "y") ("x" - "x") два вектора одређених тачкама ("x","y"), ("x","y") и ("x","y"), ("x","y"). "График" ма ког пресликавања "A" : "X" → "Y" се дефинише као { ("x","Ax") ∈ "X"×"Y" | "x" ∈ "X" }. Ако је |"x"| ≤ |"y"|, онда је "x" суфикс од "y". Ако је |"x"| ≥ |"y"|, онда је "x" префикс од "y". На пример, ако -{"x" ≤ "y"}- онда "-{x}-" може бити једнако "-{y}-", али не мора, али ако је -{"x" < "y"}-, онда "-{x}-" сигурно није једнако "-{y}-", већ је строго мање од "-{y}-". "X је претходник y-a". Ако је 
тада је 

Доказ: Из очигледних неједнакости 2|"x"|⋅|"y"| ≤ "x" + "y" примјењених редом на елементе датих низова "a" и "b", након сабирања добијамо 
односно 
Користимо чињеницу да је |"x"|⋅|"y"| = |"x"⋅"y"| и |"x" + "x" + ... + "x"| ≤ |"x"| + |"x"| + ... + |"x"| (доказати индукцијом). Нека је "x" = "x"..."x" и "y" = "y"..."y". Ако је "x" + "y" + "z" = 1 тада је "x" + "y" + "z" ≥ ⅓.

Доказ: Из ("x" - "y") ≥ 0 следи "x" + "y" ≥ 2"xy". 's/x x/y y/'). помакнути троугао имати координате -{"A’"}-(x’+X, y’+Y), -{"B’"}-(x’’+X, y’’+Y) и -{"C’"}-(x’’’+X, y’’’+Y)

У Картезијевим координатама неки лик може се учинити већим или мањим тако што се све координате свих тачака помноже фактором пропорционалности, нпр. Грана (x,y) сматра се усмереном од чвора "x" до чвора "y"; Y се зове "глава" "а x" се зове "реп" гране (стрелице); "Y" је "директан следбеник" од "x-a, " а "x" је "директан претходник" од "y". Код -{C}-, користимо параметарске једначине: -{"x" = "x", "y" = "g"("x"), "a" ≤ "x" ≤ "b"}-. У овој клаузули, X+Y>0 је ограничење; A(X,Y), B(X), и C(Y) су литерали као у редовном логичком програмирању. "y")["y" := "x"] даје (λ"x". Тако, sin x = sin(x), али sin x + y = sin(x) + y, јер x + y није моном. Ovaj čvor Y je otac čvora X, i prethodno desno dete Y-a postaje novo levo dete X-a. Тада

Код -{"C"}-, користимо параметарске једначине: -{"x" = "x", "y" = "g"("x"), "a" ≤ "x" ≤ "b"}-. Затим се узма {"-{x}-"} за "-{A}-" а "-{y}-" за "-{B}-", што даје {"-{x, y}-"} за -{C}-. Релација -{"R"}- у скупу "X" је транзитивна ако је за свако -{"x,y,z"}- из "X", кад год је -{"x R y"}- и -{"y R z"}-, онда је -{"y R z"}-. Ovako izgleda algoritam:

X := X XOR Y
Y := X XOR Y
X := X XOR Y

Algoritam tipično zahteva tri instrukcije u mašinskom jeziku. Ако су координате тачака троугла -{"A"}-(x’, y’), -{"B"}-(x’’, y’’) и -{"C"}-(x’’’, y’’’) тада ће транслирани, одн. Ако је |"x"| = |"y"|, онда "x" = "y". Пример клаузуле укључујући ограничења је A(X,Y) :- X+Y>0, B(X), C(Y). На пример, A(q) је еквивалентно A(X):-X=q и оба су еквивалентна A(X):-X=Y, Y=q. За три тачке ("x", "y"), ("x", "y") и ("x", "y"), довљно је наћи векторски производ ("x" - "x") ("y" - "y") - ("y" - "y") ("x" - "x") два вектора одређених тачкама ("x","y"), ("x","y") и ("x","y"), ("x","y"). "График" ма ког пресликавања "A" : "X" → "Y" се дефинише као { ("x","Ax") ∈ "X"×"Y" | "x" ∈ "X" }. Ако је |"x"| ≤ |"y"|, онда је "x" суфикс од "y". Ако је |"x"| ≥ |"y"|, онда је "x" префикс од "y". На пример, ако -{"x" ≤ "y"}- онда "-{x}-" може бити једнако "-{y}-", али не мора, али ако је -{"x" < "y"}-, онда "-{x}-" сигурно није једнако "-{y}-", већ је строго мање од "-{y}-". "X је претходник y-a". Ако је 
тада је 

Доказ: Из очигледних неједнакости 2|"x"|⋅|"y"| ≤ "x" + "y" примјењених редом на елементе датих низова "a" и "b", након сабирања добијамо 
односно 
Користимо чињеницу да је |"x"|⋅|"y"| = |"x"⋅"y"| и |"x" + "x" + ... + "x"| ≤ |"x"| + |"x"| + ... + |"x"| (доказати индукцијом). Нека је "x" = "x"..."x" и "y" = "y"..."y". Ако је "x" + "y" + "z" = 1 тада је "x" + "y" + "z" ≥ ⅓.

Доказ: Из ("x" - "y") ≥ 0 следи "x" + "y" ≥ 2"xy". 's/x x/y y/'). помакнути троугао имати координате -{"A’"}-(x’+X, y’+Y), -{"B’"}-(x’’+X, y’’+Y) и -{"C’"}-(x’’’+X, y’’’+Y)

У Картезијевим координатама неки лик може се учинити већим или мањим тако што се све координате свих тачака помноже фактором пропорционалности, нпр. Грана (x,y) сматра се усмереном од чвора "x" до чвора "y"; Y се зове "глава" "а x" се зове "реп" гране (стрелице); "Y" је "директан следбеник" од "x-a, " а "x" је "директан претходник" од "y". Код -{C}-, користимо параметарске једначине: -{"x" = "x", "y" = "g"("x"), "a" ≤ "x" ≤ "b"}-. У овој клаузули, X+Y>0 је ограничење; A(X,Y), B(X), и C(Y) су литерали као у редовном логичком програмирању. "y")["y" := "x"] даје (λ"x". Тако, sin x = sin(x), али sin x + y = sin(x) + y, јер x + y није моном. Ovaj čvor Y je otac čvora X, i prethodno desno dete Y-a postaje novo levo dete X-a. Тада

Код -{"C"}-, користимо параметарске једначине: -{"x" = "x", "y" = "g"("x"), "a" ≤ "x" ≤ "b"}-. Затим се узма {"-{x}-"} за "-{A}-" а "-{y}-" за "-{B}-", што даје {"-{x, y}-"} за -{C}-. Релација -{"R"}- у скупу "X" је транзитивна ако је за свако -{"x,y,z"}- из "X", кад год је -{"x R y"}- и -{"y R z"}-, онда је -{"y R z"}-. Ovako izgleda algoritam:

X := X XOR Y
Y := X XOR Y
X := X XOR Y

Algoritam tipično zahteva tri instrukcije u mašinskom jeziku.