Шта је од наведеног настало искључиво покретима размицања литосферних плоча?
потреси вулкани дубокоморски јарци процес океанизације
A B C D
Северноамеричка плоча

Северноамеричка плоча је једна од главних литосферних плоча на Земљи, површине од 75.888,000 km². Арабијска плоча

Арабијска плоча је једна од главних литосферних плоча на планети Земља површине од 5.010,900 км². Више од 90 % земљине површине чини четрнаест највећих литосферних плоча: Највећи број земљотреса везан је за границе литосферних плоча. На Земљи, најчешће се сусрећу на рубовима литосферних плоча. Пружа се правцем север-југ у облику слова S. Дуж средишње осе, на његовом дну, налази се подводно узвишење, настало померањем литосферних плоча. Покрети литосферних плоча се називају тектонски покрети, а тектоника плоча се бави изучавањем ове проблематике. Субдукција се јавља искључиво по ободима литосферних плоча, а тоњење се одвија до дубина од око 100 -{km}-, када се стена перидотит мења и постаје еклогит. Плитки се налазе на дубини до 70 km најчешће у зонама размицања листосферних плоча. Настало је тектонским покретима и крашком ерозијом. Због тог многи планински масиви обиљежавају границе литосферних плоча, које пресијецају друге такве границе. Приликом судара литосферних плоча слојеви су се савијали у боре разноврсних облика и величине. На источном крају Карипског мора, Мали Антили, вулканска острва представљају типичну зону конвергенције литосферних плоча. Спонтани земљотреси су они који настају услед кретања литосферних плоча, па се називају и тектонски земљотреси. Неке необичности и даље нису објашњене - када се једноставна колизија (сударање) литосферних плоча модификује у трансформну границу између литосферних плоча (као на Новом Зеланду), или када се орогенеза острвских лукова, на пример у Новој Гвинеји, дешава изван континената. Острво је настало тектонским покретима и деловањем речне ерозије у плеистоцену. Неке литосферне плоча се састоје искључиво од океанске коре (нпр. Због кретања литосферних плоча, на дну Тихог океана јављају се дубоки ровови или бразде, посебно уз обале Азије. Интензивна геолошка активност се догађа по ободима литосферних плоча где се плоче одмичу једна од друге, сударају или тару једна о другу. Према наведеним истраживањима се може закључити да је судар плоча неравномеран, односно да постоје две различите зоне судара литосферних плоча чија граница се налази у близини града Казеруна. Ови раседи носе релативно танке плоче (које се зову "напе", и разликују се од литосферних плоча) стена, са маргина компресованог орогена у језгро. Већина планинских масива настала је као посљедица конвергенције двију литосферних плоча које у већини случајева и данас насједају једна на другу. Орогенеза се дешава искључиво као резултат процеса тектонике плоча. То је крашко поље, настало тектонским покретима и крашком ерозијом, између планина (Свилаја, Промина и Мосећ). Пештерско поље настало је радијалним тектонским покретима у граничној зони гиљевско-пештерске клипе и озренског серпентина. Северноамеричка плоча

Северноамеричка плоча је једна од главних литосферних плоча на Земљи, површине од 75.888,000 km². Арабијска плоча

Арабијска плоча је једна од главних литосферних плоча на планети Земља површине од 5.010,900 км². Више од 90 % земљине површине чини четрнаест највећих литосферних плоча: Највећи број земљотреса везан је за границе литосферних плоча. На Земљи, најчешће се сусрећу на рубовима литосферних плоча. Пружа се правцем север-југ у облику слова S. Дуж средишње осе, на његовом дну, налази се подводно узвишење, настало померањем литосферних плоча. Покрети литосферних плоча се називају тектонски покрети, а тектоника плоча се бави изучавањем ове проблематике. Субдукција се јавља искључиво по ободима литосферних плоча, а тоњење се одвија до дубина од око 100 -{km}-, када се стена перидотит мења и постаје еклогит. Плитки се налазе на дубини до 70 km најчешће у зонама размицања листосферних плоча. Настало је тектонским покретима и крашком ерозијом. Због тог многи планински масиви обиљежавају границе литосферних плоча, које пресијецају друге такве границе. Приликом судара литосферних плоча слојеви су се савијали у боре разноврсних облика и величине. На источном крају Карипског мора, Мали Антили, вулканска острва представљају типичну зону конвергенције литосферних плоча. Вулкани острвских лукова настају изнад субдукционих зона, на конвергентним границама плоча. Спонтани земљотреси су они који настају услед кретања литосферних плоча, па се називају и тектонски земљотреси. Неке необичности и даље нису објашњене - када се једноставна колизија (сударање) литосферних плоча модификује у трансформну границу између литосферних плоча (као на Новом Зеланду), или када се орогенеза острвских лукова, на пример у Новој Гвинеји, дешава изван континената. Острво је настало тектонским покретима и деловањем речне ерозије у плеистоцену. Неке литосферне плоча се састоје искључиво од океанске коре (нпр. Због кретања литосферних плоча, на дну Тихог океана јављају се дубоки ровови или бразде, посебно уз обале Азије. Интензивна геолошка активност се догађа по ободима литосферних плоча где се плоче одмичу једна од друге, сударају или тару једна о другу. Према наведеним истраживањима се може закључити да је судар плоча неравномеран, односно да постоје две различите зоне судара литосферних плоча чија граница се налази у близини града Казеруна. Ови раседи носе релативно танке плоче (које се зову "напе", и разликују се од литосферних плоча) стена, са маргина компресованог орогена у језгро. Већина планинских масива настала је као посљедица конвергенције двију литосферних плоча које у већини случајева и данас насједају једна на другу. Орогенеза се дешава искључиво као резултат процеса тектонике плоча. То је крашко поље, настало тектонским покретима и крашком ерозијом, између планина (Свилаја, Промина и Мосећ). Северноамеричка плоча

Северноамеричка плоча је једна од главних литосферних плоча на Земљи, површине од 75.888,000 km². Арабијска плоча

Арабијска плоча је једна од главних литосферних плоча на планети Земља површине од 5.010,900 км². Више од 90 % земљине површине чини четрнаест највећих литосферних плоча: Највећи број земљотреса везан је за границе литосферних плоча. На Земљи, најчешће се сусрећу на рубовима литосферних плоча. Пружа се правцем север-југ у облику слова S. Дуж средишње осе, на његовом дну, налази се подводно узвишење, настало померањем литосферних плоча. Покрети литосферних плоча се називају тектонски покрети, а тектоника плоча се бави изучавањем ове проблематике. Субдукција се јавља искључиво по ободима литосферних плоча, а тоњење се одвија до дубина од око 100 -{km}-, када се стена перидотит мења и постаје еклогит. Плитки се налазе на дубини до 70 km најчешће у зонама размицања листосферних плоча. Настало је тектонским покретима и крашком ерозијом. Због тог многи планински масиви обиљежавају границе литосферних плоча, које пресијецају друге такве границе. Приликом судара литосферних плоча слојеви су се савијали у боре разноврсних облика и величине. На источном крају Карипског мора, Мали Антили, вулканска острва представљају типичну зону конвергенције литосферних плоча. Спонтани земљотреси су они који настају услед кретања литосферних плоча, па се називају и тектонски земљотреси. Неке необичности и даље нису објашњене - када се једноставна колизија (сударање) литосферних плоча модификује у трансформну границу између литосферних плоча (као на Новом Зеланду), или када се орогенеза острвских лукова, на пример у Новој Гвинеји, дешава изван континената. Острво је настало тектонским покретима и деловањем речне ерозије у плеистоцену. Неке литосферне плоча се састоје искључиво од океанске коре (нпр. Јарци (Вишеград)

Јарци су насељено мјесто у општини Вишеград, Република Српска, БиХ. Због кретања литосферних плоча, на дну Тихог океана јављају се дубоки ровови или бразде, посебно уз обале Азије. Интензивна геолошка активност се догађа по ободима литосферних плоча где се плоче одмичу једна од друге, сударају или тару једна о другу. Према наведеним истраживањима се може закључити да је судар плоча неравномеран, односно да постоје две различите зоне судара литосферних плоча чија граница се налази у близини града Казеруна. Ови раседи носе релативно танке плоче (које се зову "напе", и разликују се од литосферних плоча) стена, са маргина компресованог орогена у језгро. Већина планинских масива настала је као посљедица конвергенције двију литосферних плоча које у већини случајева и данас насједају једна на другу. Орогенеза се дешава искључиво као резултат процеса тектонике плоча. То је крашко поље, настало тектонским покретима и крашком ерозијом, између планина (Свилаја, Промина и Мосећ). Северноамеричка плоча

Северноамеричка плоча је једна од главних литосферних плоча на Земљи, површине од 75.888,000 km². Арабијска плоча

Арабијска плоча је једна од главних литосферних плоча на планети Земља површине од 5.010,900 км². Више од 90 % земљине површине чини четрнаест највећих литосферних плоча: Највећи број земљотреса везан је за границе литосферних плоча. На Земљи, најчешће се сусрећу на рубовима литосферних плоча. Пружа се правцем север-југ у облику слова S. Дуж средишње осе, на његовом дну, налази се подводно узвишење, настало померањем литосферних плоча. Покрети литосферних плоча се називају тектонски покрети, а тектоника плоча се бави изучавањем ове проблематике. Субдукција се јавља искључиво по ободима литосферних плоча, а тоњење се одвија до дубина од око 100 -{km}-, када се стена перидотит мења и постаје еклогит. Плитки се налазе на дубини до 70 km најчешће у зонама размицања листосферних плоча. Настало је тектонским покретима и крашком ерозијом. Због тог многи планински масиви обиљежавају границе литосферних плоча, које пресијецају друге такве границе. Приликом судара литосферних плоча слојеви су се савијали у боре разноврсних облика и величине. На источном крају Карипског мора, Мали Антили, вулканска острва представљају типичну зону конвергенције литосферних плоча. Спонтани земљотреси су они који настају услед кретања литосферних плоча, па се називају и тектонски земљотреси. Неке необичности и даље нису објашњене - када се једноставна колизија (сударање) литосферних плоча модификује у трансформну границу између литосферних плоча (као на Новом Зеланду), или када се орогенеза острвских лукова, на пример у Новој Гвинеји, дешава изван континената. Острво је настало тектонским покретима и деловањем речне ерозије у плеистоцену. Неке литосферне плоча се састоје искључиво од океанске коре (нпр. Због кретања литосферних плоча, на дну Тихог океана јављају се дубоки ровови или бразде, посебно уз обале Азије. Интензивна геолошка активност се догађа по ободима литосферних плоча где се плоче одмичу једна од друге, сударају или тару једна о другу. Овај процес се назива тектоника плоча. Према наведеним истраживањима се може закључити да је судар плоча неравномеран, односно да постоје две различите зоне судара литосферних плоча чија граница се налази у близини града Казеруна. Ови раседи носе релативно танке плоче (које се зову "напе", и разликују се од литосферних плоча) стена, са маргина компресованог орогена у језгро. Већина планинских масива настала је као посљедица конвергенције двију литосферних плоча које у већини случајева и данас насједају једна на другу. Тај процес дешава се у конвергентним границама плоча. Орогенеза се дешава искључиво као резултат процеса тектонике плоча.