Електрон је убачен у хомогено електрично поље. Каква треба да буде оријентација (смер) почетне брзине електрона да би се он у електричном пољу кретао равномерно убрзано по правој?
супротна оријентацији електричног поља једнака оријентацији електричног поља под углом од 45° у односу на електрично поље нормална на електрично поље
A B C D
На електричном [[електрични проводник|проводнику]], површинска наелектрисања ће осећати силу у присуству [[електрично поље|електричног поља]]. Магнетсно поље је толико блиско повезано са појавом електричног поља да се говори о јединственом, електромагнетном пољу. У начелу, увећање има негативан знак кад је оријентација слике супротна оријентацији објекта. Електрично поље јесте векторска величина, а јачина електричног поља јесте интензитет тог вектора. Електрично поље је једнако негативном градијенту електричног потенцијала тог поља:

Где скаларно поље formula_20 представља електрични потенцијал у датој тачки. Електрично поље врши померање наелектрисаних честица, убрзавајући их у смеру вектора електричног поља, односно у смеру или насупрот смеру вектора електричног поља, у зависности од врсте наелектрисања. Густина енергије садржане у електричном пољу је:

где је:

Укупна енергија електричног поља садржана у запремини -{"V"}- је стога:

где је -{"U"}- - енергија електричног поља, а -{d"V"}- - елемент запремине. Свако случајно померање електрона у односу на тежу наелектрисану честицу доводи до настанка јаког електричног поља које враћа електрон назад. Земљино гравитационо поље узрокује да тело које се нађе слободно у ваздуху почиње да се креће равномерно убрзано ка центру земље. У случају електрона и позитрона, дошло је до закривљења путање, али у обрнутом смеру од смера којим би се електрон кретао. Поларни молекули, попут воде, настоје да се оријентишу у правцу локалног електричног поља (јер тако смањују потенцијалну енергију), и ако електрично поље осцилује, молекули ће га следити. Поларизација светлосног таласа је својство које означава одређен облик правилности у оријентацији равни осциловања електричног поља (а тиме и магнетног поља, које осцилује под правим углом у односу на електрично). Према њима, довољно је познавати у неком тренутку електрично и магнетско поље у простору да би се једнозначно могао одредити временски ток поља у будућности:

где је: -{"H"}- - вектор магнетског поља, -{E}- - вектор електричног поља, -{"c"}- - брзина ширења промене, односно брзина светлости, -{"t"}- - време. Када се проводник нађе у електричном пољу, електрони у њему почињу да се крећу усмерено под утицајем поља. По Кулоновом закону, ово тестно наелектрисање ће осетити силу која може да се искористи за дефинисање електричног поља на следећи начин:

Размотрити скуп formula_10 честица наелектрисања formula_13, која се налазе у тачкама formula_14, електрично поље у formula_15 (звано тачка поља) је:

где је formula_17 је вектор премештања од тачке поља извора
formula_14 до тачке поља
formula_15, и
formula_20
је јединични вектор који показује смер поља. У присуству променљивог магнетног поља, електрично поље није конзервативно векторско поље. Кад нема електричног поља, кретање електрона је хаотично, што значи да је сваки смер једнако могућ и то брзином од око 1000 -{km/s}- (средња термичка брзина). Познато је да се око сваког наелектрисаног електричног проводника јавља електрично поље, а око сваког проводника којим тече струја јавља се магнетно поље. Напон је особина електричног поља, а не појединачних електрона. При томе делује електрично поље настало променом густине магнетног тока по времену независно од кретања, док магнетно поље којем је густина магнетног тока временски непромењљива делује само када постоји компонента брзине кретања носитеља набоја нормална на смер магнетског поља. Природна поља могу да буду глобалног карактера (електрично поље Земље) и локалног карактера (поље електричних пражњења у атмосфери, поље сопственог потенцијала). Електрично поље може се предочити електричним силницама: кривама којима тангенте у свакој тачки криве показују смер јачине поља; густина силница на сваком месту је сразмерна износу јачине поља. Ако је електрично поље познато свуда, Гаусов закон чини прилично лаким, теоретски, одређивање расподјеле наелектрисања: наелектрисање у сваком региону може бит одређено интегрисањем електричног поља како би се нашао флукс. У апроксимацији када посматрамо поље на великим растојањиима, да би се добиле све информације о електричном и магнетном пољу није потребно знати и ротор и дивергенцију поља, довољно је знати само векторски потенцијал, тј. Фарадејев закон показује, да је променљиво (нестатичко) магнетно поље (-{B}-) узрок настанка електричног поља. На електричном [[електрични проводник|проводнику]], површинска наелектрисања ће осећати силу у присуству [[електрично поље|електричног поља]]. Магнетсно поље је толико блиско повезано са појавом електричног поља да се говори о јединственом, електромагнетном пољу. Електрично поље јесте векторска величина, а јачина електричног поља јесте интензитет тог вектора. Електрично поље је једнако негативном градијенту електричног потенцијала тог поља:

Где скаларно поље formula_20 представља електрични потенцијал у датој тачки. Електрично поље врши померање наелектрисаних честица, убрзавајући их у смеру вектора електричног поља, односно у смеру или насупрот смеру вектора електричног поља, у зависности од врсте наелектрисања. Густина енергије садржане у електричном пољу је:

где је:

Укупна енергија електричног поља садржана у запремини -{"V"}- је стога:

где је -{"U"}- - енергија електричног поља, а -{d"V"}- - елемент запремине. Свако случајно померање електрона у односу на тежу наелектрисану честицу доводи до настанка јаког електричног поља које враћа електрон назад. Земљино гравитационо поље узрокује да тело које се нађе слободно у ваздуху почиње да се креће равномерно убрзано ка центру земље. У случају електрона и позитрона, дошло је до закривљења путање, али у обрнутом смеру од смера којим би се електрон кретао. Поларни молекули, попут воде, настоје да се оријентишу у правцу локалног електричног поља (јер тако смањују потенцијалну енергију), и ако електрично поље осцилује, молекули ће га следити. Поларизација светлосног таласа је својство које означава одређен облик правилности у оријентацији равни осциловања електричног поља (а тиме и магнетног поља, које осцилује под правим углом у односу на електрично). Према њима, довољно је познавати у неком тренутку електрично и магнетско поље у простору да би се једнозначно могао одредити временски ток поља у будућности:

где је: -{"H"}- - вектор магнетског поља, -{E}- - вектор електричног поља, -{"c"}- - брзина ширења промене, односно брзина светлости, -{"t"}- - време. Када се проводник нађе у електричном пољу, електрони у њему почињу да се крећу усмерено под утицајем поља. По Кулоновом закону, ово тестно наелектрисање ће осетити силу која може да се искористи за дефинисање електричног поља на следећи начин:

Размотрити скуп formula_10 честица наелектрисања formula_13, која се налазе у тачкама formula_14, електрично поље у formula_15 (звано тачка поља) је:

где је formula_17 је вектор премештања од тачке поља извора
formula_14 до тачке поља
formula_15, и
formula_20
је јединични вектор који показује смер поља. У присуству променљивог магнетног поља, електрично поље није конзервативно векторско поље. Кад нема електричног поља, кретање електрона је хаотично, што значи да је сваки смер једнако могућ и то брзином од око 1000 -{km/s}- (средња термичка брзина). Познато је да се око сваког наелектрисаног електричног проводника јавља електрично поље, а око сваког проводника којим тече струја јавља се магнетно поље. Напон је особина електричног поља, а не појединачних електрона. При томе делује електрично поље настало променом густине магнетног тока по времену независно од кретања, док магнетно поље којем је густина магнетног тока временски непромењљива делује само када постоји компонента брзине кретања носитеља набоја нормална на смер магнетског поља. Природна поља могу да буду глобалног карактера (електрично поље Земље) и локалног карактера (поље електричних пражњења у атмосфери, поље сопственог потенцијала). Електрично поље може се предочити електричним силницама: кривама којима тангенте у свакој тачки криве показују смер јачине поља; густина силница на сваком месту је сразмерна износу јачине поља. Ако је електрично поље познато свуда, Гаусов закон чини прилично лаким, теоретски, одређивање расподјеле наелектрисања: наелектрисање у сваком региону може бит одређено интегрисањем електричног поља како би се нашао флукс. У апроксимацији када посматрамо поље на великим растојањиима, да би се добиле све информације о електричном и магнетном пољу није потребно знати и ротор и дивергенцију поља, довољно је знати само векторски потенцијал, тј. Фарадејев закон показује, да је променљиво (нестатичко) магнетно поље (-{B}-) узрок настанка електричног поља. Молекулска орбитала описује понашање једног електрона у електричном пољу које ствара језгро и просјечна расподјела других електрона. Електрично поље

Електрично поље је простор у коме се осећа дејство електричних сила. Променљиво магнетно поље производи електрично, а променљиво електрично поље – магнетно. Најједноставније је хомогено електрично поље које влада између две супротно наелектрисане металне плоча. Електрично поље у себи садржи енергију. Електрично поље постоји само у ОПТ. На електричном [[електрични проводник|проводнику]], површинска наелектрисања ће осећати силу у присуству [[електрично поље|електричног поља]]. Она се може упоредити са електричном поларизацијом, која је мера одговарајућег одзива материјала на електрично поље у електростатици. Промена у магнетном пољу, заузврат, ствара електрично поље које се супротставља промени интензитета струје. Електрично поље је векторско поље и може се предочити силницама. Важно је напоменути, да електрично поље убрзава наелектрисан предмет, а магнетско поље га уводи у кружење. То значи да магнетско поље променљиво у времену ствара електрично поље, које се такође може мењати у времену. Електрично поље подлеже принципу суперпозиције. У присуству променљивог магнетног поља, електрично поље није конзервативно векторско поље. Електрично поље такође испољава силе на јоне у дифузном слоју, које имају супротни смер од оног на површински набој. Ако набој мирује постоји само електрично поље, електростатичко поље. Када се поље уклони, кварц производи електрично поље док се враћа у првобитан положај. Такав простор има особину да блокира спољашње статичко електрично поље. Она је број пута у секунди да електрично поље достиже своју максималну вредност. Природна поља могу да буду глобалног карактера (електрично поље Земље) и локалног карактера (поље електричних пражњења у атмосфери, поље сопственог потенцијала). Разлог ове појаве је чињеница да се електрицитет распоређује по површини на начин који поништава електрично поље у унутрашњости. Разлог ове појаве је чињеница да се електрицитет распоређује по површини на начин који поништава електрично поље у унутрашњости. У идућој четвртини периода дипол је поново наелектрисан, али у супротном смеру, те електрично поље има супротан смер. Перен је катодну цев ставио у спољашње електрично поље. Електрично поље дефинисано је као кулонова сила по количини наелектрисања. Електрично поље убрзава електроне на путу од катоде ка аноди. Електрично поље

Електрично поље је простор у коме се осећа дејство електричних сила. Променљиво магнетно поље производи електрично, а променљиво електрично поље – магнетно. Најједноставније је хомогено електрично поље које влада између две супротно наелектрисане металне плоча. Електрично поље је векторско поље и може се предочити силницама. На електричном [[електрични проводник|проводнику]], површинска наелектрисања ће осећати силу у присуству [[електрично поље|електричног поља]]. Електрично поље у себи садржи енергију. Електрично поље постоји само у ОПТ. При томе делује електрично поље настало променом густине магнетног тока по времену независно од кретања, док магнетно поље којем је густина магнетног тока временски непромењљива делује само када постоји компонента брзине кретања носитеља набоја нормална на смер магнетског поља. Она се може упоредити са електричном поларизацијом, која је мера одговарајућег одзива материјала на електрично поље у електростатици. Промена у магнетном пољу, заузврат, ствара електрично поље које се супротставља промени интензитета струје. Електрично поље подлеже принципу суперпозиције. Важно је напоменути, да електрично поље убрзава наелектрисан предмет, а магнетско поље га уводи у кружење. Ако набој мирује постоји само електрично поље, електростатичко поље. То значи да магнетско поље променљиво у времену ствара електрично поље, које се такође може мењати у времену. У присуству променљивог магнетног поља, електрично поље није конзервативно векторско поље. Такав простор има особину да блокира спољашње статичко електрично поље. Када се поље уклони, кварц производи електрично поље док се враћа у првобитан положај. Електрично поље дефинисано је као кулонова сила по количини наелектрисања. Она је број пута у секунди да електрично поље достиже своју максималну вредност. Природна поља могу да буду глобалног карактера (електрично поље Земље) и локалног карактера (поље електричних пражњења у атмосфери, поље сопственог потенцијала). Разлог ове појаве је чињеница да се електрицитет распоређује по површини на начин који поништава електрично поље у унутрашњости. Разлог ове појаве је чињеница да се електрицитет распоређује по површини на начин који поништава електрично поље у унутрашњости. У идућој четвртини периода дипол је поново наелектрисан, али у супротном смеру, те електрично поље има супротан смер. Перен је катодну цев ставио у спољашње електрично поље. Електрично поље такође испољава силе на јоне у дифузном слоју, које имају супротни смер од оног на површински набој.