Који од наведених хормона подстиче семенике на производњу тестостерона?
лутеотропни хормон хормон који стимулише интерстицијске ћелије фоликулостимулирајући хормон тиреостимулирајући хормон
A B C D
На лучење прогестерона утиче хормон аденохипофизе LTH (лутеотропни хормон) који се још назива и пролактин јер активира млечне жлезде да луче млеко. Ефекти хормона су различити, али могу укључити:


У доста случајева, један хормон може регулисати производњу и ослобађање других хормона. На пример, тиреостимулишући хормон (ТСХ) проузрокује раст и повећава активност друге ендокрине жлезде, тироидне жлезде, који повећава производњу тироидних хормона. Делта ћелије луче хормон соматостатин који ихибира секрецију осталих хормона. "Делта ћелије" луче хормон соматостатин који ихибира секрецију осталих хормона. креатин) и употреба кортикостероида, хормона раста и тестостерона. Тиреостимулишући хормон

Тиреостимулишући хормон (-{TSH}-) или тиреотропни хормон је хормон предњег режња хипофизе који изазива повећано стварање и ослобађање хормона тироксина и тиронина из штитасте жлезде. Антагонисти хормона

Антагонисти хормона могу бити ефикасни против многих хормон-зависних тумора. Тиреотропин ослобађајући хормон који лучи хипоталамус изазива лучење тиреостимулишућег хормона хипофизе који онда стимулише лучење Т и Т тироидних хормона. Тиреотропин ослобађајући хормон

Тиреотропин ослобађајући хормон () (ТРХ) или тиреотропин ослобађајући фактор је хормон хипоталамуса који стимулише лучење тиреотропин стимулишућег хормона из предњег режња хипофизе. Инсулину сличан хормон раста 1 је медијатор хормона раста. Тиреостимулишући хормон подстиче раст и деобу ћелија штитасте жлезде. Акне су појавни облик претераног одзива лојних жлезди на уобичајене нивое мушког хормона тестостерона. Пресвлачење је под контролом хормона при чему учествује јувенилни хормон. Тиреостимулишући хормон стоји под контролом тиротропин ослобађајућег хормона (ТРХ) хипоталамуса. Осим тога подстиче ослобађање хормона раста и производи норадреналин, који смањује потребу за јелом. Након успешне синтезе полних хормона (андростерона и тестостерона), његова лабораторија постаје водећа на пољу органске хемије. И тиреостимулишући хормон може истим механизмом да смањи лучење тиреотропин ослобађајућег хормона. Болести хипоталамуса могу да изазову недовољно или инхибирано слање сиглала хипофизи што доводи до недостатка једног или више хормона (тиреостимулишући хормон, адренокортикотропни хормон, бета-ендорфин, лутеинизирајући хормон, фоликулостимулишући хормон и меланотропин). Увећане вредности разних хормона у серуму (које су описане у бројним студијама) су; [[кортизол]], [[пролактин]], [[хормон раста]], адренокортикотропни хормон "(ACTH)", [[вазопресин]], [[адреналин]], [[норадреналин]] и тироидни хормон. Болест која се карактерише непримереним лучењем хормона задњег режња хипофизе ADH (антидиуретски хормон). Овај хормон је и хормон стреса, тако да се у случају стреса, повреде, бола, хладноће, гладовања итд такође луче веће концентрације овог хормона. Неуропептиди хипофизе (лутеинизирајући и фоликулстимулишући хормон) значајни су код мушкарца и код жена за развој гениталних органа, полно сазревање у целини и уз садејство рилизинг фактора хипоталамуса, контролу нивоа полних хормона (тестостерона, естрогена и прогестерона) у организму. Додатне студије везане за одговорност хормона у хомосексуалном понашању указују на то да код примене хормонског третмана тестостерона и естрадиола на женским хетеросексуалним животињама, повећани нивои хормона повећавају вероватноћу хомосексуалног понашања. Најважнији хормони менструалног циклуса су:

ГнРХ је хормон хипоталамуса који стимулативно делује на хипофизу која започиње са синтезом повећаних количина ФСХ и ЛХ хормона. Делта ћелије луче хормон соматостатин који ихибира секрецију осталих хормона. "Делта ћелије" луче хормон соматостатин који ихибира секрецију осталих хормона. Тиреотропин ослобађајући хормон који лучи хипоталамус изазива лучење тиреостимулишућег хормона хипофизе који онда стимулише лучење Т и Т тироидних хормона. Тиреотропин ослобађајући хормон

Тиреотропин ослобађајући хормон () (ТРХ) или тиреотропин ослобађајући фактор је хормон хипоталамуса који стимулише лучење тиреотропин стимулишућег хормона из предњег режња хипофизе. На пример, тиреостимулишући хормон (ТСХ) проузрокује раст и повећава активност друге ендокрине жлезде, тироидне жлезде, који повећава производњу тироидних хормона. Хормони цревног система утичу на временску припремљеност органа варења за надолазећу храну, чиме се обезбеђује њено оптимално разлагање, па тако присутна храна у желуцу стимулише, преко нервног система, лучење желудачног хормона гастрина, који изазива појачано лучење желудачног сока; - слузокожа дуоденума лучи хормон секретин, који стимулише секрецију базног панкреасног сока, и хормон холецистокинин, који стимулише ослобађање жучи. Секретин

Секретин је хормон дигестивног система који луче С ћелије дванаестопалачног црева, стимулише секрецију течности богатих бикарбонатима из панкреаса и јетре. ТСХ стимулише синтезу и ослобађање ових хормона, али и он стоји под контролом тиреотропина (ТРХ), хормона хипоталамуса, који стимулише лучење ТСХ. Ефекти хормона су различити, али могу укључити:


У доста случајева, један хормон може регулисати производњу и ослобађање других хормона. Делта ћелије

Делта ћелије "(δ-ћелије или Д-ћелије)" су ћелије које луче соматостатин (хормон који инхибира ослобађање бројних хормона у телу), а налазе се у слузокожи желуца, цревима и Лангерхансовим острвцима панкреаса ("3% до 10% од укупног броја ћелија острваца)". Холецистокинин

Холецистокинин је хормон дигестивног система који стимулише секрецију дигестивних ензима панкреаса и жучи. Тиреостимулишући хормон

Тиреостимулишући хормон (-{TSH}-) или тиреотропни хормон је хормон предњег режња хипофизе који изазива повећано стварање и ослобађање хормона тироксина и тиронина из штитасте жлезде. Гастрин

Гастрин је протеински хормон који синтетишу и секретују Г ћелије (гастринске ћелије) желуца. Он стимулише лучење хормона раста из хипофизе који има различите ефекте на раст тела и полни развој. Соматотропин ослобађајући хормон (фактор) ( стимулише стварање соматотропина. Хормон раста

Хормон раста или соматотропин је пептидни хормон кога лучи предњи режањ хипофизе (аденохипофиза), који стимулише раст организма, а има улогу и у рагулацији разних метаболичких процеса. Почев од пубертета, хипофиза лучењем хормона ФСХ и ЛХ стимулише јајнике на сазревање и лучење полних хормона. креатин) и употреба кортикостероида, хормона раста и тестостерона. Осим тога подстиче ослобађање хормона раста и производи норадреналин, који смањује потребу за јелом. Интерстицијске Кахалове ћелије су мезодермалног порекла и имају функцијуи пејсмејкер ћелије гастроинтестиналног тракта. Антагонисти хормона

Антагонисти хормона могу бити ефикасни против многих хормон-зависних тумора. Ћелије епителијанлог ткива листова на поејдиним местима диференциране су у прстасте израштаје, који луче посебни хормон за заштиту од губара. Интерстицијске Кахалове ћелије су уметнуте између нервних влакана и мишићних ћелија (28). Бета ћелије имају физиолошку функцију лучења инсулина, хормона који контролише ниво глукозе у крви. Инсулину сличан хормон раста 1 је медијатор хормона раста. Предњи режењ хипофизе (аденохипофиза) лучи FSH (фоликулостимулирајући хормон) и LH (лутеинизирајући хормон) који делују на тестисе. Ефекти хормона су различити, али могу укључити:


У доста случајева, један хормон може регулисати производњу и ослобађање других хормона. На пример, тиреостимулишући хормон (ТСХ) проузрокује раст и повећава активност друге ендокрине жлезде, тироидне жлезде, који повећава производњу тироидних хормона. Хормонске анализе које се траже су: фоликулостимулирајући хормон, лутеинизирајући хормон, естадоил и пролактин од 3. до 5. дана циклуса. Делта ћелије луче хормон соматостатин који ихибира секрецију осталих хормона. "Делта ћелије" луче хормон соматостатин који ихибира секрецију осталих хормона. креатин) и употреба кортикостероида, хормона раста и тестостерона. Тиреостимулишући хормон

Тиреостимулишући хормон (-{TSH}-) или тиреотропни хормон је хормон предњег режња хипофизе који изазива повећано стварање и ослобађање хормона тироксина и тиронина из штитасте жлезде. Антагонисти хормона

Антагонисти хормона могу бити ефикасни против многих хормон-зависних тумора. Тиреотропин ослобађајући хормон који лучи хипоталамус изазива лучење тиреостимулишућег хормона хипофизе који онда стимулише лучење Т и Т тироидних хормона. Тиреотропин ослобађајући хормон

Тиреотропин ослобађајући хормон () (ТРХ) или тиреотропин ослобађајући фактор је хормон хипоталамуса који стимулише лучење тиреотропин стимулишућег хормона из предњег режња хипофизе. Инсулину сличан хормон раста 1 је медијатор хормона раста. Тиреостимулишући хормон подстиче раст и деобу ћелија штитасте жлезде. Акне су појавни облик претераног одзива лојних жлезди на уобичајене нивое мушког хормона тестостерона. Пресвлачење је под контролом хормона при чему учествује јувенилни хормон. Тиреостимулишући хормон стоји под контролом тиротропин ослобађајућег хормона (ТРХ) хипоталамуса. Осим тога подстиче ослобађање хормона раста и производи норадреналин, који смањује потребу за јелом. Након успешне синтезе полних хормона (андростерона и тестостерона), његова лабораторија постаје водећа на пољу органске хемије. И тиреостимулишући хормон може истим механизмом да смањи лучење тиреотропин ослобађајућег хормона. Болести хипоталамуса могу да изазову недовољно или инхибирано слање сиглала хипофизи што доводи до недостатка једног или више хормона (тиреостимулишући хормон, адренокортикотропни хормон, бета-ендорфин, лутеинизирајући хормон, фоликулостимулишући хормон и меланотропин). Увећане вредности разних хормона у серуму (које су описане у бројним студијама) су; [[кортизол]], [[пролактин]], [[хормон раста]], адренокортикотропни хормон "(ACTH)", [[вазопресин]], [[адреналин]], [[норадреналин]] и тироидни хормон. Болест која се карактерише непримереним лучењем хормона задњег режња хипофизе ADH (антидиуретски хормон). Овај хормон је и хормон стреса, тако да се у случају стреса, повреде, бола, хладноће, гладовања итд такође луче веће концентрације овог хормона. Неуропептиди хипофизе (лутеинизирајући и фоликулстимулишући хормон) значајни су код мушкарца и код жена за развој гениталних органа, полно сазревање у целини и уз садејство рилизинг фактора хипоталамуса, контролу нивоа полних хормона (тестостерона, естрогена и прогестерона) у организму. Додатне студије везане за одговорност хормона у хомосексуалном понашању указују на то да код примене хормонског третмана тестостерона и естрадиола на женским хетеросексуалним животињама, повећани нивои хормона повећавају вероватноћу хомосексуалног понашања. Ефекти хормона су различити, али могу укључити:


У доста случајева, један хормон може регулисати производњу и ослобађање других хормона. На пример, тиреостимулишући хормон (ТСХ) проузрокује раст и повећава активност друге ендокрине жлезде, тироидне жлезде, који повећава производњу тироидних хормона. Делта ћелије луче хормон соматостатин који ихибира секрецију осталих хормона. "Делта ћелије" луче хормон соматостатин који ихибира секрецију осталих хормона. креатин) и употреба кортикостероида, хормона раста и тестостерона. Тиреостимулишући хормон

Тиреостимулишући хормон (-{TSH}-) или тиреотропни хормон је хормон предњег режња хипофизе који изазива повећано стварање и ослобађање хормона тироксина и тиронина из штитасте жлезде. Антагонисти хормона

Антагонисти хормона могу бити ефикасни против многих хормон-зависних тумора. Тиреотропин ослобађајући хормон који лучи хипоталамус изазива лучење тиреостимулишућег хормона хипофизе који онда стимулише лучење Т и Т тироидних хормона. Тиреотропин ослобађајући хормон

Тиреотропин ослобађајући хормон () (ТРХ) или тиреотропин ослобађајући фактор је хормон хипоталамуса који стимулише лучење тиреотропин стимулишућег хормона из предњег режња хипофизе. инсулин транспортује до свих ћелија, јер је свим ћелијама он потребан, док тиреостимулирајући хормон ("TSH") спроводи само до штитне жлезде, јер је само њој тај хормон потребан. Инсулину сличан хормон раста 1 је медијатор хормона раста. Тиреостимулишући хормон подстиче раст и деобу ћелија штитасте жлезде. Акне су појавни облик претераног одзива лојних жлезди на уобичајене нивое мушког хормона тестостерона. Пресвлачење је под контролом хормона при чему учествује јувенилни хормон. Тиреостимулишући хормон стоји под контролом тиротропин ослобађајућег хормона (ТРХ) хипоталамуса. Осим тога подстиче ослобађање хормона раста и производи норадреналин, који смањује потребу за јелом. Након успешне синтезе полних хормона (андростерона и тестостерона), његова лабораторија постаје водећа на пољу органске хемије. И тиреостимулишући хормон може истим механизмом да смањи лучење тиреотропин ослобађајућег хормона. Болести хипоталамуса могу да изазову недовољно или инхибирано слање сиглала хипофизи што доводи до недостатка једног или више хормона (тиреостимулишући хормон, адренокортикотропни хормон, бета-ендорфин, лутеинизирајући хормон, фоликулостимулишући хормон и меланотропин). Увећане вредности разних хормона у серуму (које су описане у бројним студијама) су; [[кортизол]], [[пролактин]], [[хормон раста]], адренокортикотропни хормон "(ACTH)", [[вазопресин]], [[адреналин]], [[норадреналин]] и тироидни хормон. Болест која се карактерише непримереним лучењем хормона задњег режња хипофизе ADH (антидиуретски хормон). Овај хормон је и хормон стреса, тако да се у случају стреса, повреде, бола, хладноће, гладовања итд такође луче веће концентрације овог хормона. Неуропептиди хипофизе (лутеинизирајући и фоликулстимулишући хормон) значајни су код мушкарца и код жена за развој гениталних органа, полно сазревање у целини и уз садејство рилизинг фактора хипоталамуса, контролу нивоа полних хормона (тестостерона, естрогена и прогестерона) у организму. Додатне студије везане за одговорност хормона у хомосексуалном понашању указују на то да код примене хормонског третмана тестостерона и естрадиола на женским хетеросексуалним животињама, повећани нивои хормона повећавају вероватноћу хомосексуалног понашања. Најважнији хормони менструалног циклуса су:

ГнРХ је хормон хипоталамуса који стимулативно делује на хипофизу која започиње са синтезом повећаних количина ФСХ и ЛХ хормона.