У реакцији сумпор(IV)-оксида и натријум-хидроксида настају:
Na2SO3 и H2 Na2SO3 и H2O Na2SO4 и H2 Na0SO4 и H2O
A B C D
При врло бурној реакцији натријума с водом поред натријум-хидроксида (соде) настаје и водоник. При 400 °C, оксидација сумпор(-{IV}-) оксида у сумпор(-{VI}-) оксид је готово завршена. Трагови неизреагованог угљеник(-{II}-) оксида уклањају се превођењем гаса преко загрејаног натријум хидроксида при чему настаје натријум метаноат. Нитрити се добијају убацивањем смеше азот(II) оксида и азот(IV) оксида у растворе хидроксида или карбоната алкалних метала, нпр. Настаје у реакцији хлор(IV) оксида (-{ClO}-) са водом и има јаке оксидационе особине. Може се добити у реакцији соли магнезијума и алкалног хидроксида. Натријум карбонат се користи као алкалија, на пример, захваљујући реакцији хидролизе
Иако је базна јачина раствора натријум карбоната нижа од концентрованог раствора натријум хидроксида, његова предност је што је чврста супстанца. Калцијум-карбонат се добија у реакцији између калцијум-хидроксида и угљене киселине. Настаје у хемијској реакцији азотних оксида и угљоводоника у присуству Сунчеве светлости. У тој реакцији настају алкосиди. Каустификација

Каустификација је индустријски процес добијања натријум-хидроксида деловањем натријум-карбоната на калцијум-хидроксид. Најчешће се производи реакцијом натријум хидроксида с бензојевом киселином. сумпор(IV)-оксид. Главни састојци су: натријум-бикарбонат и сумпор-водоник (јони натријума и хлора). Радијум се у природи јавља међу рудама урана, у облику оксида -{RaO}- и хидроксида -{Ra(OH)}-. Смјеша алуминијум оксида и алуминијум хидроксида се ослобађа из руде боксита од страних примеса попут гвоздених оксида и силицијум оксида, деловањем натрон-соде (Бајеров процес) те се пржи у ротирајућим пећима до алуминијум оксида -{(AlO)}-. Најчешће се као електролит користи водени раствор натријум-хидроксида 2-5% но могу се користити и мање агресивне хемикалије попут натријум карбоната или натријум тетрабората. Хептахидрат се добија у реакцији никло-оксида или никло-карбоната и разблажене сумпорне киселине. Оба поступка захтевају кориштење сумпор(-{IV}-) оксида, који се добија сагоревањем /пржењем сулфидних јона/ гвожђе(-{II}-) сулфида или сумпора у струји ваздуха. Оно се састоји од апроксимативно 75% силицијум диоксида (-{SiO}-), натријум оксида (-{NaO}-) из натријум карбоната (-{NaCO}-), калцијум оксида, такође познатог као креч (-{CaO}-), и неколико мањих адитива. Хлороамин

Хлороамин (-{NHCl}-) је токсичан гас који настаје у реакцији амонијака и натријум-хлорида. Способност упијања влакна појачана је после третирања са 20% натријум хидроксида. Трећој периоди припадају елементи : Натријум, магнезијум, алуминијум, силицијум, фосфор, сумпор, хлор и аргон. Зими у смогу има највише чађи, оксида азота и сумпор-диоксида (зимски смог), а лети има највише озона, водоник-пероксида и азотових оксида (летњи смог). Магнезијум редукује већину оксида чак и угљен(-{IV}-) оксид. При врло бурној реакцији натријума с водом поред натријум-хидроксида (соде) настаје и водоник. При 400 °C, оксидација сумпор(-{IV}-) оксида у сумпор(-{VI}-) оксид је готово завршена. Трагови неизреагованог угљеник(-{II}-) оксида уклањају се превођењем гаса преко загрејаног натријум хидроксида при чему настаје натријум метаноат. Нитрити се добијају убацивањем смеше азот(II) оксида и азот(IV) оксида у растворе хидроксида или карбоната алкалних метала, нпр. Настаје у реакцији хлор(IV) оксида (-{ClO}-) са водом и има јаке оксидационе особине. Може се добити у реакцији соли магнезијума и алкалног хидроксида. Натријум карбонат се користи као алкалија, на пример, захваљујући реакцији хидролизе
Иако је базна јачина раствора натријум карбоната нижа од концентрованог раствора натријум хидроксида, његова предност је што је чврста супстанца. Калцијум-карбонат се добија у реакцији између калцијум-хидроксида и угљене киселине. Настаје у хемијској реакцији азотних оксида и угљоводоника у присуству Сунчеве светлости. У тој реакцији настају алкосиди. Каустификација

Каустификација је индустријски процес добијања натријум-хидроксида деловањем натријум-карбоната на калцијум-хидроксид. Најчешће се производи реакцијом натријум хидроксида с бензојевом киселином. сумпор(IV)-оксид. Главни састојци су: натријум-бикарбонат и сумпор-водоник (јони натријума и хлора). Радијум се у природи јавља међу рудама урана, у облику оксида -{RaO}- и хидроксида -{Ra(OH)}-. Смјеша алуминијум оксида и алуминијум хидроксида се ослобађа из руде боксита од страних примеса попут гвоздених оксида и силицијум оксида, деловањем натрон-соде (Бајеров процес) те се пржи у ротирајућим пећима до алуминијум оксида -{(AlO)}-. Најчешће се као електролит користи водени раствор натријум-хидроксида 2-5% но могу се користити и мање агресивне хемикалије попут натријум карбоната или натријум тетрабората. Хептахидрат се добија у реакцији никло-оксида или никло-карбоната и разблажене сумпорне киселине. Оба поступка захтевају кориштење сумпор(-{IV}-) оксида, који се добија сагоревањем /пржењем сулфидних јона/ гвожђе(-{II}-) сулфида или сумпора у струји ваздуха. Оно се састоји од апроксимативно 75% силицијум диоксида (-{SiO}-), натријум оксида (-{NaO}-) из натријум карбоната (-{NaCO}-), калцијум оксида, такође познатог као креч (-{CaO}-), и неколико мањих адитива. Хлороамин

Хлороамин (-{NHCl}-) је токсичан гас који настаје у реакцији амонијака и натријум-хлорида. Способност упијања влакна појачана је после третирања са 20% натријум хидроксида. Трећој периоди припадају елементи : Натријум, магнезијум, алуминијум, силицијум, фосфор, сумпор, хлор и аргон. Зими у смогу има највише чађи, оксида азота и сумпор-диоксида (зимски смог), а лети има највише озона, водоник-пероксида и азотових оксида (летњи смог). Магнезијум редукује већину оксида чак и угљен(-{IV}-) оксид. При врло бурној реакцији натријума с водом поред натријум-хидроксида (соде) настаје и водоник. При 400 °C, оксидација сумпор(-{IV}-) оксида у сумпор(-{VI}-) оксид је готово завршена. Трагови неизреагованог угљеник(-{II}-) оксида уклањају се превођењем гаса преко загрејаног натријум хидроксида при чему настаје натријум метаноат. Нитрити се добијају убацивањем смеше азот(II) оксида и азот(IV) оксида у растворе хидроксида или карбоната алкалних метала, нпр. Настаје у реакцији хлор(IV) оксида (-{ClO}-) са водом и има јаке оксидационе особине. Може се добити у реакцији соли магнезијума и алкалног хидроксида. Натријум карбонат се користи као алкалија, на пример, захваљујући реакцији хидролизе
Иако је базна јачина раствора натријум карбоната нижа од концентрованог раствора натријум хидроксида, његова предност је што је чврста супстанца. Калцијум-карбонат се добија у реакцији између калцијум-хидроксида и угљене киселине. Настаје у хемијској реакцији азотних оксида и угљоводоника у присуству Сунчеве светлости. У тој реакцији настају алкосиди. Каустификација

Каустификација је индустријски процес добијања натријум-хидроксида деловањем натријум-карбоната на калцијум-хидроксид. Најчешће се производи реакцијом натријум хидроксида с бензојевом киселином. сумпор(IV)-оксид. Главни састојци су: натријум-бикарбонат и сумпор-водоник (јони натријума и хлора). Радијум се у природи јавља међу рудама урана, у облику оксида -{RaO}- и хидроксида -{Ra(OH)}-. Смјеша алуминијум оксида и алуминијум хидроксида се ослобађа из руде боксита од страних примеса попут гвоздених оксида и силицијум оксида, деловањем натрон-соде (Бајеров процес) те се пржи у ротирајућим пећима до алуминијум оксида -{(AlO)}-. Најчешће се као електролит користи водени раствор натријум-хидроксида 2-5% но могу се користити и мање агресивне хемикалије попут натријум карбоната или натријум тетрабората. Хептахидрат се добија у реакцији никло-оксида или никло-карбоната и разблажене сумпорне киселине. Оба поступка захтевају кориштење сумпор(-{IV}-) оксида, који се добија сагоревањем /пржењем сулфидних јона/ гвожђе(-{II}-) сулфида или сумпора у струји ваздуха. Оно се састоји од апроксимативно 75% силицијум диоксида (-{SiO}-), натријум оксида (-{NaO}-) из натријум карбоната (-{NaCO}-), калцијум оксида, такође познатог као креч (-{CaO}-), и неколико мањих адитива. Хлороамин

Хлороамин (-{NHCl}-) је токсичан гас који настаје у реакцији амонијака и натријум-хлорида. Способност упијања влакна појачана је после третирања са 20% натријум хидроксида. Трећој периоди припадају елементи : Натријум, магнезијум, алуминијум, силицијум, фосфор, сумпор, хлор и аргон. Зими у смогу има највише чађи, оксида азота и сумпор-диоксида (зимски смог), а лети има највише озона, водоник-пероксида и азотових оксида (летњи смог). Магнезијум редукује већину оксида чак и угљен(-{IV}-) оксид. При врло бурној реакцији натријума с водом поред натријум-хидроксида (соде) настаје и водоник. При 400 °C, оксидација сумпор(-{IV}-) оксида у сумпор(-{VI}-) оксид је готово завршена. Трагови неизреагованог угљеник(-{II}-) оксида уклањају се превођењем гаса преко загрејаног натријум хидроксида при чему настаје натријум метаноат. Нитрити се добијају убацивањем смеше азот(II) оксида и азот(IV) оксида у растворе хидроксида или карбоната алкалних метала, нпр. Настаје у реакцији хлор(IV) оксида (-{ClO}-) са водом и има јаке оксидационе особине. Може се добити у реакцији соли магнезијума и алкалног хидроксида. Натријум карбонат се користи као алкалија, на пример, захваљујући реакцији хидролизе
Иако је базна јачина раствора натријум карбоната нижа од концентрованог раствора натријум хидроксида, његова предност је што је чврста супстанца. Калцијум-карбонат се добија у реакцији између калцијум-хидроксида и угљене киселине. Настаје у хемијској реакцији азотних оксида и угљоводоника у присуству Сунчеве светлости. У тој реакцији настају алкосиди. Каустификација

Каустификација је индустријски процес добијања натријум-хидроксида деловањем натријум-карбоната на калцијум-хидроксид. Најчешће се производи реакцијом натријум хидроксида с бензојевом киселином. сумпор(IV)-оксид. Главни састојци су: натријум-бикарбонат и сумпор-водоник (јони натријума и хлора). Радијум се у природи јавља међу рудама урана, у облику оксида -{RaO}- и хидроксида -{Ra(OH)}-. Смјеша алуминијум оксида и алуминијум хидроксида се ослобађа из руде боксита од страних примеса попут гвоздених оксида и силицијум оксида, деловањем натрон-соде (Бајеров процес) те се пржи у ротирајућим пећима до алуминијум оксида -{(AlO)}-. Најчешће се као електролит користи водени раствор натријум-хидроксида 2-5% но могу се користити и мање агресивне хемикалије попут натријум карбоната или натријум тетрабората. Хептахидрат се добија у реакцији никло-оксида или никло-карбоната и разблажене сумпорне киселине. Оба поступка захтевају кориштење сумпор(-{IV}-) оксида, који се добија сагоревањем /пржењем сулфидних јона/ гвожђе(-{II}-) сулфида или сумпора у струји ваздуха. Оно се састоји од апроксимативно 75% силицијум диоксида (-{SiO}-), натријум оксида (-{NaO}-) из натријум карбоната (-{NaCO}-), калцијум оксида, такође познатог као креч (-{CaO}-), и неколико мањих адитива. Хлороамин

Хлороамин (-{NHCl}-) је токсичан гас који настаје у реакцији амонијака и натријум-хлорида. Способност упијања влакна појачана је после третирања са 20% натријум хидроксида. Трећој периоди припадају елементи : Натријум, магнезијум, алуминијум, силицијум, фосфор, сумпор, хлор и аргон. Зими у смогу има највише чађи, оксида азота и сумпор-диоксида (зимски смог), а лети има највише озона, водоник-пероксида и азотових оксида (летњи смог). Магнезијум редукује већину оксида чак и угљен(-{IV}-) оксид.