Која творевина промењивој амеби омогућује дисање и прехрану?
трепље ћелијска мембрана контрактилна вакуола ћелијски зид
A B C D
Пливајући мехур је хомологан плућима, јер омогућује коришћење атмосферског кисеоника за дисање. бичеви, трепље или очна мрља). То је једина клостридија од горе наведених која не поседује трепље, па је непокретна. Пашњак

Пашњак је површина земљишта која се користи за прехрану и узгој стоке, најчешће испашом. Црвенолица мишјакиња је фругиворна, што подразумева прехрану која обухвата плодове, бобице, лишће, семенке и нектар. Поседује трепље, помоћу којих се креће. Прехрану повремено надопуњава ларвама, мравима и црвима. Трепље

Трепље (цилије) су танки, цилиндрични, прстолики изврати ћелијске мембране које полазе са површине еукариотске ћелије како једноћелијских тако и вишећелијских организама. Лососи имају огроман значај за прехрану човека, већи него било која друга риба. Нирвана је стање које није творевина, а није ни конструисано помоћу творевина; стање описано као "visankhāra", "без творевина", и као "sabbasankhāra-samatha", "смиривање свих творевина". Вода улази кроз отвор на плаштаној дупљи у пределу врата, а излази кроз левак па осим сто учествује у кретању омогућује дисање. Аксонема представља срж трепље и изграђена је од микротубула и протеина. Гитаријада која, нажалост, није заживела била је идеја и творевина Небојше Петровића Левака. Менискус () је такође везивно-хрскавичава творевина која има облик српа. Понекад, мада ретко, одвоји се од подлоге и плива користећи трепље. Клостридија тетануса поседује трепље помоћу којих се креће. Почиње усним отвором око којег се налазе трепље. Вршна површина је снабдевена различитим диференцијацијама:

Бичеви имају исту структуру као трепље само се од њих разликују по дужини, трепље су краће. Систем за дисање није деференциран и дисање се обавља кроз кожу. Голијанин Анђелко, предузеће за месне производе и прехрану, уништено,

29. Вештачки сателит

Сателит је вештачка творевина која кружи у орбити око Земље. Педицеларија

Педицеларија је посебна творевина која се среће код појединих група бодљокожаца. Епикаликс, творевина која формира додатни прстен око чашице цвета, представља модификоване брактеоле. Већина крокодила има релативно широку губицу која омогућује разноврсну исхрану. Свиња се за прехрану користи готово цела. Ћелијска мембрана

Ћелијска мембрана (такође називана плазматична мембрана или цитоплазматична мембрана) је омотач који је у еукариотској ћелији присутан на површини ћелије, али и у њеној унутрашњости где ограничава поједине органеле. Ћелијска мембрана даје сталан облик ћелији папучице. Ћелијска мембрана код трепљара је постојана и сложено структурирана. Електронска микроскопија потврђује да је ћелијска мембрана заиста трослојна. Њихова главна структурна улага је да су компонента биолошких мембрана, унутрашњих и спољашњих, као што је ћелијска мембрана. Претпоставимо да је ћелијска мембрана пропустљива само за јоне калијума. Ћелијска мембрана пресинаптичког завршетка садржи доста волтаж-зависних калцијумских канала. Ћелијска мембрана је изграђена од липида и протеина, којима су придружени полисахариди. Ћелијска мембрана улази у унутрашњост ћелије где образује мембране ћелијских органела. Претпоставимо сада да је ћелијска мембрана пропустљива само за јоне натрујума. Хаптонема

Хаптонема је танка кончаста ћелијска творевина која се налази између бичева хаптофита (алги из групе -{Haptophyta}-). Ћелијска мембрана се инвагинише (расте ка унутрашњости ћелије) и тиме подели ћелију на два дела. Сарколемма генерално одржава исту функцију у мишићним ћелијама, као и ћелијска мембрана у другим ћелијама еукариота. Ћелијска мембрана је танак (7,5 - 10nm), метаболички активан омотач који одваја цитоплазму од екстрацелуларног простора. Глицерофосфолипиди су главна структурна компонента биолошких мембрана, као што су ћелијска мембрана и интраћелијске мембране органела; у животињским ћелијама мембране физички одвајају интраћелијске компоненте од екстрацелуларног окружења. Ћелијска мембрана садржи доста јонских канала, пре свега натријумских и калијумских кроз које се ови јони могу кретати. Пошто је ћелијска мембрана полупропустљива у одређеним случајевима може доћи до разлике у осмоларности између екстра и интрацлуларног простора. Пливајући мехур је хомологан плућима, јер омогућује коришћење атмосферског кисеоника за дисање. Ћелијска мембрана је "селективно пропустљива" ("семипермеабилна") што ћелији омогућава да контролише размену супстанци и тако штити сталност састава унутрашње средине. Ово геометријско ограничење, заједно са чињеницом да су многи есенцијални ензими везани за мембрану, делимично рационализују велике количине интрацелуларних мембрана код еукариота (ћелијска мембрана обично чини <10% мембранскг садржаја еукариотске ћелије). Концентрације неких супстанци су представљене у следећој табели:

Ћелијска мембрана је изграђена као липидни двослој у који су уроњени разни протеини. Ћелијска мембрана належе на пеликуларне протеинске траке и прати њихов облик, те се под микроскопом могу уочити жлебови мембране на местима где се сустичу траке. Мембрана која раздваја ендолимфом - испуњен кохлеарни канал од околне перилимфе зове се мембрана Рајснери. Они чија мета је бактеријски ћелијски зид (пеницилини и цефалоспорини) или ћелијска мембрана (полимиксини), или они који ометају есенцијалне бактеријске ензиме (рифамицини, липиармицини, хинолони, и сулфонамиди) имају бактерицидно дејство. Сарколема

Сарколемма (-{"sarco"}- (од -{"sarx"}-) из грчке речи за месо, и "lemma" из грчке рећи са значењем плашт) названа је и миолема, је ћелијска мембрана пругасте ћелије мишићних влакана. Контрактилна вакуола се налази у задњем делу ћелије. Поред хранљиве вакуоле у телу амебе постоји и контрактилна (пулзативна) вакуола. Контрактилна вакуола има функцију лучења и сматра се да има улогу апарата за регулисање осмотског притиска. Код неких врста постоји само једна контрактилна вакуола, а постоје и врсте са неколико дессетина истих. Контрактилна вакуола у правилним временским интервалима празни свој садржај у резервоар, да би се он кроз ждрело избацио у спољашњу средину. Пливајући мехур је хомологан плућима, јер омогућује коришћење атмосферског кисеоника за дисање. Поседује неколико контрактилних вакуола. Пашњак

Пашњак је површина земљишта која се користи за прехрану и узгој стоке, најчешће испашом. Црвенолица мишјакиња је фругиворна, што подразумева прехрану која обухвата плодове, бобице, лишће, семенке и нектар. Могу да испуњавају читаву вакуолу биљне ћелије која тада добија назив танинска вакуола. Миофибробласти продукују колагена влакна, а такође испољавају контрактилна својства. Прехрану повремено надопуњава ларвама, мравима и црвима. Лососи имају огроман значај за прехрану човека, већи него било која друга риба. Нирвана је стање које није творевина, а није ни конструисано помоћу творевина; стање описано као "visankhāra", "без творевина", и као "sabbasankhāra-samatha", "смиривање свих творевина". Средишњи део заузима велика вакуола. Средину ћелије заузима крупна вакуола. Вода улази кроз отвор на плаштаној дупљи у пределу врата, а излази кроз левак па осим сто учествује у кретању омогућује дисање. Гитаријада која, нажалост, није заживела била је идеја и творевина Небојше Петровића Левака. Менискус () је такође везивно-хрскавичава творевина која има облик српа. У образовању вакуола учествују ендоплазматични ретикулум и диктиозомалне везикуле. У цитоплазми се налази једро, крупна вакуола, рибозоми и митохондрије. централне вакуоле, или већи број ситних вакуола. Систем за дисање није деференциран и дисање се обавља кроз кожу. Голијанин Анђелко, предузеће за месне производе и прехрану, уништено,

29. Вештачки сателит

Сателит је вештачка творевина која кружи у орбити око Земље. Такав зид се назива секундарни ћелијски зид. Најсложенији ћелијски омотач код алги је ћелијски зид. Ћелија садржи вишеслојан ћелијски зид. У цитоплазми која је стиснута уз ћелијски зид налази се више једара и хлоропласти. Ћелијски зид им није јасно диференциран. Ћелијски зид

Ћелијски зид је чврсти, јединствен омотач који опкољава и штити плазмамембрану сваке биљне ћелије, док га животињске ћелије не поседују. Ћелијски зид је грађен од целулозе, алгина и фукоидина. Ћелијски зид је грађен од целулозе, пектина и агара. Гљиве имају ћелијски зид од полисахарида хитина. Међутим, ћелијски зид диференцираних биљних ћелија има још један слој означен као секундарни ћелијски зид, који је изграђен од целулозе. Ћелијски зид спречава улазак лекова и чини многе антибиотике неефикасним. Ћелијски зид склереида је веома лигнификован и свуда подједнако задебљао. Ћелијски зид не садржи само неколико врста бактерија. Цитоплазма се налази уз ћелијски зид и садржи већи број једара. Млади, тек формирани ћелијски зид садржи малу количину целулозе. Ћелије поседују диференциран ћелијски зид који је понекад силифициран. После тога се синтетише ћелијски зид на новим бактеријама. Карактерише их ћелијски зид од глукана и целулозе, ретко са присуством хитина. Ћелијски зид ових бактерија грађен је из дебелог слоја муреина. Око ћелија се налази ћелијски зид грађен од четири слоја. У спољашњој средини, после неког времена, добијају ћелијски зид и почињу да клијају. Пливајући мехур је хомологан плућима, јер омогућује коришћење атмосферског кисеоника за дисање. Ћелијски зид обезбеђује заштиту ћелији, даје јој чврстину, а ћелија која има ову врсту омотача може да расте. Цитоплазма се налази уз сам ћелијски зид у виду танког слоја. Ћелијски зид је целулозан, а спољашњи дио је прожет кречним супстанцама.