Пажљиво прочитајте историјски извор. (...) Словенци, Хрвати и Срби, који су на територију бивше аустро- угарске монаркије извели преврат и привремено конституисали независну народну државу, прожети идејом народног јединства и ослањајући се на велико начело демократије, (...) да желе и хоће уједињење са Србијом и Црном Гором... Који је назив независне народне државе која се спомиње у историјском извору?
Независна Држава Хрватска Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца Држава Словенаца, Хрвата и Срба Краљевина Хрватска, Славонија и Далмација
A B C D
уједињење српског народа у Турској са Србијом и Црном Гором. Аустроугарска распада се 1918. године, а Хрватска је укључена заједничку државу са Србијом, Црном Гором и Словенијом која се на крају звала Краљевина Југославија. Држава се номинално састојала од делова бивше Аустроугарске у којима су већину сачињавали Словенци, Хрвати и Срби. Наш народ поставља као једну нераздвојну целину проблем свога ослобођења од Аустро-Уграрске и његовог уједињења са Србијом и Црном Гором у једну државу. Гуњ су на просторима бивше Југославије носили Срби, Црногорци, Хрвати, Муслимани, Македонци и Словенци. Приказује се пожртвовање војске и народа у ослободилачком рату, велича настојање Србије и одлучно додаје да су Срби, Хрвати и Словенци противни „да се ма чији прохтеви завлађивања појачавају на рачун њиховог народног јединства. Босна и Херцеговина држава је окружена ватерполо велесилама (Хрватском, Србијом и Црном Гором). да су Срби, Хрвати и Словенци један народ са три имена. Срби су у ту државу ушли са својим ћириличним писмом, а Хрвати и Словенци са својом латиницом. Срби и Румуни пак нису желели независну банатску државу у којој би водили споредну реч, него уједињење Баната са Србијом односно Румунијом. Заговарао је централистички организовану државу, тврдећи да је уједињење Јужних Словена била историјска и политичка неминовсност и да Срби, Хрвати и Словенци деле „крвну везу и осећање заједничке судбине“. Такође је прокламовано и уједињење Боке Которске са Црном Гором. Такође је прокламовано и уједињење Боке Которске са Црном Гором. Највећи ратни проблеми тек су се надвијали над Србијом и Црном Гором. Највећи ратни проблеми тек су се надвијали над Србијом и Црном Гором. Граничи се са Црном Гором на северозападу, Србијом на североистоку, Републиком Македонијом на истоку и Грчком на југу и југоистоку. Граничи се са Црном Гором на северозападу, Србијом на североистоку, Републиком Македонијом на истоку и Грчком на југоистоку и југу. На Јадран Албанија излази од Валоне, до границе са Србијом и Црном Гором. а због стварања „српског јединства“ спољна јој политика тражише: зближавање, савез са братском Црном Гором, добри односи са Кнежевином Бугарском и стално се ослањајући на братску Русију. Краљевина Срба, Хрвата и Словенаца је преименована у Краљевину Југославију, са идејом политичког интегралног пројекта, по коме су Срби, Хрвати и Словенци требало да се стопе у јединствену, југословенску нацију. Потписници су захтевали враћање парламентарног система, састављање новог устава који би одобрили Срби, Хрвати и Словенци и реорганизацију државе према федералном моделу. Заједно са Грчком, Србијом и Црном Гором Бугарска је успешно водила 1912. Граничи са Црном Гором на сјеверозападу, са Србијом на сјевероистоку, са Северном Македонијом на истоку и Грчком на југу и југоистоку. Промицао је унитаристички устрој Краљевине СХС, те што брже проглашење, па је изабран у Одбор за уједињење са Србијом и Црном Гором. Бошњаци, Срби, Хрвати, Јевреји, и Словенци су делили град. Вијеће се залагало за уједињење свих Словенаца, Хрвата и Срба у независну демократску државу. Краљевина Срба, Хрвата и Словенаца је преименована у Краљевину Југославију, са идејом политичког интегралног пројекта, по коме су Срби, Хрвати и Словенци требало да се стопе у јединствену, југословенску нацију. Договорено је да име будуће државе буде Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца, да ће бити уставна, демократска и парламентарна монархија на челу са династијом Карађорђевић и да су Срби, Хрвати и Словенци један народ са три имена. Свечаном прокламовању државног јединства Срба, Хрвата и Словенаца непосредно су претходили закључци Народног вијећа Словенаца, Хрвата и Срба и одлуке о уједињењу Војводине и Црне Горе са Србијом. Свечаном прокламовању државног јединства Срба, Хрвата и Словенаца непосредно су претходили закључци Народног вијећа Словенаца, Хрвата и Срба и одлуке о уједињењу Војводине и Црне Горе са Србијом. Свечаном прокламовању државног јединства Срба, Хрвата и Словенаца непосредно су претходили закључци Народног вијећа Словенаца, Хрвата и Срба и одлуке о уједињењу Војводине и Црне Горе са Србијом. По завршетку Првог светског рата, Југословенски одбор и Народно вијеће Словенаца, Хрвата и Срба, као политички представници Словенаца, Хрвата и Срба у Аустро-Угарској, су се изјаснили за заједничку државу са Србијом. Намесници су могли бити само рођени Срби, Хрвати или Словенци, грађани Краљевине Срба, Хрвата и Словенаца, који су имали 45 година старости и више образовање. уједињење српског народа у Турској са Србијом и Црном Гором. Након завршетка Првог свјетског рата, 1918. године простор данашње Хрватске се налазио у саставу непризнате Државе Словенаца, Хрвата и Срба која се издвојила из Аустроугарске и затим се са Србијом ујединила у Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца. "Уједињење Србије са земљама независне државе Словенаца, Хрвата и Срба у јединствено Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца" прогласио је регент Александар I Карађорђевић, у име свог оца, краља Петра I Карађорђевића, 1. децембра 1918. године. Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца формирано је 1. децембра у Београду унијом ове државе са Краљевином Србијом. Распадом Аустроугарске 1918. године, формирана је краткотрајна Држава Словенаца, Хрвата и Срба, која се потом ујединила са Краљевином Србијом у ново Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца, касније названо Југославијом. 1. децембра 1918. године у Београду је прокламовано уједињење Срба, Хрвата и Словенаца, чиме је формирано Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца. Изворни назив је био Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца (1918—1921) који је промијењен доношењем Видовданског устава У Краљевину Срба, Хрвата и Словенаца (1921—1929.) Словенци су по први пут остварили самоопредељење оснивањем Државе Словенаца, Хрвата и Срба. Југословенска круна

Југословенска круна је била краткотрајна валута, коришћена прво у Држави Словенаца, Хрвата и Срба, а затим и после уједињења те државе са Краљевином Србијом у Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца, до 1920. После Првог светског рата Србија се ујединила са Црном Гором и другим регијама у Краљевину Срба, Хрвата и Словенаца, која је накнадно преименована у Краљевину Југославију. На Светозара Прибићевића и његове следбенике након уједињења Државе СХС са Краљевином Србијом и Краљевином Црном Гором у Краљевину Срба, Хрвата и Словенаца пада главнина мржње Хрвата због неравноправног, изнуђеног уједињења, а потом и због политичке, привредне и националне репресије великих размера која је уследила одмах након уједињења. Хрватски сабор је 29. октобра 1918. године прогласио независност и донио одлуку о придруживању новоствореном Држави Словенаца, Хрвата и Срба, која се заједно са Краљевином Србијом 4. децембра 1918. године ујединила у Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца. Држава Срба, Хрвата и Словенаца

Појам Држава Срба, Хрвата и Словенаца може да се односи на: Народно вијеће Словенаца, Хрвата и Срба

Народно вијеће Словенаца, Хрвата и Срба је представљало политичко представништво оних Словенаца, Хрвата и Срба који су живели у Аустроугарској. После распада Аустро-Угарске и настанка Краљевине Срба, Хрвата и Словенаца 1918. године, а под руководством др. У децембру 1918. удружили су се са Краљевином Србијом у Краљевину Срба, Хрвата и Словенаца. Првог децембра 1918. регент Александар Карађорђевић проглашава уједињење Србије у Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца. Вијеће се залагало за уједињење свих Словенаца, Хрвата и Срба у независну демократску државу. Краљевина Срба, Хрвата и Словенаца је преименована у Краљевину Југославију, са идејом политичког интегралног пројекта, по коме су Срби, Хрвати и Словенци требало да се стопе у јединствену, југословенску нацију. Свечаном прокламовању државног јединства Срба, Хрвата и Словенаца непосредно су претходили закључци Народног вијећа Словенаца, Хрвата и Срба и одлуке о уједињењу Војводине и Црне Горе са Србијом. Свечаном прокламовању државног јединства Срба, Хрвата и Словенаца непосредно су претходили закључци Народног вијећа Словенаца, Хрвата и Срба и одлуке о уједињењу Војводине и Црне Горе са Србијом. Свечаном прокламовању државног јединства Срба, Хрвата и Словенаца непосредно су претходили закључци Народног вијећа Словенаца, Хрвата и Срба и одлуке о уједињењу Војводине и Црне Горе са Србијом. По завршетку Првог светског рата, Југословенски одбор и Народно вијеће Словенаца, Хрвата и Срба, као политички представници Словенаца, Хрвата и Срба у Аустро-Угарској, су се изјаснили за заједничку државу са Србијом. Држава Срба, Хрвата и Словенаца

Појам Држава Срба, Хрвата и Словенаца може да се односи на: Намесници су могли бити само рођени Срби, Хрвати или Словенци, грађани Краљевине Срба, Хрвата и Словенаца, који су имали 45 година старости и више образовање. уједињење српског народа у Турској са Србијом и Црном Гором. Договорено је да име будуће државе буде Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца, да ће бити уставна, демократска и парламентарна монархија на челу са династијом Карађорђевић и да су Срби, Хрвати и Словенци један народ са три имена. Распадом Аустроугарске 1918. године, формирана је краткотрајна Држава Словенаца, Хрвата и Срба, која се потом ујединила са Краљевином Србијом у ново Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца, касније названо Југославијом. Словенци су по први пут остварили самоопредељење оснивањем Државе Словенаца, Хрвата и Срба. Држава се номинално састојала од делова бивше Аустроугарске у којима су већину сачињавали Словенци, Хрвати и Срби. После Првог светског рата Србија се ујединила са Црном Гором и другим регијама у Краљевину Срба, Хрвата и Словенаца, која је накнадно преименована у Краљевину Југославију. Народно вијеће из Загреба је 25. новембра донело одлуку да се југословенско подручје Аустроугарске (Држава Словенаца, Хрвата и Срба) уједини са Србијом у нову државу. Након завршетка Првог свјетског рата, 1918. године простор данашње Хрватске се налазио у саставу непризнате Државе Словенаца, Хрвата и Срба која се издвојила из Аустроугарске и затим се са Србијом ујединила у Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца. На Светозара Прибићевића и његове следбенике након уједињења Државе СХС са Краљевином Србијом и Краљевином Црном Гором у Краљевину Срба, Хрвата и Словенаца пада главнина мржње Хрвата због неравноправног, изнуђеног уједињења, а потом и због политичке, привредне и националне репресије великих размера која је уследила одмах након уједињења. "Уједињење Србије са земљама независне државе Словенаца, Хрвата и Срба у јединствено Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца" прогласио је регент Александар I Карађорђевић, у име свог оца, краља Петра I Карађорђевића, 1. децембра 1918. године. Народно вијеће Словенаца, Хрвата и Срба

Народно вијеће Словенаца, Хрвата и Срба је представљало политичко представништво оних Словенаца, Хрвата и Срба који су живели у Аустроугарској. После распада Аустро-Угарске и настанка Краљевине Срба, Хрвата и Словенаца 1918. године, а под руководством др. У децембру 1918. удружили су се са Краљевином Србијом у Краљевину Срба, Хрвата и Словенаца. Наш народ поставља као једну нераздвојну целину проблем свога ослобођења од Аустро-Уграрске и његовог уједињења са Србијом и Црном Гором у једну државу. У октобру 1918. године у Загребу је створено Народно вијеће Словенаца, Хрвата и Срба са циљем да се образује независна држава на јужнословенским просторима Аустроугарске — названа је Држава Словенаца, Хрвата и Срба. Био је посланик Привременог народног представништва и Уставотворне народне скупштине Краљевине Срба, Хрвата и Словенаца. Гуњ су на просторима бивше Југославије носили Срби, Црногорци, Хрвати, Муслимани, Македонци и Словенци. Аустроугарска распада се 1918. године, а Хрватска је укључена заједничку државу са Србијом, Црном Гором и Словенијом која се на крају звала Краљевина Југославија. уједињење српског народа у Турској са Србијом и Црном Гором. Краљевина Хрватска и Славонија

Краљевина Хрватска и Славонија (, ) била је номинално аутономна краљевина унутар Краљевине Угарске у саставу Аустроугарске Монархије. Краљевина Срба, Хрвата и Словенаца је преименована у Краљевину Југославију, са идејом политичког интегралног пројекта, по коме су Срби, Хрвати и Словенци требало да се стопе у јединствену, југословенску нацију. Наш народ поставља као једну нераздвојну целину проблем свога ослобођења од Аустро-Уграрске и његовог уједињења са Србијом и Црном Гором у једну државу. Гуњ су на просторима бивше Југославије носили Срби, Црногорци, Хрвати, Муслимани, Македонци и Словенци. Краљевина Далмација и Хрватска (1102—1526)

Краљевина Далмација и Хрватска (лат. Приказује се пожртвовање војске и народа у ослободилачком рату, велича настојање Србије и одлучно додаје да су Срби, Хрвати и Словенци противни „да се ма чији прохтеви завлађивања појачавају на рачун њиховог народног јединства. У периоду Аустроугарске, у саставу Краљевине Угарске се налазила аутономна Краљевина Хрватска и Славонија. Територијално претендујући на Далмацију, Хрвати су употребљавали термин "Троједница" односно "Троједна краљевина Хрватска, Славонија и Далмација", желећи тиме да имплицирају да је и Далмација „део Хрватске“ иако то она, према политичко-територијалном устројству Хабзбуршке монархије, није била. Заговарао је централистички организовану државу, тврдећи да је уједињење Јужних Словена била историјска и политичка неминовсност и да Срби, Хрвати и Словенци деле „крвну везу и осећање заједничке судбине“. да су Срби, Хрвати и Словенци један народ са три имена. 1558. ујединили су се сабори Хрватске и Славоније, подела на две бановине је укинута, а земља се од тада звала "Краљевина Хрватска, Далмација и Славонија". 1558. ујединили су се сабори Хрватске и Славоније, подела на две бановине је укинута, а земља се од тада звала "Краљевина Хрватска, Далмација и Славонија". 1558. ујединили су се сабори Хрватске и Славоније, подела на две бановине је укинута, а земља се од тада звала "Краљевина Хрватска, Далмација и Славонија". Срби су у ту државу ушли са својим ћириличним писмом, а Хрвати и Словенци са својом латиницом. Срби и Румуни пак нису желели независну банатску државу у којој би водили споредну реч, него уједињење Баната са Србијом односно Румунијом. Држава се номинално састојала од делова бивше Аустроугарске у којима су већину сачињавали Словенци, Хрвати и Срби. Такође је прокламовано и уједињење Боке Которске са Црном Гором. Такође је прокламовано и уједињење Боке Которске са Црном Гором. Граничи се са Црном Гором на северозападу, Србијом на североистоку, Републиком Македонијом на истоку и Грчком на југу и југоистоку. Граничи се са Црном Гором на северозападу, Србијом на североистоку, Републиком Македонијом на истоку и Грчком на југоистоку и југу. Највећи ратни проблеми тек су се надвијали над Србијом и Црном Гором. Највећи ратни проблеми тек су се надвијали над Србијом и Црном Гором. На Јадран Албанија излази од Валоне, до границе са Србијом и Црном Гором.