Treceți batalioane române Carpații
Treceți batalioane române Carpații este un marș (cântec militar) românesc.

Istoric

Versuri 
Cântecul a fost scris (probabil) în timpul Primului Război Mondial ca un cântec de luptă. Unul dintre primele ansambluri atestate de a fi cântat cântecul, în versiunea sa originală (cu trei strofe), imediat după Primul Război Mondial, este corul Bărbătesc din Finteușul Mare, Maramureș, fondat la 1 decembrie 1918 de preotul Valer Dragoș și învățătorii Gavril Bogdan, Nistor Dragoș. Acest cor interpretează cântecul original și astăzi, neîntrerupt încă din 1918. Mențiuni care datează acest cântec în acea perioadă pot fi găsite în diferite lucrări istorice - una dintre ele atestând faptul că, în februarie 1919, voluntarii din ”Legiunea Română de Voluntari Transilvăneni – Bucovineni” deja cunoșteau o versiune a cântecului: “Ardealul, Ardealul, Ardealul ne cheamă / Visam de când eram copii / Să trecem Carpații / Ne trebuie Ardealul, / De-o fi să ne-ngroape de vii!”.

Celor 3 strofe originale li s-au adăugat apoi alte 6 (una la început, alte cinci la final), în timpul regimului comunist, de către Cenaclul Flacăra, după cum recunoaște chiar poetul Adrian Păunescu: 
„(Acesta este) un cântec pe care trebuie să-l aflați, un cântec care trebuie să rămână și în memoria generațiilor următoare așa cum a rămas în memoria corurilor de țărani din Transilvania, din Finteușul Mare, spre exemplu, unde l-am descoperit; [...] (din acest cântec excepțional) trei strofe sunt ale istoriei și restul le-am scris noi, în vremea noastră, cu gândurile noastre, cu starea noastră de spirit, cu dorința noastră de pace, dar și cu sentimentul ca decurgem dintr-o galerie puternică de înaintași demni.”

Versurile adăugate de Cenaclul Flacăra sunt majoritatea adăugiri post-facto, de natură istorică și patriotică, referitoare la  Marea Unire de la 1918 (strofa 1: "[...] Un cântec de luptă bătrân ca Unirea / Voi, compatrioți, ascultați”; strofa a 5-a: "Cu săbii făcură Unirea, ce inimi / Spre Alba cu toții mergeam / Toți oamenii țării semnau întregirea / Voința întregului neam"; strofa a 7-a: "[...] Istoria-ntreagă cu lupte și jertfe / "Trăiește-n Unirea de azi“). O modificare în spiritul anti-monarhist al vremii este referirea la "comandantul suprem" din penultima strofă (a 9-a), contrară titulaturii regelui Ferdinand I, în timpul căruia s-a înfăptuit unirea, de "cap al oștirii".

Melodia 

O variantă pentru compozitorul actualei melodii a cântecului este Iosif Romulus Botto, organizatorul a peste 30 de coruri și fanfare din Banat și Transilvania din perioada interbelică, conform imnografiei sale: "Treceți batalioane române, Carpații, cor bărbătesc, Arad, 1942".

Există mai multe cânturi străine cu melodii similare - unul dintre ele fiind cântecul polonez "Szara piechota” (“Infanteria gri”), apărut în  
1927 (prima versiune documentată), posibil compusă de Leon Łuskino, cu versuri de Boleslaw Lubicz-Zahorski.

Autorul acestui cântec nu este exact stabilit.

Versuri

Versiunea originală 
Treceți batalioane române, Carpații
La arme cu frunze și flori
V-așteaptă izbânda, v-așteaptă și frații
Cu inima la trecători

Ardealul, Ardealul, Ardealul ne cheamă
Nădejdea e numai la noi
Sărută-ți copile părinții și frații
Și-apoi să mergem la război

‘Nainte! ‘Nainte cu sabia-n mână,
Hotarul nedrept să-l zdrobim
Să trecem Carpații, ne trebuie Ardealul
De-o fi să ne-ngropăm de vii.

Versiunea actuală 
Un cântec istoric ne-aduce aminte
Că frații în veci vor fi frați!!
Un cântec de luptă bătrân ca Unirea
Voi compatrioți ascultați:

Treceți batalioane române Carpații
La arme cu frunze și flori,
V-așteaptă izbânda, v-așteaptă și frații
Cu inima la trecători.

Ardealul, Ardealul, Ardealul ne cheamă
Nădejdea e numai la noi!
Sărută-ți copile părintii și frații
Și-apoi să mergem la război

'Nainte, 'nainte spre Marea Unire,
Hotarul nedrept să-l zdrobim.
Să trecem Carpații, ne trebuie Ardealul
De-o fi să ne-ngropăm de vii.

Nu săbii făcură Unirea, ci inimi!
Spre Alba cu toții mergeam;
Toți oamenii țării semnau întregirea
Voința întregului neam

Cu toții eram regimente române
Moldova, Muntenia, Ardeal
Fireasca unire cu patria mumă
Ne-a fost cel mai drept ideal

Aceasta-i povestea Ardealului nostru
Și-a neamului nostru viteaz,
Istoria-ntreagă cu lupte și jertfe
Trăiește-n unirea de azi!

Dreptatea și pacea veghează Carpații
Și țara e frunze și flori,
A noastră izbânda, ai noștri sunt frații;  
Trăiască în veci trei culori!

Vrem liniște-n țară și pace în lume,
Dar dacă-ar veni vreun blestem,
Carpații și frații sări-vor ca unul
Urmând comandantul suprem!

Treceți batalioane române Carpații
La arme cu frunze și flori,
V-așteaptă izbânda, v-așteaptă și frații
Cu inima la trecători.

Referințe 

Marșuri
Armata României
Creații muzicale despre România în Primul Război Mondial‎
Cântece patriotice românești
Treceți batalioane române Carpații este un marș ( cântec militar ) românesc . Istoric Versuri Cântecul a fost scris ( probabil ) în timpul Primului Război Mondial ca un cântec de luptă . Unul dintre primele ansambluri atestate de a fi cântat cântecul , în versiunea sa originală ( cu trei strofe ) , imediat după Primul Război Mondial , este corul Bărbătesc din Finteușul Mare , Maramureș , fondat ladecembriede preotul Valer Dragoș și învățătorii Gavril Bogdan , Nistor Dragoș . Acest cor interpretează cântecul original și astăzi , neîntrerupt încă din Mențiuni care datează acest cântec în acea perioadă pot fi găsite în diferite lucrări istorice - una dintre ele atestând faptul că , în februarie voluntarii din ” Legiunea Română de Voluntari Transilvăneni – Bucovineni ” deja cunoșteau o versiune a cântecului : “Ardealul , Ardealul , Ardealul ne cheamă / Visam de când eram copii / Să trecem Carpații / Ne trebuie Ardealul , / De- o fi să ne -ngroape de vii !” . Celorstrofe originale li s- au adăugat apoi alte( una la început , alte cinci la final ) , în timpul regimului comunist , de către Cenaclul Flacăra , după cum recunoaște chiar poetul Adrian Păunescu : „ ( Acesta este ) un cântec pe care trebuie să -l aflați , un cântec care trebuie să rămână și în memoria generațiilor următoare așa cum a rămas în memoria corurilor de țărani din Transilvania , din Finteușul Mare , spre exemplu , unde l- am descoperit ; [ .. . ] ( din acest cântec excepțional ) trei strofe sunt ale istoriei și restul le- am scris noi , în vremea noastră , cu gândurile noastre , cu starea noastră de spirit , cu dorința noastră de pace , dar și cu sentimentul ca decurgem dintr- o galerie puternică de înaintași demni. ” Versurile adăugate de Cenaclul Flacăra sunt majoritatea adăugiri post-facto , de natură istorică și patriotică , referitoare la Marea Unire de la( strofa " [... ] Un cântec de luptă bătrân ca Unirea / Voi , compatrioți , ascultați ” ; strofa aa : " Cu săbii făcură Unirea , ce inimi / Spre Alba cu toții mergeam / Toți oamenii țării semnau întregirea / Voința întregului neam " ; strofa aa : " [... ] Istoria -ntreagă cu lupte și jertfe / " Trăiește -n Unirea de azi “ ) . O modificare în spiritul anti- monarhist al vremii este referirea la " comandantul suprem " din penultima strofă ( aa ) , contrară titulaturii regelui Ferdinand I , în timpul căruia s- a înfăptuit unirea , de " cap al oștirii " . Melodia O variantă pentru compozitorul actualei melodii a cântecului este Iosif Romulus Botto , organizatorul a pestede coruri și fanfare din Banat și Transilvania din perioada interbelică , conform imnografiei sale : " Treceți batalioane române , Carpații , cor bărbătesc , Arad , . Există mai multe cânturi străine cu melodii similare - unul dintre ele fiind cântecul polonez " Szara piechota ” ( “Infanteria gri ” ) , apărut în 1927 ( prima versiune documentată ) , posibil compusă de Leon Łuskino , cu versuri de Boleslaw Lubicz-Zahorski . Autorul acestui cântec nu este exact stabilit . Versuri Versiunea originală Treceți batalioane române , Carpații La arme cu frunze și flori V- așteaptă izbânda , v- așteaptă și frații Cu inima la trecători Ardealul , Ardealul , Ardealul ne cheamă Nădejdea e numai la noi Sărută -ți copile părinții și frații Și -apoi să mergem la război ‘Nainte ! ‘ Nainte cu sabia -n mână , Hotarul nedrept să -l zdrobim Să trecem Carpații , ne trebuie Ardealul De - o fi să ne -ngropăm de vii . Versiunea actuală Un cântec istoric ne-aduce aminte Că frații în veci vor fi frați ! ! Un cântec de luptă bătrân ca Unirea Voi compatrioți ascultați : Treceți batalioane române Carpații La arme cu frunze și flori , V- așteaptă izbânda , v- așteaptă și frații Cu inima la trecători . Ardealul , Ardealul , Ardealul ne cheamă Nădejdea e numai la noi ! Sărută -ți copile părintii și frații Și -apoi să mergem la război 'Nainte , 'nainte spre Marea Unire , Hotarul nedrept să -l zdrobim . Să trecem Carpații , ne trebuie Ardealul De - o fi să ne -ngropăm de vii . Nu săbii făcură Unirea , ci inimi ! Spre Alba cu toții mergeam ; Toți oamenii țării semnau întregirea Voința întregului neam Cu toții eram regimente române Moldova , Muntenia , Ardeal Fireasca unire cu patria mumă Ne- a fost cel mai drept ideal Aceasta -i povestea Ardealului nostru Și- a neamului nostru viteaz , Istoria -ntreagă cu lupte și jertfe Trăiește -n unirea de azi ! Dreptatea și pacea veghează Carpații Și țara e frunze și flori , A noastră izbânda , ai noștri sunt frații ; Trăiască în veci trei culori ! Vrem liniște -n țară și pace în lume , Dar dacă -ar veni vreun blestem , Carpații și frații sări-vor ca unul Urmând comandantul suprem ! Treceți batalioane române Carpații La arme cu frunze și flori , V- așteaptă izbânda , v- așteaptă și frații Cu inima la trecători . Referințe Marșuri Armata României Creații muzicale despre România în Primul Război Mondial‎ Cântece patriotice românești