Gheorghe Domășnean
Gheorghe Domășnean(u), în , () a fost un general român în Armata Comună austro-ungară, apoi general de divizie în România, politician și primar al Timișoarei.

Biografie

În Austro-Ungaria 

Gheorghe Domășnean provenea dintr-o veche familie română de grăniceri din Banat, tatăl său, Iancu din Petnic mama, Ana, dintr-o familie din Globurău. Tatăl avea gradul de caporal în compania a V-a din Mehadia a regimentului de graniță bănățean. Tânărul Gheorghe a frecventat școala elementară din  Orșova, apoi o școală reală militară inferioară din Eisenstadt și școala reală militară superioară din Biserica Albă, pe care a absolvit-o cu epitetul de „eminent”. Cu ajutorul generalului Traian Doda a fost primit la Academia Militară Tereziană din Wiener Neustadt pe care o va absolvi ca șef de promoție. După absolvirea academiei a fost repartizat în anul 1890 ca locotenent, la dorința lui, în regimentul de infanterie grăniceresc nr. 43 din Caransebeș, de unde a fost trimis la Școala de Război din Viena, pe care a terminat-o pe primul loc. De la regimentul nr.43, avansat în mod excepțional la gradul de căpitan, a fost trecut în cadrul Statului Major al Armatei Imperiale și Regale la Biroul de Operațiuni pe 1 noiembrie 1900. 

La 12 martie 1906 a fost avansat la gradul de maior al Statului Major și mutat la fortăreața Riva del Garda. De acolo s-a înapoiat pe 20 martie 1911 la Viena, unde a preluat un post în departamentul nr. 5 al Ministerului Imperial și Regal de Război. A fost numit locotenent-major la 1 mai 1911 și șef al departamentului nr. 5 la 21 octombrie al anului. În această poziție a fost ridicat la rangul de colonel la 1 noiembrie 1913. 

În calitate de director executiv al departamentului 5, a fost responsabil, printre altele, pentru problemele operaționale, atașamentele Dublei Monarhii, comunicațiunea poștală și telegrafică, dislocarea trupelor și instruirea tactică ale armatei. A fost decorat cu Crucea de Cavaler al Ordinului Franz Joseph.

De la 14 aprilie 1914 până la sfârșitul războiului Domășnean a fost șeful de stat major al Armatei a 10-a. În timpul Primului Război Mondial, a participat la a patra bătălie de la Isonzo în calitate de comandant al Brigăzii nr. 60 de infanterie, in primul rând la luptele pentru capul de pod de la Oslavia lângă Gorizia (25-29 noiembrie 1915), care în cele din urmă au dus la înfrângerea inamicilor italieni acolo. De aceea a fost onorat ca Cavaler al Ordinului Imperial Leopold de clasa a 3-a și cu Crucea de Merit Militar de clasa a 3-a, ambele premii cu decorație de război.

Domășnean a fost ridicat la rangul de general-maior (Generalmajor) la 1 august 1917 (cu rang din 7 septembrie al anului). A mai luptat de la 15 iunie 1918 până la sfârșit pe frontul din Tirol. Generalul fost pensionat la 1 ianuarie 1919.,

În România 

După război, Domășnean a intrat în serviciile militare românești la gradul de general de divizie și s-a pus la dispoziția Consiliului Dirigent de la Sibiu, condus de Iuliu Maniu. I s-a încredințat misiunea de a proceda la organizarea armatei naționale a Ardealului și Banatului. În această calitate a organizat patru divizii românești, precum și jandarmeria din Banat și Transilvania. Când armata română a intrat în Ardeal, generalul Domășnean era șef al Statului Major al armatei din noile provincii. L-a susținut pe Ioan Boeriu de Polichna în campania împotriva Ungariei. A refuzat propunerea generalului Constantin Cristescu, șef al Marelui Stat Major al Armatei Române, de a avea funcția de Subșef acestuia, preferând să rămână în Ardeal, trecând la comanda Diviziei a 19-a de la Timișoara. S-a retras din serviciul militar activ la sfârșitul anului 1920 și a fost decorat cu Ordinul Coroanei României în clasa de Mare Ofițer.

După demisia din armată, a fost ales președinte al Comunității de Avere din Caransebeș. În continuare a început să se intereseze de politică și a fost ales primar al municipiului Timișoara (9 martie 1929 până la 23 decembrie 1929). În aceasta calitate, Domășnean a avut o seamă de realizări de interes obștesc: mutarea liniei ferate Timișoara – Buziaș care traversa orașul, terminarea lucrărilor clădirii Capitol destinată inițial „Filarmonicii“, susținerea înființării Episcopiei Ortodoxe Române de Timișoara, devenită ulterior arhiepiscopie, și construirea Catedralei Arhiepiscopale. În perioada în care a fost primar, Domășnean nu a pretins nici o retribuție, mulțumindu-se cu pensia militară. Un ziar maghiar l-a numit „titan al cinstei”. Pentru activitatea sa ca primar, la data de 30 noiembrie 1930, i s-a conferit titlul de „Cetățean de Onoare” al Timișoarei. A finanțat publicarea revistei Analele Banatului și ridicarea statuii pentru Pavel Vasici-Ungureanu. Prin decretul regal cu nr. 1142/14 din 3 aprilie 1931 regele Carol al II-lea i-a conferit generalului Domășnean Ordinul „Ferdinand I” în grad de comandor.

Domășnean  a fost înmormântat în Cimitirul de pe Strada Cosminului. Piața General Gheorghe Domășnean în Timișoara este denumită în memoria lui.

Decorații 
Generalul a fost decorat, între altele, cu:
  Ordinul Coroanei de Fier de clasa a 3-a
  Cavaler al Ordinului Imperial Leopold cu decorație de război
 Crucea de Merit Militar de clasa III cu decorație de război
 Crucea de Cavaler al  Ordinului Franz Joseph
 Ordinul de Merit „Signum Laudis” în argint la banda Crucii de Merit Militar 
 Comandor al Ordinului Coroana României
  Comandor al Ordinul Regal Ferdinand I

Vezi și
 Piața General Gheorghe Domășnean

Note

Bibliografie 
 Peter Broucek: „Ein General im Zwielicht – Die Erinnerungen des Edmund Glaises von Horstenau“, Verlag Hermann Böhlaus Nachf. GmbH, Graz 1980, p. 318-321;
 Ziarul Freie Neue Presse Nr. 18590 vom Mittwoch, 24. Mai 1916 (Feuilleton): "Oslavija, der gestorbene Hügel."

Militari români în Austro-Ungaria 
Generali austrieci
Generali români
Cetățeni de onoare ai Timișoarei
Destinatari ai premiilor sau decorațiilor militare
Decorați cu Ordinul Coroana României
Decorați cu Ordinul „Ferdinand I”
Purtători al Ordinului Leopold (Austria)
Purtători al Ordinului Coroanei de Fier (Austria)
Decorați cu Crucea de Merit Militar (Austria)
 Decorați cu Medalia Signum Laudis
Decorați cu Ordinul Franz Joseph
Nașteri în 1868
Nașteri pe 20 octombrie
Decese în 1940
Decese pe 18 septembrie
Primari ai Timișoarei
Gheorghe Domășnean( u ) , în , ( ) a fost un general român în Armata Comună austro -ungară , apoi general de divizie în România , politician și primar al Timișoarei . Biografie În Austro-Ungaria Gheorghe Domășnean provenea dintr- o veche familie română de grăniceri din Banat , tatăl său , Iancu din Petnic mama , Ana , dintr- o familie din Globurău . Tatăl avea gradul de caporal în compania a V- a din Mehadia a regimentului de graniță bănățean . Tânărul Gheorghe a frecventat școala elementară din Orșova , apoi o școală reală militară inferioară din Eisenstadt și școala reală militară superioară din Biserica Albă , pe care a absolvit -o cu epitetul de „ eminent ” . Cu ajutorul generalului Traian Doda a fost primit la Academia Militară Tereziană din Wiener Neustadt pe care o va absolvi ca șef de promoție . După absolvirea academiei a fost repartizat în anulca locotenent , la dorința lui , în regimentul de infanterie grăniceresc nr.din Caransebeș , de unde a fost trimis la Școala de Război din Viena , pe care a terminat -o pe primul loc . De la regimentul nr.43 , avansat în mod excepțional la gradul de căpitan , a fost trecut în cadrul Statului Major al Armatei Imperiale și Regale la Biroul de Operațiuni penoiembrie Lamartiea fost avansat la gradul de maior al Statului Major și mutat la fortăreața Riva del Garda . De acolo s- a înapoiat pemartiela Viena , unde a preluat un post în departamentul nr.al Ministerului Imperial și Regal de Război . A fost numit locotenent-major lamaiși șef al departamentului nr.laoctombrie al anului . În această poziție a fost ridicat la rangul de colonel lanoiembrie În calitate de director executiv al departamentului a fost responsabil , printre altele , pentru problemele operaționale , atașamentele Dublei Monarhii , comunicațiunea poștală și telegrafică , dislocarea trupelor și instruirea tactică ale armatei . A fost decorat cu Crucea de Cavaler al Ordinului Franz Joseph . De laapriliepână la sfârșitul războiului Domășnean a fost șeful de stat major al Armatei aa . În timpul Primului Război Mondial , a participat la a patra bătălie de la Isonzo în calitate de comandant al Brigăzii nr.de infanterie , in primul rând la luptele pentru capul de pod de la Oslavia lângă Gorizianoiembrie care în cele din urmă au dus la înfrângerea inamicilor italieni acolo . De aceea a fost onorat ca Cavaler al Ordinului Imperial Leopold de clasa aa și cu Crucea de Merit Militar de clasa aa , ambele premii cu decorație de război . Domășnean a fost ridicat la rangul de general-maior ( Generalmajor ) laaugust(cu rang dinseptembrie al anului ) . A mai luptat de laiuniepână la sfârșit pe frontul din Tirol . Generalul fost pensionat laianuarie , În România După război , Domășnean a intrat în serviciile militare românești la gradul de general de divizie și s- a pus la dispoziția Consiliului Dirigent de la Sibiu , condus de Iuliu Maniu . I s- a încredințat misiunea de a proceda la organizarea armatei naționale a Ardealului și Banatului . În această calitate a organizat patru divizii românești , precum și jandarmeria din Banat și Transilvania . Când armata română a intrat în Ardeal , generalul Domășnean era șef al Statului Major al armatei din noile provincii . L- a susținut pe Ioan Boeriu de Polichna în campania împotriva Ungariei . A refuzat propunerea generalului Constantin Cristescu , șef al Marelui Stat Major al Armatei Române , de a avea funcția de Subșef acestuia , preferând să rămână în Ardeal , trecând la comanda Diviziei aa de la Timișoara . S- a retras din serviciul militar activ la sfârșitul anuluiși a fost decorat cu Ordinul Coroanei României în clasa de Mare Ofițer . După demisia din armată , a fost ales președinte al Comunității de Avere din Caransebeș . În continuare a început să se intereseze de politică și a fost ales primar al municipiului Timișoaramartiepână ladecembrie În aceasta calitate , Domășnean a avut o seamă de realizări de interes obștesc : mutarea liniei ferate Timișoara – Buziaș care traversa orașul , terminarea lucrărilor clădirii Capitol destinată inițial „ Filarmonicii “ , susținerea înființării Episcopiei Ortodoxe Române de Timișoara , devenită ulterior arhiepiscopie , și construirea Catedralei Arhiepiscopale . În perioada în care a fost primar , Domășnean nu a pretins nici o retribuție , mulțumindu -se cu pensia militară . Un ziar maghiar l- a numit „ titan al cinstei ” . Pentru activitatea sa ca primar , la data denoiembrie i s- a conferit titlul de „ Cetățean de Onoare ” al Timișoarei . A finanțat publicarea revistei Analele Banatului și ridicarea statuii pentru Pavel Vasici-Ungureanu . Prin decretul regal cu nr.14 dinaprilieregele Carol al II -lea i- a conferit generalului Domășnean Ordinul „ Ferdinand I” în grad de comandor . Domășnean a fost înmormântat în Cimitirul de pe Strada Cosminului . Piața General Gheorghe Domășnean în Timișoara este denumită în memoria lui . Decorații Generalul a fost decorat , între altele , cu : Ordinul Coroanei de Fier de clasa aa Cavaler al Ordinului Imperial Leopold cu decorație de război Crucea de Merit Militar de clasa III cu decorație de război Crucea de Cavaler al Ordinului Franz Joseph Ordinul de Merit „ Signum Laudis ” în argint la banda Crucii de Merit Militar Comandor al Ordinului Coroana României Comandor al Ordinul Regal Ferdinand I Vezi și Piața General Gheorghe Domășnean Note Bibliografie Peter Broucek : „ Ein General im Zwielicht – Die Erinnerungen des Edmund Glaises von Horstenau “ , Verlag Hermann Böhlaus Nachf. GmbH , Graz p . Ziarul Freie Neue Presse Nr.vom Mittwoch , Mai (Feuilleton ) : " Oslavija , der gestorbene Hügel . " Militari români în Austro-Ungaria Generali austrieci Generali români Cetățeni de onoare ai Timișoarei Destinatari ai premiilor sau decorațiilor militare Decorați cu Ordinul Coroana României Decorați cu Ordinul „ Ferdinand I” Purtători al Ordinului Leopold ( Austria ) Purtători al Ordinului Coroanei de Fier ( Austria ) Decorați cu Crucea de Merit Militar ( Austria ) Decorați cu Medalia Signum Laudis Decorați cu Ordinul Franz Joseph Nașteri în Nașteri peoctombrie Decese în Decese peseptembrie Primari ai Timișoarei