Magnus al IV-lea Norvegiei
Magnus Sigurdsson (n.c. 1115 – d. 12 noiembrie 1139), cunoscut și cu numele de Magnus cel Orb, a fost regele Norvegiei din 1130 până în 1135 și din nou din 1137 până în 1139. Perioada sa ca rege a marcat începutul războiului civil în Norvegia, care a durat până în 1240.

Magnus a fost fiul regelui Sigurd I al Norvegiei și a soției sale, Borghild Olavsdotter. Când regele Sigurd a murit în 1130, Magnus a devenit rege al Norvegiei, împreună cu unchiul său, Harald Gille. După patru ani de pace neliniștită, Magnus a început să se pregătească în mod deschid de război împotriva lui Harald Gille. Pe 9 august 1134, el l-a învins pe Harald Gille în bătălia decisivă de la Färlev aproape Färlev în Stångenäs. Harald a fugit în Danemarca.
Împotriva sflaturilor consilierilor săi, Magnus și-a desființat armata și s-a deplasat în Bergen să-și petreacă iarna acolo. Harald s-a întors în Norvegia cu o nouă armată și cu sprijinul regelui danez Erik Emune. Întâlnind o opoziție mică, el a ajuns la Bergen înainte de Crăciun. Magnus a avut câțiva oameni, iar orașul a căzut cu ușurință în mâinile armatei lui Harald pe 7 ianuarie 1135. Magnus a fost capturat și detronat. El a fost orbit, castrat și i s-a tăiat un picior.

Magnus a fost dus în Abația Nidarholm din Insula Munkholmen în Trondheimfjord, unde a petrecut ceva timp ca un călugar. Harald Gille a fost ucis în 1136 de către Sigurd Slembe, un alt pretendent regal, care s-a proclamat rege în 1135. Pentru a-și asigura pretențiile sale, Sigurd l-a adus pe Magnus înapoi de la mănăstire și l-a făcut co-guvernator. Ei au decis să își împartă forțele iar Magnus a condus estul Norvegiei, acolo unde a avut cel mai mare sprijin. Acolo, el a fost învins în bătălia de la Minne de către forțele regelui Inge I, apoi a fugit la Götalands și, ulterior, în Danemarca, unde a încercat să obțină sprijin pentru cauza lui. O tentativă de invazie a Norvegiei de către regele Erik Emune de Danemarca a eșuat lamentabil.

Magnus a revenit apoi la oamenii lui Sigurd Slembe, însă ei continuau să aibă srijin redus în Norvegia. După ceva timp petrecut mai mult ca bandiți decât ca regi, s-au întâlnit cu forțele regelui Inge I pe 12 noiembrie 1139. Magnus a căzut în timpul bătăliei navale de la Holmengrå în sud de Hvaler în Oslofjord. Paznicul loial Reidar Grjotgardsson l-a ridicat pe rege în bătălia finală, dar o suliță i-a străpuns pe amândoi. Magnus a fost înmormântat în Biserica Sf. Hallvard în Oslo.

Referințe
Magnus 4 Sigurdsson Blinde (Helge Salvesen. Store norske leksikon)
Sigurd Slembe (Store norske leksikon)
Magnus 4 Sigurdsson Blinde – utdypning ( Nils Petter Thuesen. Store norske leksikon)

Nașteri în 1115
Decese în 1139
Monarhi norvegieni
Magnus Sigurdsson ( n.c.– d.noiembrie cunoscut și cu numele de Magnus cel Orb , a fost regele Norvegiei dinpână înși din nou dinpână în Perioada sa ca rege a marcat începutul războiului civil în Norvegia , care a durat până în Magnus a fost fiul regelui Sigurd I al Norvegiei și a soției sale , Borghild Olavsdotter . Când regele Sigurd a murit în Magnus a devenit rege al Norvegiei , împreună cu unchiul său , Harald Gille . După patru ani de pace neliniștită , Magnus a început să se pregătească în mod deschid de război împotriva lui Harald Gille . Peaugust el l- a învins pe Harald Gille în bătălia decisivă de la Färlev aproape Färlev în Stångenäs . Harald a fugit în Danemarca . Împotriva sflaturilor consilierilor săi , Magnus și- a desființat armata și s- a deplasat în Bergen să -și petreacă iarna acolo . Harald s- a întors în Norvegia cu o nouă armată și cu sprijinul regelui danez Erik Emune . Întâlnind o opoziție mică , el a ajuns la Bergen înainte de Crăciun . Magnus a avut câțiva oameni , iar orașul a căzut cu ușurință în mâinile armatei lui Harald peianuarie Magnus a fost capturat și detronat . El a fost orbit , castrat și i s- a tăiat un picior . Magnus a fost dus în Abația Nidarholm din Insula Munkholmen în Trondheimfjord , unde a petrecut ceva timp ca un călugar . Harald Gille a fost ucis înde către Sigurd Slembe , un alt pretendent regal , care s- a proclamat rege în Pentru a -și asigura pretențiile sale , Sigurd l- a adus pe Magnus înapoi de la mănăstire și l- a făcut co-guvernator . Ei au decis să își împartă forțele iar Magnus a condus estul Norvegiei , acolo unde a avut cel mai mare sprijin . Acolo , el a fost învins în bătălia de la Minne de către forțele regelui Inge I , apoi a fugit la Götalands și , ulterior , în Danemarca , unde a încercat să obțină sprijin pentru cauza lui . O tentativă de invazie a Norvegiei de către regele Erik Emune de Danemarca a eșuat lamentabil . Magnus a revenit apoi la oamenii lui Sigurd Slembe , însă ei continuau să aibă srijin redus în Norvegia . După ceva timp petrecut mai mult ca bandiți decât ca regi , s- au întâlnit cu forțele regelui Inge I penoiembrie Magnus a căzut în timpul bătăliei navale de la Holmengrå în sud de Hvaler în Oslofjord . Paznicul loial Reidar Grjotgardsson l- a ridicat pe rege în bătălia finală , dar o suliță i- a străpuns pe amândoi . Magnus a fost înmormântat în Biserica Sf. Hallvard în Oslo . Referințe MagnusSigurdsson Blinde ( Helge Salvesen . Store norske leksikon ) Sigurd Slembe ( Store norske leksikon ) MagnusSigurdsson Blinde – utdypning ( Nils Petter Thuesen . Store norske leksikon ) Nașteri în Decese în Monarhi norvegieni