Descendenții regelui Ludovic al XIV-lea
Descendenții regelui Ludovic al XIV-lea al Franței, monarhul din Casa de Bourbon a Franței, sunt numeroși. Deși numai trei dintre copiii săi cu soția sa, Maria Tereza a Spaniei au supraviețuit copilăriei, Ludovic a avut numeroși copii nelegitimi cu metresle sale. Acest articol se ocupă cu copiii lui Ludovic al XIV-lea și descendenții lor seniori.

Copii legitimi cu Maria Theresa a Spaniei
Ludovic al XIV-lea și Maria Theresa a Spaniei au avut șase copii, dintre care trei au murit după câteva zile.

Maria Theresa a Spaniei

Maria Tereza s-a născut Infanta María Teresa a Spaniei (de asemenea cunoscută ca María Teresa a Austriei, fiind pe linie paternă stră-strănepoata unui Arhiduce de Austria), la mănăstirea regală El Escorial. Maria a fost fiica regelui Filip al IV-lea al Spaniei și a Elisabeta a Franței. Deci María Teresa a avut sângele combinat al regelui Filip al III-lea al Spaniei și a Margaritei de Austria, de partea tatălui ei, și al regelui Henric al IV-lea al Franței și a Mariei de Medici, de partea mamei sale.

La rândul său, Filip al III-lea a fost fiul lui Filip al II-lea al Spaniei și a Anei de Austria, care a fost, ea însăși, fiica lui Maximilian al II-lea, Împărat Roman și a Mariei a Spaniei. Filip al II-lea și Maria a Spaniei au fost frați, ambii fiind copii ai lui Carol Quintul și ai Isabelei a Portugaliei. Prin urmare, María Teresa, la fel ca mulți habsburgi, a fost un produs a generații de căsătorii regale între verișori primari.

În 1659, s-a propus o căsătorie între cele două familii regale ale Spaniei și Franței, ca un mijloc de a asigura pacea. María Teresa și Ludovic al XIV-lea erau veri primari de două ori. Tatăl lui era Ludovic al XIII-lea al Franței, care era fratele mamei ei, în timp ce tatăl ei era frate cu Ana de Austria, mama lui.

O astfel de perspectivă a fost extrem de ispititoare pentru Ana de Austria, mama lui Ludovic al XIV-lea și mătușa Mariei Tereza, care a dorit să pună capăt ostilităților între țara ei natală, Spania, și țara adoptivă, Franța. Ezitarea spaniolă și amânarea planurilor de căsătorie l-a determinat pe cardinalul Mazarin, primul ministru al Franței, să pretindă căutarea unei alte căsătorii pentru regele său, cu Margareta de Savoia.

Când Filip al IV-lea a auzit de întâlnirea de la Lyon între Casa Franței și Casa de Savoia, a exclamat că uniunea franco-savoiardă "nu poate fi și nu va fi". Filip a trimis la curtea Franței un emisar special pentru a deschide negocierile de pace și pentru căsătoria regală. După căsătoria prin procură cu regele francez la Fuenterrabia, Maria Tereza a devenit cunoscută ca Marie-Thérèse. Tatăl ei, Filip al IV-lea și întreaga curte spaniolă au însoțit mireasa până la Insula Fazanilor situată pe râul Bidassoa, unde Ludovic și curtea sa a întâlnit-o. La 7 iunie 1660 ea a părăsit țara natală Spania. Două zile mai târziu a avut loc o căsătorie religioasă în Saint-Jean-de-Luz, la biserica Saint Jean-Baptiste.  

Cei trei copii ai lui Ludovic și ai Mariei Tereza, care au supraviețuit mai mult de câteva zile sunt:
 Ludovic, Delfin al Franței (1661-1711)
 Prințesa Marie-Thérèse a Franței (1667-1672)
 Philippe-Charles al Franței (1668 -1671)

Singurul copil legitim care a atins vârsta matura a fost Delfinul Ludovic.

Ludovic, Delfin al Franței

Sfârșitul unei dinastii
"Ludovic al XVII-lea" a fost ultimul moștenitor masculin pe linia directă a descendenților regelui Ludovic al XIV-lea. După decesul lui în templu din Paris în 1795, drepturile de succesiune au trecut unchiului său, care în cele din urmă a deveni regele Ludovic al XVIII-lea al Franței, fratele mai mic al regelui Ludovic al XVI-lea al Franței, ca membru senior al liniei de descendenți de la Ludovic al XIV-lea și a liniei Bourbon-Vendôme a Casei de Bourbon. 

După decesul lui Ludovic al XVIII-lea, tronul a trecut unui alt frate al regelui Ludovic al XVI-lea, Carol, Conte de Artois, care a urcat pe tron sub numele de Carol al X-lea al Franței. Fiul său, Louis-Antoine, Duce de Angoulême, s-a căsătorit cu Madame Royale, fiica unchiului său, Ludovic al XVI-lea al Franței, cu scopul de a uni liniile familiei regale. Totuși, Louis-Antoine și Madame Royale nu au avut copii. Louis-Antoine a fost rege al Franței pentru doar 20 de minute, după abdicarea tatălui său, însă a fost obligat să abdice, grantând toate drepturile Ducelui de Orléans, care a devenit Louis-Philippe, rege al francezilor.

Cu toate acestea, urmașii lui Carol al X-lea au refuzat să renunțe la pretențiile lor. Din această luptă au apărut legitimiștii, care l-au susținut pe Henri, conte de Chambord, nepotul regelui Carol al X-lea, și orleaniștii, care l-au susținut pe Ludovic Filip, Conte de Paris, nepotul regelui Louis-Philippe.

Linia spaniolă
Henri, Conte de Chambord a murit fără copii la 24 august 1883. Aceasta a însemnat stingerea liniei directe a regelui Ludovic al XIV-lea, prin nepotul său cel mare, Ludovic de Franța, Duce de Burgundia (duc de Bourgogne). Nepotul său mai mic,  Charles, Duce de Berry, a murit fără moștenitori care au supraviețuit. Conform legii de succesiune din Franța, drepturile de succesiune au trecut descendenților regelui Filip al V-lea al Spaniei, Philippe de Franța, Duce de Anjou, care a fost al doilea nepot al regelui Ludovic al XIV-lea al Franței. Unii dintre legitimiști îl recunosc pe nepotul lui Louis-Philippe, Philippe, Conte de Paris, ca moștenitor de drept. Alții, transferă loialitatea lor membrilor familiei regale spaniole, care descind din Filip al V-lea al Spaniei. 

În urma Războiului Succesiunii Spaniole, Philip, Duce de Anjou a moștenit tronul Spaniei, însă a trebuit să renunțe la drepturile sale și ale descendenților săi asupra coroanei Franței prin tratatul de la Utrecht, tratat prin care puterile aliate au vrut să prevină uriașa putere care ar fi devenit prin unirea celor două coroane: Franța și Spania.

Profitând de vidul de putere cauzat de moartea regelui Ludovic al XIV-lea în 1715, Filip a anunțat că va pretinde coroana franceză în cazul în care monarhul-copil Ludovic al XV-lea va muri, și a încercat să revendice teritoriul spaniol în Italia, precipitând Războiul Cvadruplei Alianțe în 1717.

După decesul lui Henri, Conte de Chambord, titlul a trecut vărului său îndepărtat și cumnat, Juan, Conte de Montizon, care era, de asemenea, pretendent carlist la tronul Spaniei, ca fiu al lui Carlos, Conte de Molina. A fost proclamat Jean al III-lea, rege al Franței și Navarei. 

După decesul său, titlul a fost moștenit de fii și nepoul său, însă nici unul nu a avut urmași. După decesul Ducelui Alfonso Carlos, titlul a revenit vărului său, Francisc, Duce de Cádiz, care era fiul fratelui bunicului său. Francisc a fost soțul reginei Isabela a II-a a Spaniei. Prin urmare pretenția asupra titlului a fost moștenită de familia regală spaniolă prin persoana regelui Alfonso al XIII-lea al Spaniei. Apoi titlul a fost moștenit de fiul cel mare, Infantele Jaime, Duce de Segovia și ulterior de nepotul și strănepotul său.

Astfel, actualul moștenitor de sex masculin al regelui Ludovic al XIV-lea și reprezentantul drepturilor regelui Filip al V-lea al Spaniei la coroana Franței este Louis Alphonse, Duce de Anjou, care este văr primar cu fostul monarh al Spaniei, Juan Carlos I.

Totuși, dacă nu ar fi fost urmată Legea Salică, cel mai mare descendent în viață, moștenitorul regelui Ludovic al XIV-lea ar fi fost Prințesa Alicia de Bourbon-Parma, mama actualului Duce de Calabria. Odată cu decesul Madamei Royale, fiica regelui Ludovic al XVI-lea, linia directă a familiei regale franceze s-a stins. La moartea ei, moștenitorul general al regelui Ludovic al XIV-lea a fost Henri, Conte de Chambord ("Henric al V-lea"), care era nepotul de frate al soțului și vărului ei, Louis Antoine, Duce de Angoulême. Dacă nu ar fi fost urmată Legea Salică , titlul ar fi trecut surorii mai mari a contelui de Chambord, Louise Marie Thérèse d'Artois, care s-a căsătorit cu Carol al III-lea, Duce de Parma, el însuși un descendent direct al regelui Filip al V-lea al Spaniei. Prin această ascendență, Prințesa Alicia ar fi fost desemnată moștenitor general al regelui Ludovic al XIV-lea.

Prințesa Alicia este de asemenea o descendentă a lui Ludovic al XIV-lea prin altă linie. Fiica cea mare a lui Ludovic al XV-lea, Prințesa Louise Élisabeth a Franței s-a măritat cu Filip, Duce de Parma, un fiu al regelui Filip al V-lea al Spaniei și a Elisabetei Farnese.

Marie Thérèse de Franța

Copii nelegitimi

Cu Louise de La Vallière

Marie Anne de Bourbon

Cu Françoise-Athénaïs, marchiză de Montespan
Ludovic al XIV-lea și Françoise-Athénaïs au avut șapte copii în total iar ea a fost metresa lui cea mai faimoasă. Doi dintre copii lor au murit de foarte mici. Numele lor au fost Louise Françoise de Bourbon (martie 1669 – 23 februarie 1672) și Louis-César de Bourbon (20 iunie 1672 – 10 ianuarie 1683).

Louis-Auguste de Bourbon, Duke of Maine

Louise-Françoise de Bourbon

Louis César de Bourbon

Louise Marie Anne de Bourbon

Françoise-Marie de Bourbon

Louis-Alexandre de Bourbon, Conte de Toulouse

Note

Monarhia franceză
Arbori genealogici
Familii regale
Ludovic al XIV-lea al Franței
Descendenții regelui Ludovic al XIV -lea al Franței , monarhul din Casa de Bourbon a Franței , sunt numeroși . Deși numai trei dintre copiii săi cu soția sa , Maria Tereza a Spaniei au supraviețuit copilăriei , Ludovic a avut numeroși copii nelegitimi cu metresle sale . Acest articol se ocupă cu copiii lui Ludovic al XIV -lea și descendenții lor seniori . Copii legitimi cu Maria Theresa a Spaniei Ludovic al XIV -lea și Maria Theresa a Spaniei au avut șase copii , dintre care trei au murit după câteva zile . Maria Theresa a Spaniei Maria Tereza s- a născut Infanta María Teresa a Spaniei ( de asemenea cunoscută ca María Teresa a Austriei , fiind pe linie paternă stră-strănepoata unui Arhiduce de Austria ) , la mănăstirea regală El Escorial . Maria a fost fiica regelui Filip al IV -lea al Spaniei și a Elisabeta a Franței . Deci María Teresa a avut sângele combinat al regelui Filip al III -lea al Spaniei și a Margaritei de Austria , de partea tatălui ei , și al regelui Henric al IV -lea al Franței și a Mariei de Medici , de partea mamei sale . La rândul său , Filip al III -lea a fost fiul lui Filip al II -lea al Spaniei și a Anei de Austria , care a fost , ea însăși , fiica lui Maximilian al II -lea , Împărat Roman și a Mariei a Spaniei . Filip al II -lea și Maria a Spaniei au fost frați , ambii fiind copii ai lui Carol Quintul și ai Isabelei a Portugaliei . Prin urmare , María Teresa , la fel ca mulți habsburgi , a fost un produs a generații de căsătorii regale între verișori primari . În s- a propus o căsătorie între cele două familii regale ale Spaniei și Franței , ca un mijloc de a asigura pacea . María Teresa și Ludovic al XIV -lea erau veri primari de două ori . Tatăl lui era Ludovic al XIII -lea al Franței , care era fratele mamei ei , în timp ce tatăl ei era frate cu Ana de Austria , mama lui . O astfel de perspectivă a fost extrem de ispititoare pentru Ana de Austria , mama lui Ludovic al XIV -lea și mătușa Mariei Tereza , care a dorit să pună capăt ostilităților între țara ei natală , Spania , și țara adoptivă , Franța . Ezitarea spaniolă și amânarea planurilor de căsătorie l- a determinat pe cardinalul Mazarin , primul ministru al Franței , să pretindă căutarea unei alte căsătorii pentru regele său , cu Margareta de Savoia . Când Filip al IV -lea a auzit de întâlnirea de la Lyon între Casa Franței și Casa de Savoia , a exclamat că uniunea franco-savoiardă " nu poate fi și nu va fi " . Filip a trimis la curtea Franței un emisar special pentru a deschide negocierile de pace și pentru căsătoria regală . După căsătoria prin procură cu regele francez la Fuenterrabia , Maria Tereza a devenit cunoscută ca Marie-Thérèse . Tatăl ei , Filip al IV -lea și întreaga curte spaniolă au însoțit mireasa până la Insula Fazanilor situată pe râul Bidassoa , unde Ludovic și curtea sa a întâlnit -o . Laiunieea a părăsit țara natală Spania . Două zile mai târziu a avut loc o căsătorie religioasă în Saint-Jean-de-Luz , la biserica Saint Jean-Baptiste . Cei trei copii ai lui Ludovic și ai Mariei Tereza , care au supraviețuit mai mult de câteva zile sunt : Ludovic , Delfin al Franței Prințesa Marie-Thérèse a Franței Philippe-Charles al Franței-1671 ) Singurul copil legitim care a atins vârsta matura a fost Delfinul Ludovic . Ludovic , Delfin al Franței Sfârșitul unei dinastii " Ludovic al XVII-lea " a fost ultimul moștenitor masculin pe linia directă a descendenților regelui Ludovic al XIV -lea . După decesul lui în templu din Paris în drepturile de succesiune au trecut unchiului său , care în cele din urmă a deveni regele Ludovic al XVIII -lea al Franței , fratele mai mic al regelui Ludovic al XVI -lea al Franței , ca membru senior al liniei de descendenți de la Ludovic al XIV -lea și a liniei Bourbon-Vendôme a Casei de Bourbon . După decesul lui Ludovic al XVIII -lea , tronul a trecut unui alt frate al regelui Ludovic al XVI -lea , Carol , Conte de Artois , care a urcat pe tron sub numele de Carol al X -lea al Franței . Fiul său , Louis-Antoine , Duce de Angoulême , s- a căsătorit cu Madame Royale , fiica unchiului său , Ludovic al XVI -lea al Franței , cu scopul de a uni liniile familiei regale . Totuși , Louis-Antoine și Madame Royale nu au avut copii . Louis-Antoine a fost rege al Franței pentru doarde minute , după abdicarea tatălui său , însă a fost obligat să abdice , grantând toate drepturile Ducelui de Orléans , care a devenit Louis-Philippe , rege al francezilor . Cu toate acestea , urmașii lui Carol al X -lea au refuzat să renunțe la pretențiile lor . Din această luptă au apărut legitimiștii , care l- au susținut pe Henri , conte de Chambord , nepotul regelui Carol al X -lea , și orleaniștii , care l- au susținut pe Ludovic Filip , Conte de Paris , nepotul regelui Louis-Philippe . Linia spaniolă Henri , Conte de Chambord a murit fără copii laaugust Aceasta a însemnat stingerea liniei directe a regelui Ludovic al XIV -lea , prin nepotul său cel mare , Ludovic de Franța , Duce de Burgundia ( duc de Bourgogne ) . Nepotul său mai mic , Charles , Duce de Berry , a murit fără moștenitori care au supraviețuit . Conform legii de succesiune din Franța , drepturile de succesiune au trecut descendenților regelui Filip al V -lea al Spaniei , Philippe de Franța , Duce de Anjou , care a fost al doilea nepot al regelui Ludovic al XIV -lea al Franței . Unii dintre legitimiști îl recunosc pe nepotul lui Louis-Philippe , Philippe , Conte de Paris , ca moștenitor de drept . Alții , transferă loialitatea lor membrilor familiei regale spaniole , care descind din Filip al V -lea al Spaniei . În urma Războiului Succesiunii Spaniole , Philip , Duce de Anjou a moștenit tronul Spaniei , însă a trebuit să renunțe la drepturile sale și ale descendenților săi asupra coroanei Franței prin tratatul de la Utrecht , tratat prin care puterile aliate au vrut să prevină uriașa putere care ar fi devenit prin unirea celor două coroane : Franța și Spania . Profitând de vidul de putere cauzat de moartea regelui Ludovic al XIV -lea în Filip a anunțat că va pretinde coroana franceză în cazul în care monarhul-copil Ludovic al XV -lea va muri , și a încercat să revendice teritoriul spaniol în Italia , precipitând Războiul Cvadruplei Alianțe în După decesul lui Henri , Conte de Chambord , titlul a trecut vărului său îndepărtat și cumnat , Juan , Conte de Montizon , care era , de asemenea , pretendent carlist la tronul Spaniei , ca fiu al lui Carlos , Conte de Molina . A fost proclamat Jean al III -lea , rege al Franței și Navarei . După decesul său , titlul a fost moștenit de fii și nepoul său , însă nici unul nu a avut urmași . După decesul Ducelui Alfonso Carlos , titlul a revenit vărului său , Francisc , Duce de Cádiz , care era fiul fratelui bunicului său . Francisc a fost soțul reginei Isabela a II -a a Spaniei . Prin urmare pretenția asupra titlului a fost moștenită de familia regală spaniolă prin persoana regelui Alfonso al XIII -lea al Spaniei . Apoi titlul a fost moștenit de fiul cel mare , Infantele Jaime , Duce de Segovia și ulterior de nepotul și strănepotul său . Astfel , actualul moștenitor de sex masculin al regelui Ludovic al XIV -lea și reprezentantul drepturilor regelui Filip al V -lea al Spaniei la coroana Franței este Louis Alphonse , Duce de Anjou , care este văr primar cu fostul monarh al Spaniei , Juan Carlos I. Totuși , dacă nu ar fi fost urmată Legea Salică , cel mai mare descendent în viață , moștenitorul regelui Ludovic al XIV -lea ar fi fost Prințesa Alicia de Bourbon-Parma , mama actualului Duce de Calabria . Odată cu decesul Madamei Royale , fiica regelui Ludovic al XVI -lea , linia directă a familiei regale franceze s- a stins . La moartea ei , moștenitorul general al regelui Ludovic al XIV -lea a fost Henri , Conte de Chambord ( " Henric al V-lea " ) , care era nepotul de frate al soțului și vărului ei , Louis Antoine , Duce de Angoulême . Dacă nu ar fi fost urmată Legea Salică , titlul ar fi trecut surorii mai mari a contelui de Chambord , Louise Marie Thérèse d'Artois , care s- a căsătorit cu Carol al III -lea , Duce de Parma , el însuși un descendent direct al regelui Filip al V -lea al Spaniei . Prin această ascendență , Prințesa Alicia ar fi fost desemnată moștenitor general al regelui Ludovic al XIV -lea . Prințesa Alicia este de asemenea o descendentă a lui Ludovic al XIV -lea prin altă linie . Fiica cea mare a lui Ludovic al XV -lea , Prințesa Louise Élisabeth a Franței s- a măritat cu Filip , Duce de Parma , un fiu al regelui Filip al V -lea al Spaniei și a Elisabetei Farnese . Marie Thérèse de Franța Copii nelegitimi Cu Louise de La Vallière Marie Anne de Bourbon Cu Françoise-Athénaïs , marchiză de Montespan Ludovic al XIV -lea și Françoise-Athénaïs au avut șapte copii în total iar ea a fost metresa lui cea mai faimoasă . Doi dintre copii lor au murit de foarte mici . Numele lor au fost Louise Françoise de Bourbon ( martie–februarieși Louis-César de Bourboniunie–ianuarie Louis-Auguste de Bourbon , Duke of Maine Louise -Françoise de Bourbon Louis César de Bourbon Louise Marie Anne de Bourbon Françoise -Marie de Bourbon Louis-Alexandre de Bourbon , Conte de Toulouse Note Monarhia franceză Arbori genealogici Familii regale Ludovic al XIV -lea al Franței