Pianistul (film)
Pianistul este un film biografic dramatic de război din 2002 care a fost regizat de Roman Polanski, după un scenariu de Ronald Harwood cu Adrien Brody ca Władysław Szpilman. Este o adaptare după memoriile muzicianului polono-evreu Władysław Szpilman. Filmul este o coproducție Polonia, Franța, Germania și Marea Britanie.

Pianistul a avut numeroase laude și a primit mai multe premii și nominalizări. La ediția 75-a a premiilor Oscar, Pianistul a câștigat premiul Oscar pentru cel mai bun regizor (Polanski), cel mai bun scenariu adaptat (Ronald Harwood) și cel mai bun actor (Brody), fiind nominalizat la alte patru premii printre care și Premiul Oscar pentru cel mai bun film.

Filmul a primit Palme d'Or la Festivalul de Film de la Cannes din 2002, Premiul BAFTA pentru cel mai bun film, Premiul BAFTA pentru cel mai bun regizor în 2003. A mai câștigat șapte premii franceze Césars inclusiv pentru cel mai bun film, cel mai bun regizor și cel mai bun actor (pentru Brody).

Rezumat

În septembrie 1939, postul radio al lui Wladyslaw Szpilman, un pianist polonezo-evreu, este zguduit de bombardamentele germane cu ocazia invaziei Germaniei naziste în Polonia și izbucnirea ulterioară a celui de-al doilea război mondial. În speranța unei victorii rapide, Szpilman este acasă și se bucură alături de familia sa când află că Marea Britanie și Franța au declarat război Germaniei, dar Armata Germană o înfrânge pe cea poloneză și ocupă Varșovia. Condițiile de viață impuse evreilor devin din ce în ce mai aspre, fiindu-le permisă doar o sumă limitată de bani și mai târziu fiind obligați să poarte banderole cu Steaua lui David. Până în noiembrie 1940, evreii sunt siliți să stea în condiții oribile și umilitoare în ghetoul Varșovia, unde familia lui Szpilman -printre care se află tatăl și mama sa- sunt martori la radiul unor trupe SS care-i ucid pe toți cei aflați în apartamentul de vizavi. Curând familia lui Szpilman este deportată în lagărul de exterminare de la Treblinka (prin operațiunea Reinhard), dar Szpilman este salvat de un prieten aflat în poliția evreiască a ghetoului (Jüdische Ghetto-Polizei).

Szpilman ajunge să muncească ca sclav pentru așa-zisa rasă „ariană” și supraviețuiește unei execuții în masă în care victimele sunt alese la întâmplare. Szpilman află că se pune la cale o revoltă evreiască și îi ajută ducând arme de contrabandă în ghetou, evitând la limită un paznic. Apoi el reușește să scape din ghetou și se ascunde primind ajutorul de la prietenul său care nu era evreu Andrzej Bogucki și de la Janina, soția acestuia. În aprilie 1943, Szpilman observă declanșarea și înfrângerea revoltei din ghetoul din Varșovia printr-o fereastră din apropierea ghetoului. După un an Szpilman este forțat să fugă după ce un vecin îl descoperă. În cea de-a doua sa ascunzătoare se află un pian dar este forțat să păstreze liniștea, de asemenea el suferă de icter.

În august 1944, rezistența poloneză începe Insurecția din Varșovia, atacând o clădire germană aflată vizavi de ascunzătoarea lui Szpilman. Un tanc distruge apartamentul său și este forțat să fugă și să se ascundă în altă parte în timp ce lupta se dezlănțuie în jur. De-a lungul următoarele luni orașul este distrus și golit de populație iar Szpilman, care nu mai are pe nimeni, caută disperat adăpost și provizii printre ruine. În cele din urmă, el este descoperit de către ofițerul Wehrmacht Wilm Hosenfeld, care află că Szpilman este un pianist și îi cere să cânte la un pian din apropiere. Szpilman, bolnav, interpretează Balada în sol minor a lui Frédéric Chopin. Hosenfeld, mișcat, îi permite apoi lui Szpilman să se ascundă în podul unei case goale și îi aduce mâncare. În timp ce germanii sunt forțați să se retragă din cauza ofensivei inițiate de Armata Roșie în ianuarie 1945, Hosenfeld se întâlnește cu Szpilman pentru ultima oară și-i promite că-l va asculta cântând la postul de radio polonez. El îi dă lui Szpilman mantaua sa pentru a-i ține de cald și pleacă. Din cauza mantalei Szpilman este împușcat apoi de trupele poloneze care eliberează Varșovia, înainte ca acestea să realizeze că este polonez.

În altă parte, foști deținuți ai lagărului nazist agresează verbal prizonierii de război luați de sovietici din rândul soldaților germani. Un fost deținut strigă că tot ce avea era vioara, iar Hosenfeld, acum și el prizonier, îl întreabă pe violonist dacă îl cunoaște pe Szpilman, violonistul confirmă astfel că-l întreabă dacă Szpilman îi poate întoarce favoarea. Violonistul se întoarce cu Szpilman, dar nu mai găsesc decât câmpul plin de ierburi.

În epilog se arată că Szpilman a murit la 88 de ani în 2000, în timp ce Hosenfeld a murit în 1952 ca prizonier în URSS.

Distribuție
 Adrien Brody — Władysław Szpilman
 Thomas Kretschmann — căpitanul Wilm Hosenfeld
 Frank Finlay — tatăl lui Władysław
 Maureen Lipman — mama lui Władysław
 Ronan Vibert — Andrzej Bogucki
 Ruth Platt — Janina Bogucki
 Emilia Fox — Dorota
 Michał Żebrowski — Jurek
 Ed Stoppard — Henryk, fratele lui Władysław
 Jessica Kate Meyer — Halina, sora lui Władysław
 Julia Rayner — Regina, sora lui Władysław
 Roy Smiles — Itzhak Heller
 Richard Ridings — dl Lipa
 Daniel Caltagirone — Majorek
 Valentine Pelka — soțul Dorotei

Producție

Primire

Premii și nominalizări

Note

Legături externe
 
 
 
 

Filme din 2002
Filme regizate de Roman Polanski
Filme poloneze
Filme franțuzești
Filme germane
Filme britanice
Filme dramatice
Filme în limba engleză
Filme în limba poloneză
Filme în limba rusă
Filme în limba germană
Filme în limba franceză
Filme despre Al Doilea Război Mondial
Filme biografice
Filme cu naziști
Filme despre Holocaust
Filme Universal Pictures
Filme Focus Features
Filme premiate cu Oscar
Filme premiate cu Palme d'Or
Filme premiate cu BAFTA
Filme despre Al Doilea Război Mondial bazate pe evenimente reale
Filme despre Rezistența Poloneză
Filme poloneze despre Al Doilea Război Mondial
Filme franțuzești despre Al Doilea Război Mondial
Filme germane despre Al Doilea Război Mondial
Filme britanice despre Al Doilea Război Mondial
Filme despre Frontul de Răsărit (Al Doilea Război Mondial)
Pianistul este un film biografic dramatic de război dincare a fost regizat de Roman Polanski , după un scenariu de Ronald Harwood cu Adrien Brody ca Władysław Szpilman . Este o adaptare după memoriile muzicianului polono-evreu Władysław Szpilman . Filmul este o coproducție Polonia , Franța , Germania și Marea Britanie . Pianistul a avut numeroase laude și a primit mai multe premii și nominalizări . La edițiaa a premiilor Oscar , Pianistul a câștigat premiul Oscar pentru cel mai bun regizor ( Polanski ) , cel mai bun scenariu adaptat ( Ronald Harwood ) și cel mai bun actor ( Brody ) , fiind nominalizat la alte patru premii printre care și Premiul Oscar pentru cel mai bun film . Filmul a primit Palme d'Or la Festivalul de Film de la Cannes din Premiul BAFTA pentru cel mai bun film , Premiul BAFTA pentru cel mai bun regizor în A mai câștigat șapte premii franceze Césars inclusiv pentru cel mai bun film , cel mai bun regizor și cel mai bun actor ( pentru Brody ) . Rezumat În septembrie postul radio al lui Wladyslaw Szpilman , un pianist polonezo-evreu , este zguduit de bombardamentele germane cu ocazia invaziei Germaniei naziste în Polonia și izbucnirea ulterioară a celui de- al doilea război mondial . În speranța unei victorii rapide , Szpilman este acasă și se bucură alături de familia sa când află că Marea Britanie și Franța au declarat război Germaniei , dar Armata Germană o înfrânge pe cea poloneză și ocupă Varșovia . Condițiile de viață impuse evreilor devin din ce în ce mai aspre , fiindu -le permisă doar o sumă limitată de bani și mai târziu fiind obligați să poarte banderole cu Steaua lui David . Până în noiembrie evreii sunt siliți să stea în condiții oribile și umilitoare în ghetoul Varșovia , unde familia lui Szpilman -printre care se află tatăl și mama sa- sunt martori la radiul unor trupe SS care -i ucid pe toți cei aflați în apartamentul de vizavi . Curând familia lui Szpilman este deportată în lagărul de exterminare de la Treblinka ( prin operațiunea Reinhard ) , dar Szpilman este salvat de un prieten aflat în poliția evreiască a ghetoului ( Jüdische Ghetto-Polizei ) . Szpilman ajunge să muncească ca sclav pentru așa- zisa rasă „ ariană ” și supraviețuiește unei execuții în masă în care victimele sunt alese la întâmplare . Szpilman află că se pune la cale o revoltă evreiască și îi ajută ducând arme de contrabandă în ghetou , evitând la limită un paznic . Apoi el reușește să scape din ghetou și se ascunde primind ajutorul de la prietenul său care nu era evreu Andrzej Bogucki și de la Janina , soția acestuia . În aprilie Szpilman observă declanșarea și înfrângerea revoltei din ghetoul din Varșovia printr- o fereastră din apropierea ghetoului . După un an Szpilman este forțat să fugă după ce un vecin îl descoperă . În cea de- a doua sa ascunzătoare se află un pian dar este forțat să păstreze liniștea , de asemenea el suferă de icter . În august rezistența poloneză începe Insurecția din Varșovia , atacând o clădire germană aflată vizavi de ascunzătoarea lui Szpilman . Un tanc distruge apartamentul său și este forțat să fugă și să se ascundă în altă parte în timp ce lupta se dezlănțuie în jur . De-a lungul următoarele luni orașul este distrus și golit de populație iar Szpilman , care nu mai are pe nimeni , caută disperat adăpost și provizii printre ruine . În cele din urmă , el este descoperit de către ofițerul Wehrmacht Wilm Hosenfeld , care află că Szpilman este un pianist și îi cere să cânte la un pian din apropiere . Szpilman , bolnav , interpretează Balada în sol minor a lui Frédéric Chopin . Hosenfeld , mișcat , îi permite apoi lui Szpilman să se ascundă în podul unei case goale și îi aduce mâncare . În timp ce germanii sunt forțați să se retragă din cauza ofensivei inițiate de Armata Roșie în ianuarie Hosenfeld se întâlnește cu Szpilman pentru ultima oară și- i promite că -l va asculta cântând la postul de radio polonez . El îi dă lui Szpilman mantaua sa pentru a - i ține de cald și pleacă . Din cauza mantalei Szpilman este împușcat apoi de trupele poloneze care eliberează Varșovia , înainte ca acestea să realizeze că este polonez . În altă parte , foști deținuți ai lagărului nazist agresează verbal prizonierii de război luați de sovietici din rândul soldaților germani . Un fost deținut strigă că tot ce avea era vioara , iar Hosenfeld , acum și el prizonier , îl întreabă pe violonist dacă îl cunoaște pe Szpilman , violonistul confirmă astfel că -l întreabă dacă Szpilman îi poate întoarce favoarea . Violonistul se întoarce cu Szpilman , dar nu mai găsesc decât câmpul plin de ierburi . În epilog se arată că Szpilman a murit lade ani în în timp ce Hosenfeld a murit înca prizonier în URSS . Distribuție Adrien Brody — Władysław Szpilman Thomas Kretschmann — căpitanul Wilm Hosenfeld Frank Finlay — tatăl lui Władysław Maureen Lipman — mama lui Władysław Ronan Vibert — Andrzej Bogucki Ruth Platt — Janina Bogucki Emilia Fox — Dorota Michał Żebrowski — Jurek Ed Stoppard — Henryk , fratele lui Władysław Jessica Kate Meyer — Halina , sora lui Władysław Julia Rayner — Regina , sora lui Władysław Roy Smiles — Itzhak Heller Richard Ridings — dl Lipa Daniel Caltagirone — Majorek Valentine Pelka — soțul Dorotei Producție Primire Premii și nominalizări Note Legături externe Filme din Filme regizate de Roman Polanski Filme poloneze Filme franțuzești Filme germane Filme britanice Filme dramatice Filme în limba engleză Filme în limba poloneză Filme în limba rusă Filme în limba germană Filme în limba franceză Filme despre Al Doilea Război Mondial Filme biografice Filme cu naziști Filme despre Holocaust Filme Universal Pictures Filme Focus Features Filme premiate cu Oscar Filme premiate cu Palme d'Or Filme premiate cu BAFTA Filme despre Al Doilea Război Mondial bazate pe evenimente reale Filme despre Rezistența Poloneză Filme poloneze despre Al Doilea Război Mondial Filme franțuzești despre Al Doilea Război Mondial Filme germane despre Al Doilea Război Mondial Filme britanice despre Al Doilea Război Mondial Filme despre Frontul de Răsărit ( Al Doilea Război Mondial )