Radu Aldulescu (muzician)
Radu Aldulescu () a fost un violoncelist originar din România.

Străbunicul său a fost celebrul naist Angheluș Dinicu (1838-1905), autorul nemuritoarei piese "Ciocârlia", iar bunica - Maria Dinicu - una din cele patru fiice ale lui Angheluș Dinicu, căsătorită cu compozitorul și flautistul mehedințean Petre Elinescu (1869-1947). Bunica Maria și bunicul Petre Elinescu au avut trei fete: Eugenia Elinescu (profesoară de canto la Școala de Muzică nr. 1 (Liceul "Dinu Lipatti") apoi la Conservatorul din București), Elena (căsătorită Fetcu) și Natalia, căsătorită Aldulescu -  mama muzicianului Radu Aldulescu. La rândul lui, a fost căsătorit cu Galina (Galia) și au avut o fată, pe Rodica Aldulescu, plecată în 1971 din țară, pentru reîntregirea familiei (Radu și Galia Aldulescu se stabiliseră încă din 1969 în străinătate), acum Rodica locuind la Paris și este căsătorită cu un operator de televiziune.   

La 6 ani, Radu Aldulescu a începe să studieze violoncelul cu unul din cei trei băieți ai lui Angheluș, cu Dimitrie Dinicu (1868-1936), ceilalți fiind Gheorghe Dinicu (1863-1930) și Nicolae Dinicu (1879-1954), frați cu cele patru fete ale lui Angheluș Dinicu (Elena (Lina) – mama lui Grigoraș Dinicu -, Alexandrina, Maria Elinescu (bunica lui Radu Aldulescu) și Lucica.   

La vârsta de 12 ani, Radu Aldulescu avea să se înscrie la Conservatorul Regal de Muzică (1934-1939).

A debutat în 1941 cu Orchestra Radiodifuziunii. A cântat ca prim violoncelist in orchestra Operei române. A debutat ca solist sub bagheta Maestrului Ionel Perlea la Iasi in perioada anilor 1950. Între 1950 și 1964 a fost solist al Filarmonicii din București. A fost membru a unui trio împreună cu violonistul Ștefan Gheorghiu și pianistul Valentin Gheorghiu.

A studiat, printre alții, cu Gaspar Cassadó cãruia i-a fost asistent 3 ani la Santiago de Compostella (Spania). 

În 1969 a plecat definitiv din România stabilindu-se în Italia, unde în 1972 a creat formația camerală „Trio d’Archi di Roma” împreună cu violonistul Salvatore Accardo și violistul Luigi Alberto Bianchi.

A predat la Academia de Muzică de la Roma, la Conservatorul european din Paris, a fost profesor la conservatoarele din Maastricht, Basel și la catedra de violoncel și muzică de cameră la IMMA (Menuhin Academy) pânã la sfârșitul vietii. I-au fost studenți printre alții, Lluis Claret (Spania) Roberto Trainini, Luigi Piovano (Italia), Paulo Gaio Lima, Ulf Tischbirck, Gemma Serpenti, Mariet van Dijk, Șerban Nichifor, Marin Cazacu.

Între anii 1984 si 2005 a fost Directorul cursurilor de interpretare la Festivalul de la Torroella de Montgri (Spania/Catalonia).

A fost invitat la festivalele internaționale de muzică de la Berlin, Roma, Barcelona, Praga, Salzburg, Hanovra, Granada, Copenhaga, Gstaad, Menton, Spoleto, Taormina, Santander, Las Palmas de Gran Canaria, San Salvador, Pablo Casals, etc.

Activitatea de solist o completează cu participări regulate la concerte de muzică de cameră împreună cu Sir Yehudi Menuhin, R. Ricci, Sandor Vegh, W. Schneiderhan, Alberto Lysy, Salvatore Accardo, Bruno Giuranna, Mstislav Rostropovici, Enrico Mainardi, Yo Yo Ma, Franco Petracchi, Jean-Pierre Rampal, Carlo Zecchi, etc

A predat cursuri de interpretate (master class) la Roma, Berlin, Paris, Geneva, Buenos Aires, Nantes, Weimar, Freiburg, Prussia Cove-Cornwell, Santiago de Compostella, Granada, Bilbao, Riva del Garda, Assisi, Taormina alături de mari interpreți și pedagogi ca Henryk Szering, Gaspar Cassado, Enrico Mainardi, Andres Segovia, Nikita Magaloff.

A fãcut parte din juriile concursurilor internaționale de violoncel, a cântat sub bagheta unor mari șefi de orchestră ca Leonard Bernstein, Zubin Mehta, Paul Klecki, H. S. Isersstaedt, Kiril Kondrashin, A. Fistulari, Jesus Lopez Cobos, Kurt  Masur, Charles Dutoit, André Cluytens.

Premii și distincții
• premii la concursurile : Geneva 1946, Praga 1950, Berlin 1951.

• În 1972 Președintele și Guvernul Republicii italiene îi conferă titlul de Cavaliere Ufficiale dell'Ordine al Merito della Republica Italiana.

Primeste concomitent premiile Saggitario d'Oro, Gonfalone d'Oro și este numit membru al Academiei Tiberina - Roma si al Academiei Filarmonice din Bologna.
 Premiul Harriet Cohen, 1967
 La concursul muzical din orașul Magliano Sabina se acordă un premiu special „Radu Aldulescu"
 În 2001, primește titlul de DOCTOR HONORIS CAUSA la Universitatea de Muzică si Artă Dramatică din București 
 I-a fost acordat titlul de Mare Ofițer -Steaua României.

Note

Bibliografie
Necrolog la România Culturală
Necrolog la Newspad.ro 

Nașteri în 1922
Decese în 2006
Violonceliști români
Violonceliști italieni
Pedagogi italieni
Mare Ofițer al Ordinului Steaua României
Italieni din secolul al XX-lea
Italieni din secolul al XXI-lea
Artiști emeriți ai Republicii Populare Romîne și ai Republicii Socialiste România
Români expatriați în Franța
Radu Aldulescu ( ) a fost un violoncelist originar din România . Străbunicul său a fost celebrul naist Angheluș Dinicu autorul nemuritoarei piese " Ciocârlia " , iar bunica - Maria Dinicu - una din cele patru fiice ale lui Angheluș Dinicu , căsătorită cu compozitorul și flautistul mehedințean Petre Elinescu Bunica Maria și bunicul Petre Elinescu au avut trei fete : Eugenia Elinescu ( profesoară de canto la Școala de Muzică nr.( Liceul " Dinu Lipatti " ) apoi la Conservatorul din București ) , Elena ( căsătorită Fetcu ) și Natalia , căsătorită Aldulescu - mama muzicianului Radu Aldulescu . La rândul lui , a fost căsătorit cu Galina ( Galia ) și au avut o fată , pe Rodica Aldulescu , plecată îndin țară , pentru reîntregirea familiei ( Radu și Galia Aldulescu se stabiliseră încă dinîn străinătate ) , acum Rodica locuind la Paris și este căsătorită cu un operator de televiziune . Laani , Radu Aldulescu a începe să studieze violoncelul cu unul din cei trei băieți ai lui Angheluș , cu Dimitrie Dinicu ceilalți fiind Gheorghe Dinicuși Nicolae Dinicu frați cu cele patru fete ale lui Angheluș Dinicu ( Elena ( Lina ) – mama lui Grigoraș Dinicu - , Alexandrina , Maria Elinescu ( bunica lui Radu Aldulescu ) și Lucica . La vârsta deani , Radu Aldulescu avea să se înscrie la Conservatorul Regal de Muzică A debutat încu Orchestra Radiodifuziunii . A cântat ca prim violoncelist in orchestra Operei române . A debutat ca solist sub bagheta Maestrului Ionel Perlea la Iasi in perioada anilor Întreșia fost solist al Filarmonicii din București . A fost membru a unui trio împreună cu violonistul Ștefan Gheorghiu și pianistul Valentin Gheorghiu . A studiat , printre alții , cu Gaspar Cassadó cãruia i- a fost asistentani la Santiago de Compostella ( Spania ) . Îna plecat definitiv din România stabilindu -se în Italia , unde îna creat formația camerală „ Trio d’Archi di Roma” împreună cu violonistul Salvatore Accardo și violistul Luigi Alberto Bianchi . A predat la Academia de Muzică de la Roma , la Conservatorul european din Paris , a fost profesor la conservatoarele din Maastricht , Basel și la catedra de violoncel și muzică de cameră la IMMA ( Menuhin Academy ) pânã la sfârșitul vietii . I- au fost studenți printre alții , Lluis Claret ( Spania ) Roberto Trainini , Luigi Piovano ( Italia ) , Paulo Gaio Lima , Ulf Tischbirck , Gemma Serpenti , Mariet van Dijk , Șerban Nichifor , Marin Cazacu . Între aniisia fost Directorul cursurilor de interpretare la Festivalul de la Torroella de Montgri ( Spania/Catalonia ) . A fost invitat la festivalele internaționale de muzică de la Berlin , Roma , Barcelona , Praga , Salzburg , Hanovra , Granada , Copenhaga , Gstaad , Menton , Spoleto , Taormina , Santander , Las Palmas de Gran Canaria , San Salvador , Pablo Casals , etc . Activitatea de solist o completează cu participări regulate la concerte de muzică de cameră împreună cu Sir Yehudi Menuhin , R. Ricci , Sandor Vegh , W. Schneiderhan , Alberto Lysy , Salvatore Accardo , Bruno Giuranna , Mstislav Rostropovici , Enrico Mainardi , Yo Yo Ma , Franco Petracchi , Jean-Pierre Rampal , Carlo Zecchi , etc A predat cursuri de interpretate ( master class ) la Roma , Berlin , Paris , Geneva , Buenos Aires , Nantes , Weimar , Freiburg , Prussia Cove-Cornwell , Santiago de Compostella , Granada , Bilbao , Riva del Garda , Assisi , Taormina alături de mari interpreți și pedagogi ca Henryk Szering , Gaspar Cassado , Enrico Mainardi , Andres Segovia , Nikita Magaloff . A fãcut parte din juriile concursurilor internaționale de violoncel , a cântat sub bagheta unor mari șefi de orchestră ca Leonard Bernstein , Zubin Mehta , Paul Klecki , H. S. Isersstaedt , Kiril Kondrashin , A. Fistulari , Jesus Lopez Cobos , Kurt Masur , Charles Dutoit , André Cluytens . Premii și distincții • premii la concursurile \ : Geneva Praga Berlin • ÎnPreședintele și Guvernul Republicii italiene îi conferă titlul de Cavaliere Ufficiale dell'Ordine al Merito della Republica Italiana . Primeste concomitent premiile Saggitario d'Oro , Gonfalone d'Oro și este numit membru al Academiei Tiberina - Roma si al Academiei Filarmonice din Bologna . Premiul Harriet Cohen , La concursul muzical din orașul Magliano Sabina se acordă un premiu special „ Radu Aldulescu " În primește titlul de DOCTOR HONORIS CAUSA la Universitatea de Muzică si Artă Dramatică din București I- a fost acordat titlul de Mare Ofițer -Steaua României . Note Bibliografie Necrolog la România Culturală Necrolog la Newspad.ro Nașteri în Decese în Violonceliști români Violonceliști italieni Pedagogi italieni Mare Ofițer al Ordinului Steaua României Italieni din secolul al XX -lea Italieni din secolul al XXI -lea Artiști emeriți ai Republicii Populare Romîne și ai Republicii Socialiste România Români expatriați în Franța