Eugen Uricaru
Eugen Uricaru (n. 11 ianuarie 1946, Buhuși, județul Bacău) este un scriitor, scenarist, diplomat, istoric român. Între anii 2001-2005 a fost președinte al Uniunii Scriitorilor din România. În 2003 a fost, pentru o scurtă vreme, director al postului de radio România Cultural din Cadrul Societății Române de Radiodifuziune. A fost atașat cultural și secretar de stat în MAE.

Biografie
Eugen Uricaru s-a născut la 11 ianuarie 1946 la Buhuși, ca fiu al muncitorului Eugen Uricaru și al Mariei Uricaru. A absolvit școala primară și gimnazială la Liceul Ferdinand din Bacău. A urmat apoi cursurile Liceului militar Ștefan cel Mare din Câmpulung Moldovenesc și a promovat examenul de Bacalaureat în 1964. A studiat filologia la Universitatea Babeș-Bolyai din Cluj.

În facultate, Eugen Uricaru a participat la fondarea și redactarea ulterioară a revistei Echinox , alături de Marian Papahagi, Ion Pop și Ion Vartic. A fost primul redactor-șef al acestei publicații, în paginile căreia aveau să se afirme de-a lungul anilor mulți scriitori, istorici, filosofi de valoare.

În 1971 și-a luat diploma de licență. În 1974 i-a apărut prima carte, Despre purpură, subintitulată „proze fantastice”, primită cu interes de critica literară. Între 1971-1989 a lucrat, succesiv, ca redactor la revistele Ateneu din Bacău și Steaua din Cluj. A publicat numeroase cărți, care i-au adus notorietate. Unul dintre romanele sale, Rug și flacără, 1977, a fost ecranizat, cu Ion Caramitru în rolul principal (regizor Claudiu Petringenaru) și a obținut Marele Premiu la Festivalul de la Santarem.

În 1990 se stabilește la București, unde lucrează ca redactor-șef adjunct al revistei literare Luceafărul. Susține explicit demonstrația anticomunistă din Piața Universității și condamnă în termeni severi (într-un interviu acordat în ziua de 14 iunie 1990 ziarului italian Corriere della sera) reprimarea ei brutală cu ajutorul minerilor.

Colaborează cu ziarul Ziua unde îngrijește un supliment literar periodic.

A colaborat, ca scenarist, cu regizorul Stere Gulea la realizarea filmului  Stare de fapt  (distins cu Marele Premiu la Festivalul Internațional de la San Marino).

A generat o sumă de reacții în presa culturală, ca urmare a unor atitudini, replici, acte.

A fost acuzat de a fi colaborat cu Securitatea ca poliție politică a Statului socialist.

Eugen Uricaru este căsătorit cu Lucia, profesor universitar, cu care are o fiică, Ioana Uricaru, care trăiește la Los Angeles, în Statele Unite.

În anul 2005, Consiliul Național pentru Studierea Arhivelor Securității a constatat calitatea de colaborator al Securității a lui Eugen Uricaru.

Cariera diplomatică
În martie 1992 este numit atașat cultural la Atena (făcând parte dintre scriitorii care primesc funcții similare, la propunerea Anei Blandiana: Mihai Sin, Grete Tartler, Ioana Ieronim și Gheorghe Schwartz). După câteva luni demisionează, în urma unui conflict de principii cu ambasadorul român din Grecia.

În noiembrie 1992 pleacă la Roma, ca director adjunct al Accademia di Romania.
Lucrează ca detașat la Ministerul Afacerilor Externe până în anul 1995.
În anul 2003 este numit Secretar de Stat la MAE.

Funcții la Uniunea Scriitorilor din România
În 1995 a fost ales secretar al Uniunii Scriitorilor din România.

Funcționează, un timp, între 1997 și 2001, ca vicepreședinte al Uniunii Scriitorilor în mandatul președintelui Laurențiu Ulici.

În 2001 a fost ales președinte al Uniunii Scriitorilor, funcție pe care a deținut-o până în 2005.
 
A înființat Institutul Limbii Române, Copyro - societate de gestiune colectivă a drepturilor de autor și s-a remarcat, în general, printr-o activitate susținută.

Opera literară
Despre proza lui Eugen Uricaru, Alex Ștefănescu afirma:

Calificativul „misterios” este folosit de alți critici.

Preocupat de istorie în viziune alternativă, însuși autorul simte nevoia să explice modul în care a tratat evenimentele. Unele cărți conțin explicații considerate necesare de Uricaru.
Astfel, o ediție Rug și flacară cuprinde o Explicație semnată Eugen Uricaru:  ...iar Memoria este însoțită de o precizare din partea autorului: 

Referitor la tematica predilectă, Alex Ștefănescu arăta, în articolul citat mai sus:

Dar, Eugen Uricaru aduce, în cazul unor subiecte larg abordate, idei noi.

De exemplu, în mulțimea de cărți pe temă publicate în 1984, cu prilejul comemorării Răscoalei lui Horea, Cloșca și Crișan, Uricaru își permite să exprime un punct de vedere insolit.

Eugen Uricaru a scris o ficțiune documentată istoric.

Titluri publicate

Proză scurtă
 Despre purpură, proze fantastice, Editura Dacia, Cluj Napoca, 1974 (cuprins: Inventând, Vladia, trei imagini, Prietenul meu Sokol, Despre purpură, Inima care bate, Din plictiseală, Totul e în ordine)
 Antonia, o poveste de dragoste, Editura Eminescu, București, 1978 (cuprins: Târziul octombrie, Antonia, Vladia, alte imagini)

Romane
 Rug și flacără, Editura Dacia, Cluj-Napoca, 1977
 Mierea, Editura Albatros, București,1978
 Așteptându-i pe învingători, Editura Albatros, București,1981
 Vladia, Editura Cartea Românească, București, 1982 
 Memoria, Editura Dacia, Cluj-Napoca,1983 
 1784. Vreme în schimbare, Editura Eminescu, Bucuresti,1984 
 Stăpânirea de sine, Editura Cartea Românească, București, 1986 
 Glorie, Editura Eminescu, București,1987 
 La anii treizeci..., Editura Cartea Românească, București, 1989 
 Complotul sau Leonard Bâlbâie contra banditului Cocoș, Editura militară, București,1990
 Așteptându-i pe barbari, Editura Cartea Românească, București, 1999
 Pentimento, Editura Elion, București, 2000
 Supunerea (I), Editura Cartea Romaneasca, 2005
Cât ar cântări un înger(II), Editura Cartea Romaneasca, 2008
Plan de rezerva(III), Editura Cartea Romaneasca, 2011
Beniamin(IV), Editura Cartea Romaneasca, 2014
Permafrost, Editura Polirom, 2017
Grădina Paradisului, Editura Polirom, 2020*Ieșirea din pustie, Editura Polirom, București, 2021

Note

Bibliografie
 http://www.ideeaeuropeana.ro/eugen-uricaru-a-411.html  
 Marius Mihet, Șansele incertitudinii, în „România literară”, nr. 19/2014, http://www.romlit.ro/ansele_incertitudinii  
 http://romania-on-line.net/whoswho/UricaruEugen.htm 
 http://www.autorii.com/scriitori/eugen-uricaru/
 Suplimentul de cultură nr. 333, 19 noiembrie 2011 
 Salon du livre Paris 
 http://www.uniuneascriitorilor-filialacluj.ro/detalii_membrii_853_URICARU-Eugen.html 
  Dragoș Vișan, Ciclul românesc al calvarului fascist-comunist la E. Uricaru, 1 august 2008
 http://www.uniuneascriitorilor.ro/istoric/sinteza-istorica/ 

Nașteri pe 11 ianuarie
Nașteri în 1946
Scriitori români în viață
Președinți ai Uniunii Scriitorilor din România
Colaboratori ai Securității
Diplomați români
Secretari de stat ai României
Eugen Uricaru ( n.ianuarie Buhuși , județul Bacău ) este un scriitor , scenarist , diplomat , istoric român . Între aniia fost președinte al Uniunii Scriitorilor din România . Îna fost , pentru o scurtă vreme , director al postului de radio România Cultural din Cadrul Societății Române de Radiodifuziune . A fost atașat cultural și secretar de stat în MAE . Biografie Eugen Uricaru s- a născut laianuariela Buhuși , ca fiu al muncitorului Eugen Uricaru și al Mariei Uricaru . A absolvit școala primară și gimnazială la Liceul Ferdinand din Bacău . A urmat apoi cursurile Liceului militar Ștefan cel Mare din Câmpulung Moldovenesc și a promovat examenul de Bacalaureat în A studiat filologia la Universitatea Babeș-Bolyai din Cluj . În facultate , Eugen Uricaru a participat la fondarea și redactarea ulterioară a revistei Echinox , alături de Marian Papahagi , Ion Pop și Ion Vartic . A fost primul redactor -șef al acestei publicații , în paginile căreia aveau să se afirme de- a lungul anilor mulți scriitori , istorici , filosofi de valoare . Înși- a luat diploma de licență . Îni- a apărut prima carte , Despre purpură , subintitulată „ proze fantastice ” , primită cu interes de critica literară . Întrea lucrat , succesiv , ca redactor la revistele Ateneu din Bacău și Steaua din Cluj . A publicat numeroase cărți , care i- au adus notorietate . Unul dintre romanele sale , Rug și flacără , a fost ecranizat , cu Ion Caramitru în rolul principal ( regizor Claudiu Petringenaru ) și a obținut Marele Premiu la Festivalul de la Santarem . Înse stabilește la București , unde lucrează ca redactor -șef adjunct al revistei literare Luceafărul . Susține explicit demonstrația anticomunistă din Piața Universității și condamnă în termeni severi ( într- un interviu acordat în ziua deiunieziarului italian Corriere della sera ) reprimarea ei brutală cu ajutorul minerilor . Colaborează cu ziarul Ziua unde îngrijește un supliment literar periodic . A colaborat , ca scenarist , cu regizorul Stere Gulea la realizarea filmului Stare de fapt ( distins cu Marele Premiu la Festivalul Internațional de la San Marino ) . A generat o sumă de reacții în presa culturală , ca urmare a unor atitudini , replici , acte . A fost acuzat de a fi colaborat cu Securitatea ca poliție politică a Statului socialist . Eugen Uricaru este căsătorit cu Lucia , profesor universitar , cu care are o fiică , Ioana Uricaru , care trăiește la Los Angeles , în Statele Unite . În anul Consiliul Național pentru Studierea Arhivelor Securității a constatat calitatea de colaborator al Securității a lui Eugen Uricaru . Cariera diplomatică În martieeste numit atașat cultural la Atena ( făcând parte dintre scriitorii care primesc funcții similare , la propunerea Anei Blandiana : Mihai Sin , Grete Tartler , Ioana Ieronim și Gheorghe Schwartz ) . După câteva luni demisionează , în urma unui conflict de principii cu ambasadorul român din Grecia . În noiembriepleacă la Roma , ca director adjunct al Accademia di Romania . Lucrează ca detașat la Ministerul Afacerilor Externe până în anul În anuleste numit Secretar de Stat la MAE . Funcții la Uniunea Scriitorilor din România Îna fost ales secretar al Uniunii Scriitorilor din România . Funcționează , un timp , întreși ca vicepreședinte al Uniunii Scriitorilor în mandatul președintelui Laurențiu Ulici . Îna fost ales președinte al Uniunii Scriitorilor , funcție pe care a deținut -o până în A înființat Institutul Limbii Române , Copyro - societate de gestiune colectivă a drepturilor de autor și s- a remarcat , în general , printr- o activitate susținută . Opera literară Despre proza lui Eugen Uricaru , Alex Ștefănescu afirma : Calificativul „ misterios ” este folosit de alți critici . Preocupat de istorie în viziune alternativă , însuși autorul simte nevoia să explice modul în care a tratat evenimentele . Unele cărți conțin explicații considerate necesare de Uricaru . Astfel , o ediție Rug și flacară cuprinde o Explicație semnată Eugen Uricaru :\ ...iar Memoria este însoțită de o precizare din partea autorului : Referitor la tematica predilectă , Alex Ștefănescu arăta , în articolul citat mai sus : Dar , Eugen Uricaru aduce , în cazul unor subiecte larg abordate , idei noi . De exemplu , în mulțimea de cărți pe temă publicate în cu prilejul comemorării Răscoalei lui Horea , Cloșca și Crișan , Uricaru își permite să exprime un punct de vedere insolit . Eugen Uricaru a scris o ficțiune documentată istoric . Titluri publicate Proză scurtă Despre purpură , proze fantastice , Editura Dacia , Cluj Napoca,( cuprins : Inventând , Vladia , trei imagini , Prietenul meu Sokol , Despre purpură , Inima care bate , Din plictiseală , Totul e în ordine ) Antonia , o poveste de dragoste , Editura Eminescu , București, ( cuprins : Târziul octombrie , Antonia , Vladia , alte imagini ) Romane Rug și flacără , Editura Dacia , Cluj-Napoca , Mierea , Editura Albatros , București,1978 Așteptându -i pe învingători , Editura Albatros , București,1981 Vladia , Editura Cartea Românească , București , Memoria , Editura Dacia , Cluj-Napoca,1983 Vreme în schimbare , Editura Eminescu , Bucuresti,1984 Stăpânirea de sine , Editura Cartea Românească , București , Glorie , Editura Eminescu , București,1987 La anii treizeci . . . , Editura Cartea Românească , București , Complotul sau Leonard Bâlbâie contra banditului Cocoș , Editura militară , București,1990 Așteptându -i pe barbari , Editura Cartea Românească , București , Pentimento , Editura Elion , București , Supunerea ( I ) , Editura Cartea Romaneasca , Cât ar cântări un înger(II ) , Editura Cartea Romaneasca , Plan de rezerva(III ) , Editura Cartea Romaneasca , Beniamin (IV ) , Editura Cartea Romaneasca , Permafrost , Editura Polirom , Grădina Paradisului , Editura Polirom,Ieșirea din pustie , Editura Polirom , București , Note Bibliografie http://www.ideeaeuropeana.ro/eugen-uricaru-a-411.html Marius Mihet , Șansele incertitudinii , în „ România literară ” , nr.2014 , http://www.romlit.ro/ansele_incertitudinii http://romania-on-line.net/whoswho/UricaruEugen.htm http://www.autorii.com/scriitori/eugen-uricaru/ Suplimentul de cultură nr.noiembrie Salon du livre Paris http://www.uniuneascriitorilor-filialacluj.ro/detalii_membrii_853_URICARU-Eugen.html Dragoș Vișan , Ciclul românesc al calvarului fascist-comunist la E. Uricaru,august http://www.uniuneascriitorilor.ro/istoric/sinteza-istorica/ Nașteri peianuarie Nașteri în Scriitori români în viață Președinți ai Uniunii Scriitorilor din România Colaboratori ai Securității Diplomați români Secretari de stat ai României