Simon de Crépy
Simon de Crépy (n. cca. 1047 – d. 1081, Roma) a fost conte de Amiens, de Vexin și de Valois între 1074 și 1077.

Simon era fiul contelui Raoul al III-lea de Vexin cu Adela de Bar. El a fost crescut la curtea ducelui Guillaume I de Normandia și a moștenit consistentele domenii ale tatălui său în 1074. Acestea se întindeau între domeniul regal al lui Filip I al Franței și stăpânirile ducelui de Normandia, devenit între timp rege al Angliei, poziție care l-a făcut pe Simon un personaj important. Se spune că în acea perioadă Guillaume de Normandia i-ar fi propus o căsătorie a lui Simon cu fiica sa, Adela. Între timp, regele Filip I a încercat să rețină pentru sine o parte din moștenirea lui Simon, drept pentru care a izbucnit un război care a durat trei ani.

O căsătorie cu Adela de Normandia se înscria în cadrul gradului interzis de consaguinitate, drept pentru care Simon a mers la Roma pentru a cere audiență la papa Grigore al VII-lea, probabil în vederea obținerii unei dispense. Indiferent care ar fi fost motivul, papa a negociat încheierea unui armistițiu între Simon și regele Filip I. Probabil ca parte a negocierilor cu Papalitatea, Simon s-a căsătorit cu o fiică a contelui de Auvergne (cronologic, acesta ar fi putut fi Guillaume al V-lea sau Robert al II-lea) în jurul anului 1075.

La puțină vreme după aceea, Simon și soția au depus amândoi jurământul religios și au urmat viața monahală. Comitatul său de Valois a fost preluat de soțul surorii sale, contele Herbert al IV-lea de Vermandois, în vreme ce Amiens a trecut în posesia regelui Filip I, iar Vexin a fost împărțit între Filip și Guillaume I, constituindu-se astfel divizarea modernă dintre Vexin français și Vexin normand.

Simon nu a fost mulțumit cu împrejurimile mai degrabă somptuoase din jurul abației de Saint-Claude și s-a hotărât să ducă o viață de pustnic în pădurile din Burgundia, pe malurile superioare ale râului Doubs.

Simon a întreprins un pelerinaj în Țara Sfântă, după care a mers din nou la Roma, unde s-a și stins din viață. El a primit ultima împărtășanie chiar din partea papei Grigore al VII-lea. Simon a fost ulterior beatificat.

Decese în 1081
Franța medievală
Simon de Crépy ( n. cca.– d. Roma ) a fost conte de Amiens , de Vexin și de Valois întreși Simon era fiul contelui Raoul al III -lea de Vexin cu Adela de Bar . El a fost crescut la curtea ducelui Guillaume I de Normandia și a moștenit consistentele domenii ale tatălui său în Acestea se întindeau între domeniul regal al lui Filip I al Franței și stăpânirile ducelui de Normandia , devenit între timp rege al Angliei , poziție care l- a făcut pe Simon un personaj important . Se spune că în acea perioadă Guillaume de Normandia i- ar fi propus o căsătorie a lui Simon cu fiica sa , Adela . Între timp , regele Filip I a încercat să rețină pentru sine o parte din moștenirea lui Simon , drept pentru care a izbucnit un război care a durat trei ani . O căsătorie cu Adela de Normandia se înscria în cadrul gradului interzis de consaguinitate , drept pentru care Simon a mers la Roma pentru a cere audiență la papa Grigore al VII -lea , probabil în vederea obținerii unei dispense . Indiferent care ar fi fost motivul , papa a negociat încheierea unui armistițiu între Simon și regele Filip I . Probabil ca parte a negocierilor cu Papalitatea , Simon s- a căsătorit cu o fiică a contelui de Auvergne ( cronologic , acesta ar fi putut fi Guillaume al V -lea sau Robert al II -lea ) în jurul anului La puțină vreme după aceea , Simon și soția au depus amândoi jurământul religios și au urmat viața monahală . Comitatul său de Valois a fost preluat de soțul surorii sale , contele Herbert al IV -lea de Vermandois , în vreme ce Amiens a trecut în posesia regelui Filip I , iar Vexin a fost împărțit între Filip și Guillaume I , constituindu -se astfel divizarea modernă dintre Vexin français și Vexin normand . Simon nu a fost mulțumit cu împrejurimile mai degrabă somptuoase din jurul abației de Saint-Claude și s- a hotărât să ducă o viață de pustnic în pădurile din Burgundia , pe malurile superioare ale râului Doubs . Simon a întreprins un pelerinaj în Țara Sfântă , după care a mers din nou la Roma , unde s- a și stins din viață . El a primit ultima împărtășanie chiar din partea papei Grigore al VII -lea . Simon a fost ulterior beatificat . Decese în Franța medievală