Abodi Nagy Béla
Abodi Nagy Béla () a fost un pictor român de etnie maghiară.

Între 1936 și 1940 a studiat la Academia de Belle Arte din București cu Camil Ressu și a continuat studiile la Universitatea de Arte din Budapesta ca elev al lui Szőnyi István (1894–1960) și a continuat cu studii de master (1941-1942).

În timpul celui de-al Doilea Război Mondial a fost înrolat timp de 5 ani în armata Ungarei iar între 1945 și 1948, a fost prizonier de război în URSS.

A devenit profesor la Universitatea de Artă și Design "Ion Andreescu" din Cluj, unde a lucrat din 1949 până în 1983, fiind cel care a îndrumat mai multe generații de artiști.

Până în 2008 a locuit la Cluj-Napoca, după care s-a mutat la Budapesta.

A decedat, în al 95-lea an al vieții, în Budapesta și a fost înmormântat vineri, 14 decembrie 2012, în Cimitirul Central din Cluj-Napoca.

Opera
În volumul publicat de Bajor Andor în 1986 apar următoarele reproduceri:
Nagyanyám [Bunica mea] (1943), Templomban [În biserică] (1943), Zsófi (1952), Csíkos ruhás nő [Femeie cu rochie în dungi] (1956), Részegek II [Bețivi II] (1957), Eső után [După ploaie] (1960), Géza (1961), Elégia [Elegie] (1964), Hazai táj [Peisaj natal] (1965), Várakozók [Așteptare] (1967), Tavasz [Primăvară] (1968), A jövő fénye [Lumina viitorului] (1972), Mezei virágok [Flori de câmp] (1974), Búcsúzás [Rămas bun] (1975), Falusiak [Săteni] (1974), Együtt [Împreună] (1982), Éva (1940), Szemben az ablakkal [În fața ferestrei] (1943), Vasárnap délután [Duminică după amiază] (1944), Hójában [În Hoia] (1951), Önarckép [Autoportret] (1952), Gyermekek [Copii] (1952), Fónagy elfogatása (1953), Elválás [Despărțire] (1955), Télutó [Sfârșit de iarnă] (1955), Őszi verseny [Întrecere de toamnă] (1955), Olvasók [Cititori] (1956), Tárgyalás [Discuție] (1957), Klári (1957), Menekülés [Refugiu] (1957), Lakodalom [Nuntă] (1958), Hazafelé [Spre casă] (1958), Diáklány [Elevă] (1963), Leányarc [Chip de fată] (1964), Férfifej [Cap de bărbat] (1964), Özvegyek [Văduve] (1965), Barátnők [Prietene] (1966), Leányok [Fete] (1967), Aszonyok [Femei] (1967), Várakozó [Așteptare] (1968), Régi Kolozsvár [Clujul vechi] (1970), Fekete blúzos leány [Fată cu bluză neagră] (1972), Ősz felé [Spre toamnă] (1973), Élő emlék [Amintire vie] (1974), Munkába menők [Mergând la muncă] (1974), Család [Familie] (1976), Mezei ünnep [Sărbătoare câmpenească] (1976), Női arckép [Portret de femeie] (1976), Pisze [Cârn] (1977), Nemzedékek [Generații] (1977), Sárgahajú nő [Femeie cu păr galben] (1978), Gyümölcsszedők [Culegători de fructe] (1978), Találkozás [Întâlnire] (1979), Délutáni melankólia [Melancolie de după amiază] (1980), Csendélet gyümölccsel, virággal [Natură moartă cu fructe și flori] (1980), Forrás [Izvor] (1980), Bartók Béla (1981), Georgina (1983), Kendős asszony [Femeie cu batic] (1983), Jegyesek [Logodnici] (1984).

Donație
La vârsta de 94 de ani, Abodi Nagy Béla, fost rector al Universității de Arte Plastice din Cluj, a donat trei lucrări pentru Muzeul de Artă al Transilvaniei în curs de a fi înființat la Sfântu Gheorghe.

Note

Nașteri în 1918
Pictori români
Decese în 2012
maghiari din Transilvania
Abodi Nagy Béla ( ) a fost un pictor român de etnie maghiară . Întreșia studiat la Academia de Belle Arte din București cu Camil Ressu și a continuat studiile la Universitatea de Arte din Budapesta ca elev al lui Szőnyi István1960 ) și a continuat cu studii de master În timpul celui de- al Doilea Război Mondial a fost înrolat timp deani în armata Ungarei iar întreși a fost prizonier de război în URSS . A devenit profesor la Universitatea de Artă și Design " Ion Andreescu " din Cluj , unde a lucrat dinpână în fiind cel care a îndrumat mai multe generații de artiști . Până îna locuit la Cluj-Napoca , după care s- a mutat la Budapesta . A decedat , în allea an al vieții , în Budapesta și a fost înmormântat vineri,decembrie în Cimitirul Central din Cluj-Napoca . Opera În volumul publicat de Bajor Andor înapar următoarele reproduceri : Nagyanyám [ Bunica mea ] Templomban [ În biserică ] Zsófi Csíkos ruhás nő [ Femeie cu rochie în dungi ] Részegek II [ Bețivi II ] Eső után [ După ploaie ] Géza Elégia [ Elegie ] Hazai táj [ Peisaj natal ] Várakozók [ Așteptare ] Tavasz [ Primăvară ] A jövő fénye [ Lumina viitorului ] Mezei virágok [ Flori de câmp ] Búcsúzás [ Rămas bun ] Falusiak [ Săteni ] Együtt [ Împreună ] Éva Szemben az ablakkal [ În fața ferestrei ] Vasárnap délután [ Duminică după amiază ] Hójában [ În Hoia ] Önarckép [ Autoportret ] Gyermekek [ Copii ] Fónagy elfogatása Elválás [ Despărțire ] Télutó [ Sfârșit de iarnă ] Őszi verseny [ Întrecere de toamnă ] Olvasók [ Cititori ] Tárgyalás [ Discuție ] Klári Menekülés [ Refugiu ] Lakodalom [ Nuntă ] Hazafelé [ Spre casă ] Diáklány [ Elevă ] Leányarc [ Chip de fată ] Férfifej [ Cap de bărbat ] Özvegyek [ Văduve ] Barátnők [ Prietene ] Leányok [ Fete ] Aszonyok [ Femei ] Várakozó [ Așteptare ] Régi Kolozsvár [ Clujul vechi ] Fekete blúzos leány [ Fată cu bluză neagră ] Ősz felé [ Spre toamnă ] Élő emlék [ Amintire vie ] Munkába menők [ Mergând la muncă ] Család [ Familie ] Mezei ünnep [ Sărbătoare câmpenească ] Női arckép [ Portret de femeie ] Pisze [ Cârn ] Nemzedékek [ Generații ] Sárgahajú nő [ Femeie cu păr galben ] Gyümölcsszedők [ Culegători de fructe ] Találkozás [ Întâlnire ] Délutáni melankólia [ Melancolie de după amiază ] Csendélet gyümölccsel , virággal [ Natură moartă cu fructe și flori ] Forrás [ Izvor ] Bartók Béla Georgina Kendős asszony [ Femeie cu batic ] Jegyesek [ Logodnici ] Donație La vârsta dede ani , Abodi Nagy Béla , fost rector al Universității de Arte Plastice din Cluj , a donat trei lucrări pentru Muzeul de Artă al Transilvaniei în curs de a fi înființat la Sfântu Gheorghe . Note Nașteri în Pictori români Decese în maghiari din Transilvania