Era seleucidă
Era seleucidă sau Anno Graecorum (anul grec, abreviat AG) a fost un sistem de numărare a anilor utilizat în cadrul Imperiulului Seleucid și alte state din lumea elenistică. Calendarul număra anii începând cu 311 î.Hr., când Seleucos I Nicator se întoarce în Babilon după exilul în Egiptul lui Ptolemeu, considerat anul întemeierii Imperiului Seleucid. Introducerea noii ere este menționată într-una din Cronicile Babilionene, Cronica despre Diadohi.

Două stiluri ale calendarului seleucid 
Două modificări au fost făcute calendarului seleucid: 

 Nativii imperiului utilizau calendarul babilonian, în care Anul Nou cădea pe 1 Nisanu (3 aprilie, în 311 î.Hr.). Astfel încât în acest sistem anul 1 al epocii seleucide corespunde aproximativ cu luna aprilie 311 î.Hr. până în martie 310 î.Hr. Aceasta a fost utilizat de evrei, care o numesc Era de contracte. Acesta este folosit în cartea istorică iudaică, acum "deuterocanonice", 1 Macabeii, în 6:20, 7:1, 9:3, 10:1, etc.

 Curtea macedoneană a adoptat calendarul babilonian (înlocuind numele lunilor macedonene), dar a socotit ca noul an să fie în toamnă (data exactă nu se cunoaște). În acest sistem anul 1 al epocii seleucide corespunde cu perioada de toamnă de la 312 î.Hr. până în vara anului 311 î.Hr. Prin secolul al VII-lea d.Hr. sau secolul al X-lea AG, creștinii occidentali sirieni au stabilit că anul începea pe 1 octombrie și se termina pe 30 septembrie.

Aceste diferențe privind începutul anului înseamnă că datele pot diferi unul de altul. 
Spre exemplu, restaurarea templului din Ierusalim de către Iuda Macabeul, în aproximativ 15 decembrie 164 î.Hr., a căzut în anul 148 al erei seleucide după evrei (și Babilon), dar în anul 149 pentru instanțe.

Utilizarea erei seleucide 
Era seleucidă a fost folosită atât de mult că în secolul al VI-lea d.Hr., de exemplu, în inscripția Zebed din Siria, din data de 24 a Gorpiaios 823 AG (24 septembrie 512 d. Hr.),  și în scrierile lui Ioan din Efes. Cronicarii sirieni au continuat să-l folosească până la Mihai Sirianul, în anul 1100 d.Hr./1400 AG. A fost găsită pe pietrele funerare creștine nestoriene din Asia Centrală din secolul al XIV-lea.

Calendarul evreiesc sau babilonian a fost folosit de evreiii, a căror urmași au trăit în Yemen, până în timpurile moderne, și continuă să fie utilizate de către aceștia în scopuri rituale chiar și astăzi.

Note

Vezi și 
 Era pompeiană
 Era spaniolă
 Era creștină

Bibliografie 
 
 The Babylonian Calendar (with a date converter based on Parker & Dubberstein (1956))

Imperiul Seleucid
311 î.Hr.
Calendare
Era seleucidă sau Anno Graecorum ( anul grec , abreviat AG ) a fost un sistem de numărare a anilor utilizat în cadrul Imperiulului Seleucid și alte state din lumea elenistică . Calendarul număra anii începând cuî.Hr. , când Seleucos I Nicator se întoarce în Babilon după exilul în Egiptul lui Ptolemeu , considerat anul întemeierii Imperiului Seleucid . Introducerea noii ere este menționată într- una din Cronicile Babilionene , Cronica despre Diadohi . Două stiluri ale calendarului seleucid Două modificări au fost făcute calendarului seleucid : Nativii imperiului utilizau calendarul babilonian , în care Anul Nou cădea peNisanuaprilie , înî.Hr. ) . Astfel încât în acest sistem anulal epocii seleucide corespunde aproximativ cu luna aprilieî.Hr. până în martieî. Hr . Aceasta a fost utilizat de evrei , care o numesc Era de contracte . Acesta este folosit în cartea istorică iudaică , acum " deuterocanonice " ,Macabeii , în20,1,3,1 , etc . Curtea macedoneană a adoptat calendarul babilonian ( înlocuind numele lunilor macedonene ) , dar a socotit ca noul an să fie în toamnă ( data exactă nu se cunoaște ) . În acest sistem anulal epocii seleucide corespunde cu perioada de toamnă de laî.Hr. până în vara anuluiî.Hr . Prin secolul al VII -lea d.Hr . sau secolul al X -lea AG , creștinii occidentali sirieni au stabilit că anul începea peoctombrie și se termina peseptembrie . Aceste diferențe privind începutul anului înseamnă că datele pot diferi unul de altul . Spre exemplu , restaurarea templului din Ierusalim de către Iuda Macabeul , în aproximativdecembrieî. Hr. , a căzut în anulal erei seleucide după evrei ( și Babilon ) , dar în anulpentru instanțe . Utilizarea erei seleucide Era seleucidă a fost folosită atât de mult că în secolul al VI -lea d.Hr . , de exemplu , în inscripția Zebed din Siria , din data dea GorpiaiosAGseptembried . Hr. ) , și în scrierile lui Ioan din Efes . Cronicarii sirieni au continuat să -l folosească până la Mihai Sirianul , în anuld.Hr ./1400 AG. A fost găsită pe pietrele funerare creștine nestoriene din Asia Centrală din secolul al XIV -lea . Calendarul evreiesc sau babilonian a fost folosit de evreiii , a căror urmași au trăit în Yemen , până în timpurile moderne , și continuă să fie utilizate de către aceștia în scopuri rituale chiar și astăzi . Note Vezi și Era pompeiană Era spaniolă Era creștină Bibliografie The Babylonian Calendar ( with a date converter based on Parker & Dubberstein Imperiul Seleucid 311 î.Hr. Calendare