Etelköz
Atelkuzu (, ) desemnează un teritoriu controlat de triburile maghiare pe parcursul secolelor VIII și IX, situat în teritoriul Moldovei și sudul Ucrainei actuale.

Triburile, în număr de 8, erau: Magyeri condus de Elöd, Nyék al lui Álmos, Kürt-Gyarmat al lui Kund (Kono), Tarjan al lui Und (Ond), Jenő al lui Tas, Kér al lui Huba, Keszi al lui Tühütüm și Szekely (trib kavar cu conducător necunoscut).

Lebedia 
Cele mai vechi sălașe ale triburilor ungare erau situate în vecinătatea Imperiului Khazar într-o regiune numită Lebedia. În această perioadă erau sub dependența khazarilor având îndatorirea de a-i urma în războaie. Pecenegii au avut un conflict de anvergură cu khazarii și, fiind nevoiți să-și părăsească sălașele, le-au invadat pe cele ale ungurilor. Șocul celor din urmă a fost atât de mare încât uniunea celor 7 triburi s-a divizat părăsind Lebedia. Unii, cei care și-au păstrat vechea denumire de savartoi asphaloi, s-au refugiat spre Persia, iar ceilalți s-au refugiat spre vest în așa-numita regiune Atelkuzu.

Localizare 

Teritoriul din regiunea Atelkuzu ocupat inițial de pecenegi era străbătut de râurile Baruh, Kubu, Trullos, Brutos și Seretos. Ultimele 3 denumiri sunt identificate relativ ușor cu Nistru, Prut și Siret, iar pentru primele specialiștii înclină către Bugul de Sud și Nipru.

Etimologie 

Etel-köz vine de la denumirea turcică a fluviului Volga, Itil, Etel, Atel, Atəl. köz înseamnă în maghiară „regiune”.

Există și o ipoteză conform căreia în textul lucrării De administrando imperio s-ar fi strecurat o eroare de transcriere din care ar fi rezultat Ἐτὲλ καὶ Κoυζoῦ în loc de Ἐτὲλ καὶ Oὐζoυ care ar desemna fluviile Don și Nipru.

Părăsirea Etelközului 

Împinse de bulgari și de pecenegi, triburile maghiare alături de cele kavare au migrat apoi în direcția Câmpiei Panonice, prin trecătoarea Verecke și Pasul Uz.

Galerie

Note

Surse
 Cronica Notarului Anonymus, Faptele Ungurilor (traducere de pe fotocopia originalului de la Viena), Traducere și comentariu de Paul Lazăr Tonciulescu, Colecția Înțelepciunea Străbunilor, Editura Miracol, București, 1996. ISBN 973-9182-34-8
 Cronica vremurilor trecute / Cronica vremurilor de demult

Bibliografie
 István Erdélyi: Őseink nyomában – A magyar őstörténet kutatása a 20. században. Budapest 2004, ISBN 963-9454-46-X
 Gyula Pauler, Sándor Szilágyi, A magyar honfoglalás kútfői. Magyar Tudományos Akadémia, Budapest 1900.

Vezi și
 Preistoria maghiarilor

Istoria Ungariei
Atelkuzu ( , ) desemnează un teritoriu controlat de triburile maghiare pe parcursul secolelor VIII și IX , situat în teritoriul Moldovei și sudul Ucrainei actuale . Triburile , în număr de erau : Magyeri condus de Elöd , Nyék al lui Álmos , Kürt-Gyarmat al lui Kund ( Kono ) , Tarjan al lui Und ( Ond ) , Jenő al lui Tas , Kér al lui Huba , Keszi al lui Tühütüm și Szekely ( trib kavar cu conducător necunoscut ) . Lebedia Cele mai vechi sălașe ale triburilor ungare erau situate în vecinătatea Imperiului Khazar într- o regiune numită Lebedia . În această perioadă erau sub dependența khazarilor având îndatorirea de a - i urma în războaie . Pecenegii au avut un conflict de anvergură cu khazarii și , fiind nevoiți să -și părăsească sălașele , le- au invadat pe cele ale ungurilor . Șocul celor din urmă a fost atât de mare încât uniunea celortriburi s- a divizat părăsind Lebedia . Unii , cei care și- au păstrat vechea denumire de savartoi asphaloi , s- au refugiat spre Persia , iar ceilalți s- au refugiat spre vest în așa -numita regiune Atelkuzu . Localizare Teritoriul din regiunea Atelkuzu ocupat inițial de pecenegi era străbătut de râurile Baruh , Kubu , Trullos , Brutos și Seretos . Ultimeledenumiri sunt identificate relativ ușor cu Nistru , Prut și Siret , iar pentru primele specialiștii înclină către Bugul de Sud și Nipru . Etimologie Etel-köz vine de la denumirea turcică a fluviului Volga , Itil , Etel , Atel , Atəl. köz înseamnă în maghiară „ regiune ” . Există și o ipoteză conform căreia în textul lucrării De administrando imperio s- ar fi strecurat o eroare de transcriere din care ar fi rezultat Ἐτὲλ καὶ Κoυζo ῦ în loc de Ἐτὲλ καὶ Oὐ ζo υ care ar desemna fluviile Don și Nipru . Părăsirea Etelközului Împinse de bulgari și de pecenegi , triburile maghiare alături de cele kavare au migrat apoi în direcția Câmpiei Panonice , prin trecătoarea Verecke și Pasul Uz . Galerie Note Surse Cronica Notarului Anonymus , Faptele Ungurilor ( traducere de pe fotocopia originalului de la Viena ) , Traducere și comentariu de Paul Lazăr Tonciulescu , Colecția Înțelepciunea Străbunilor , Editura Miracol , București , ISBN34-8 Cronica vremurilor trecute / Cronica vremurilor de demult Bibliografie István Erdélyi : Őseink nyomában – A magyar őstörténet kutatása a században . Budapest ISBN46-X Gyula Pauler , Sándor Szilágyi , A magyar honfoglalás kútfői . Magyar Tudományos Akadémia , Budapest Vezi și Preistoria maghiarilor Istoria Ungariei