René Clair
René Clair (), născut ca René-Lucien Chomette, a fost un regizor și scriitor francez. A devenit mai întâi celebru în anii 1920 ca regizor de filme mute în care comedia de cele mai multe ori se amesteca cu fantezia. A continuat apoi să realizeze unele dintre cele mai inovative filme sonore, primele de acest gen din Franța. Clair continuă să regizeze în străinătate, lucrând în Marea Britanie și Statele Unite ale Americii mai mult de un deceniu. Se reîntoarce în Franța după al doilea război mondial și continuă să regizeze aceleiași filme  caracterizate de eleganță și inteligență, prezentând adesea o vedere nostalgică a stilului de viață francez din anii anteriori. A fost ales membru al Academiei Franceze în 1960. Cele mai cunoscute filme ale lui Clair sunt Pălărie italiană de paie (1928), Acoperișurile din Paris (1930), Milionul (1931), Libertate (1931), M-am căsătorit cu o vrăjitoare (1942) și 10 negrii mititei (1945).

Biografie
René Clair s-a născut și a  crescut în cartierul Halles din Paris. A petrecut cea mai mare parte a vieții sale în Paris. Deși a aparținut unei familii care de mai multe generații au fost comercianți prosperi, nici Rene Chaumette, nici fratele său mai mare, Henry, nu au continuat tradiția familiei (Henri Chomette devenind, mai târziu, ca și fratele său, regizor de film).

Filmografie
 1924 Antract (Entr'acte)
 1925 Paris qui dort 
 1925 Fantoma de la Moulin-Rouge (Le Fantôme du Moulin-Rouge)
 1926 Voiajul imaginar (Le Voyage imaginaire)
 1927 La Proie du vent 
 1928 La Tour 
 1928 Pălăria florentină (Un chapeau de paille d'Italie)
 1929 Les Deux Timides 
 1930 Sub acoperișurile Parisului (Sous les toits de Paris)
 1931 Milionul (Le Million)
 1931 À nous la liberté 
 1933 14 iulie (Quatorze juillet)
 1934 Ultimul miliardar (Le Dernier Milliardaire)
 1935 Fantome de vânzare (The Ghost Goes West)
 1938 Știri false (Break the News)
 1941 Pasiunea fatală (The Flame of New Orleans)
 1942 Nevastă-mea vrăjitoarea (Ma femme est une sorcière)
 1943 Forever and a Day 
 1944 S-a întâmplat mâine (C'est arrivé demain)
 1945 Zece negri mititei (And Then There Were None)
 1947 Tăcerea e de aur (Le silence est d'or)
 1950 Frumusețea diavolului (La Beauté du diable)
 1952 Frumoasele nopții (Les Belles de nuit) 
 1955 Marile manevre (Les Grandes Manœuvres)
 1957 Porte des Lilas 
 1960 Franțuzoaica și dragostea (La Française et l'Amour), episodul Căsătoria (Le Mariage)
 1961 Tot aurul din lume (Tout l'or du monde)
 1962 Les Quatre Vérités episodul Cei doi porumbei 
 1964 Les Fables de La Fontaine (serial TV)
 1965 Serbările galante (1965)

Opera literară
Clair a debutat inițial ca jurnalist. În 1926 publică primul său roman, Adams (tradus în engleză ca Star Turn), despre o vedetă de la Hollywood care nu mai face distincția între real și imaginar. Ocazional a scris literatură de ficțiune (La Princesse de Chine și Jeux du hasard), dar multe din lucrările sale au tematică cinematografică, inclusiv reflecții asupra unor filme proprii. În afară de numeroasele articole jurnalistice, operele sale literare principale sunt:  
 Adams. (Paris: Grasset, 1926). Tradus în engleză ca Star Turn, (Londra: Chatto & Windus, 1936).
 Réflexion faite. (Paris: Gallimard, 1951). Tradus în engleză ca Reflections on the Cinema. (Londra: William Kimber, 1953).
 La Princesse de Chine, suivi de De fil en aiguille. (Paris: Grasset, 1951).
 Comédies et commentaires. (Paris: Gallimard, 1959) [include 5 scenarii scrise de Clair]. Tradus parțial în engleză ca Four Screenplays. (New York: Orion Press, 1970).
 Discours de réception à l'Académie française. (Paris: Gallimard, 1962).
 Tout l'or du monde. (Paris: Gallimard, 1962).
 Cinéma d'hier, cinéma d'aujourd'hui. (Paris: Gallimard, 1970). Tradus în engleză ca Cinema Yesterday and Today. (New York: Dover, 1972).
 L'Étrange Ouvrage des cieux, d'après The Dutch Courtezan de Jon Marston. (Paris: Gallimard, 1972).
 Jeux du hasard: récits et nouvelles. (Paris: Gallimard, 1976).

Alte lucrări
Clair a lucrat și în radio sau în teatru, în 1951 regizând piesa radio Une larme du diable.  În 1959 a regizat piesa de teatru a lui Musset denumită On ne badine pas avec l'amour, în care Gérard Philipe a avut unul din ultimele sale roluri înainte de moartea sa. În 1972 a regizat pentru Opera din Paris lucrarea lui Gluck denumită Orphée.

Note

Bibliografie
 Dictionnaire du cinéma français: sous la direction de Jean-Loup Passek. (Paris: Larousse, 1987). pag.80. 
Jean Mitry, René Clair. (Paris: Éditions Universitaires, 1960). pag.5.

Legături externe
 

Nașteri în 1898
Nașteri pe 11 noiembrie
Câștigători ai premiului Pardo pentru cel mai bun regizor
Dadaism
Jurnaliști francezi
Membri ai Academiei Franceze
Oameni din Paris
Scenariști francezi
Producători de film francezi
Regizori de film francezi
Regizori de teatru francezi
Scriitori francezi din secolul al XX-lea
Decese în 1981
Decese pe 15 martie
Absolvenți ai Lycée Louis-le-Grand
Leopardul de aur
René Clair ( ) , născut ca René-Lucien Chomette , a fost un regizor și scriitor francez . A devenit mai întâi celebru în aniica regizor de filme mute în care comedia de cele mai multe ori se amesteca cu fantezia . A continuat apoi să realizeze unele dintre cele mai inovative filme sonore , primele de acest gen din Franța . Clair continuă să regizeze în străinătate , lucrând în Marea Britanie și Statele Unite ale Americii mai mult de un deceniu . Se reîntoarce în Franța după al doilea război mondial și continuă să regizeze aceleiași filme caracterizate de eleganță și inteligență , prezentând adesea o vedere nostalgică a stilului de viață francez din anii anteriori . A fost ales membru al Academiei Franceze în Cele mai cunoscute filme ale lui Clair sunt Pălărie italiană de paie Acoperișurile din Paris Milionul Libertate M- am căsătorit cu o vrăjitoareșinegrii mititei Biografie René Clair s- a născut și a crescut în cartierul Halles din Paris . A petrecut cea mai mare parte a vieții sale în Paris . Deși a aparținut unei familii care de mai multe generații au fost comercianți prosperi , nici Rene Chaumette , nici fratele său mai mare , Henry , nu au continuat tradiția familiei ( Henri Chomette devenind , mai târziu , ca și fratele său , regizor de film ) . Filmografie Antract ( Entr'acte ) Paris qui dort Fantoma de la Moulin-Rouge ( Le Fantôme du Moulin-Rouge ) Voiajul imaginar ( Le Voyage imaginaire ) La Proie du vent La Tour Pălăria florentină ( Un chapeau de paille d'Italie ) Les Deux Timides Sub acoperișurile Parisului ( Sous les toits de Paris ) Milionul ( Le Million ) À nous la liberté 14 iulie ( Quatorze juillet ) Ultimul miliardar ( Le Dernier Milliardaire ) Fantome de vânzare ( The Ghost Goes West ) Știri false ( Break the News ) Pasiunea fatală ( The Flame of New Orleans ) Nevastă -mea vrăjitoarea ( Ma femme est une sorcière ) Forever and a Day S- a întâmplat mâine ( C'est arrivé demain ) Zece negri mititei ( And Then There Were None ) Tăcerea e de aur ( Le silence est d'or ) Frumusețea diavolului ( La Beauté du diable ) Frumoasele nopții ( Les Belles de nuit ) Marile manevre ( Les Grandes Manœuvres ) Porte des Lilas Franțuzoaica și dragostea ( La Française et l'Amour ) , episodul Căsătoria ( Le Mariage ) Tot aurul din lume ( Tout l'or du monde ) Les Quatre Vérités episodul Cei doi porumbei Les Fables de La Fontaine ( serial TV ) Serbările galante Opera literară Clair a debutat inițial ca jurnalist . Înpublică primul său roman , Adams ( tradus în engleză ca Star Turn ) , despre o vedetă de la Hollywood care nu mai face distincția între real și imaginar . Ocazional a scris literatură de ficțiune ( La Princesse de Chine și Jeux du hasard ) , dar multe din lucrările sale au tematică cinematografică , inclusiv reflecții asupra unor filme proprii . În afară de numeroasele articole jurnalistice , operele sale literare principale sunt : Adams . ( Paris : Grasset , Tradus în engleză ca Star Turn , ( Londra : Chatto & Windus , Réflexion faite . ( Paris : Gallimard , Tradus în engleză ca Reflections on the Cinema . ( Londra : William Kimber , La Princesse de Chine , suivi de De fil en aiguille . ( Paris : Grasset , Comédies et commentaires . ( Paris : Gallimard, [ includescenarii scrise de Clair ] . Tradus parțial în engleză ca Four Screenplays . ( New York : Orion Press , Discours de réception à l'Académie française . ( Paris : Gallimard , Tout l'or du monde . ( Paris : Gallimard , Cinéma d'hier , cinéma d'aujourd'hui . ( Paris : Gallimard , Tradus în engleză ca Cinema Yesterday and Today . ( New York : Dover , L'Étrange Ouvrage des cieux , d'après The Dutch Courtezan de Jon Marston . ( Paris : Gallimard , Jeux du hasard : récits et nouvelles . ( Paris : Gallimard , Alte lucrări Clair a lucrat și în radio sau în teatru , înregizând piesa radio Une larme du diable . Îna regizat piesa de teatru a lui Musset denumită On ne badine pas avec l'amour , în care Gérard Philipe a avut unul din ultimele sale roluri înainte de moartea sa . Îna regizat pentru Opera din Paris lucrarea lui Gluck denumită Orphée . Note Bibliografie Dictionnaire du cinéma français : sous la direction de Jean-Loup Passek . ( Paris : Larousse , pag.80 . Jean Mitry , René Clair . ( Paris : Éditions Universitaires , pag.5 . Legături externe Nașteri în Nașteri penoiembrie Câștigători ai premiului Pardo pentru cel mai bun regizor Dadaism Jurnaliști francezi Membri ai Academiei Franceze Oameni din Paris Scenariști francezi Producători de film francezi Regizori de film francezi Regizori de teatru francezi Scriitori francezi din secolul al XX -lea Decese în Decese pemartie Absolvenți ai Lycée Louis -le-Grand Leopardul de aur