Valter al IV-lea de Brienne
Valter al IV-lea (Gauthier, Gualtiero de Candia; supranumit cel Mare) (n. 1205–d. 1244) a fost conte de Brienne de la naștere până la moarte.

Valter era fiul contelui Valter al III-lea de Brienne cu Elvira (Albiria, Albina, Bianca, Maria) de Lecce. În timp ce Valter era gata să se nască, tatăl său tocmai își pierduse speranțele de a se impune pe tronul Siciliei, murind în captivitatea trupelor germane. Moștenirea asupra principatului de Taranto și a comitatului de Lecce a fost confiscată.

Încă pe când era adolescent, Valter a fost trimis în Țara Sfântă, unde unchiul său Ioan de Brienne guverna Regatul Ierusalimului. În 1221, Ioan i-a acordat lui Valter al IV-lea comitatele de Jaffa și Ascalon și i-a aranjat căsătoria cu Maria de Lusignan (n. înainte de martie 1215 – d. cca. 1252 sau 1254), fiica regelui Ugo I al Ciprului, în 1233.

Chiar și după ce unchiul său a fost constrâns să părăsească Ierusalimul de către împăratul Frederic al II-lea de Hohenstaufen, Valter a rămas unul dintre cei mai importanți seniori din Regatul Ierusalimului. El a fost comandant al armatei cruciate care a pornit la atacul asupra forțelor ayyubidului As-Salih Ayyub în 1244. Contrar sfatului aliatului său din Siria, al-Mansur de Homs, Valter a insistat asupra trecerii la ofensivă, mai degrabă decât a-și fortifica tabăra și așteptând retragerea Horezmienilor. În dezastruoasa confruntare de la La Forbie, forțele cruciato-siriene au fost aproape anihilate. Valter a fost luat captiv, torturat în fața zidurilor Jaffei și în cele din urmă trimis în Egipt după înfrângerea horezmienilor în fața Homsului din 1246. El a fost închis în Cairo și ucis de către negustorii ale căror caravane le jefuise, cu consimțământul sultanului ayyubid.

Valter a fost succedat de către fiul său mai mare, Ioan, care a murit fără copii. Fiul său mai mic Ugo de Brienne s-a stabilit în sudul Italiei și a devenit susținător al lui Carol de Anjou, care îi va restitui comitatul de Lecce.

Bibliografie
 

Nașteri în 1205
Decese în 1246
Franța medievală
Italia medievală
Cruciați
Valter al IV -lea ( Gauthier , Gualtiero de Candia ; supranumit cel Mare ) ( n.d.a fost conte de Brienne de la naștere până la moarte . Valter era fiul contelui Valter al III -lea de Brienne cu Elvira ( Albiria , Albina , Bianca , Maria ) de Lecce . În timp ce Valter era gata să se nască , tatăl său tocmai își pierduse speranțele de a se impune pe tronul Siciliei , murind în captivitatea trupelor germane . Moștenirea asupra principatului de Taranto și a comitatului de Lecce a fost confiscată . Încă pe când era adolescent , Valter a fost trimis în Țara Sfântă , unde unchiul său Ioan de Brienne guverna Regatul Ierusalimului . În Ioan i- a acordat lui Valter al IV -lea comitatele de Jaffa și Ascalon și i- a aranjat căsătoria cu Maria de Lusignan ( n. înainte de martie– d. cca.sau fiica regelui Ugo I al Ciprului , în Chiar și după ce unchiul său a fost constrâns să părăsească Ierusalimul de către împăratul Frederic al II -lea de Hohenstaufen , Valter a rămas unul dintre cei mai importanți seniori din Regatul Ierusalimului . El a fost comandant al armatei cruciate care a pornit la atacul asupra forțelor ayyubidului As-Salih Ayyub în Contrar sfatului aliatului său din Siria , al-Mansur de Homs , Valter a insistat asupra trecerii la ofensivă , mai degrabă decât a -și fortifica tabăra și așteptând retragerea Horezmienilor . În dezastruoasa confruntare de la La Forbie , forțele cruciato-siriene au fost aproape anihilate . Valter a fost luat captiv , torturat în fața zidurilor Jaffei și în cele din urmă trimis în Egipt după înfrângerea horezmienilor în fața Homsului din El a fost închis în Cairo și ucis de către negustorii ale căror caravane le jefuise , cu consimțământul sultanului ayyubid . Valter a fost succedat de către fiul său mai mare , Ioan , care a murit fără copii . Fiul său mai mic Ugo de Brienne s- a stabilit în sudul Italiei și a devenit susținător al lui Carol de Anjou , care îi va restitui comitatul de Lecce . Bibliografie Nașteri în Decese în Franța medievală Italia medievală Cruciați