Spica
Spica (α Vir, α Virginis, Alpha Virginis) este cea mai luminoasă stea  din constelația Fecioara, și a cincisprezecea stea cea mai luminoasă de pe cerul nocturn.

Spica este o stea binară, magnitudinea sa aparentă variind de la +0,92 la +0,98 pe o perioadă de 4,0142 zile, o variație destul de slabă care este totodată foarte greu de observat.  Cele două componente albastre ale sale orbitează la 0,12 unități astronomice în timp un pic mai lung de 4 zile terestre.

Steaua binară Spica se află la circa 260 de ani-lumină de Sistemul nostru Solar.

Observare
Este ușor de găsit pe cerul înstelat: trebuie urmată curba Ursei Mari până la Arcturus (Alpha Bootis) în constelația Bootes / Boarul, și continuat drumul până la Spica.

Distanța unghiulară dintre stelele din coada Ursei Mari și Arcturus este de 31°, în timp ce cea dintre Arcturus și Spica este de 34°.

Note

Bibliografie
 R. H. Allen,  Star-names and Their Meanings, New York, G. E. Stechert, 1899.
 R. J. Dukes (1974). The Beta Cephei nature of Spica. Astrophysical Journal 192: 81-91. 
 D. Harrington et al. (2009). Line-profile Variability from Tidal Flows in Alpha Virginis (Spica). The Astrophysical Journal 704 (1): 813-830. 
 D. Herbison-Evans et al. (1971). A study of alpha Virginis with an intensity interferometer. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society 151: 161-176.
 J. B. Hutchings, G. Hill (1977). Copernicus OAO observations of Beta Cephei and Alpha Virginis. Astrophysical Journal 213: 111-120.
 J. B. Hutchings, G. Hill (1980). Copernicus observations of beta Cephei stars. Astronomy and Astrophysics Supplement Series42: 135-140.
 N. R. Lomb (1978). The decline of the Beta Canis Majoris pulsation in Alpha Virginis. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society 185: 325-333. 
 L. S. Lyubimkov et al. (1995). The binary-system alpha-Vir (Spica) - Fundamental parameters of the components and differences in their helium abundance. Astronomiceskij zurnal 72 (2): 212-221. 
 C. Morales et al. (2000). Far-Ultraviolet Absolute Flux of α Virginis. The Astrophysical Journal 530 (1): 403-407.DOI:10.1086/308362. 
 A. P. Odell (1974). The structure of Alpha Virginis. II. The apsidal constant. Astrophysical Journal 192: 417-424.DOI:10.1086/153073. 
 R. L. Riddle et al. (2001). Spectroscopy of the temporal variations of α Vir. Bulletin of the American Astronomical Society 33 (12): 1312. 
 F. Schaaf, The Brightest Stars: Discovering the Universe through the Sky's Most Brilliant Stars, John Wiley & Sons, Incorporated, 2008, pp. 208-215. ISBN 978-0-471-70410-2
 R. R. Shobbrook et al. (1969). Light variations in Spica. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society 145: 131-140. 
 M. A. Smith (1985). The nonradial oscillations of Spica. I - Two commensurable modes. II - A 'quasi-toroidal' mode. Astrophysical Journal 297: 206-232. 
 C. Sterken et al. (1986). The variability of Spica. Astronomy and Astrophysics 169 (1-2): 166-170. 
 O. Struve et al. (1958). The Spectroscopic Binary Alpha Virginis (Spica). Astrophysical Journal 128: 310-335.
 G. A. Walker et al. (1982). The line profile variations of Spica. Astronomical Society of the Pacific Publications 94: 143-148.

Vezi și
Lista celor mai strălucitoare stele

Legături externe

  Alpha Virginis, pe baza de date SIMBAD, a Centre de données astronomiques de Strasbourg

  James B. Kaler, SPICA (Alpha Virginis), pe Stars
   Bright Star Catalogue, Spica , pe Alcyone
Fecioara (constelație)
Stele binare
Gigante albastre
Stele variabile de tip Beta Cephei
Stele de tip spectral BIII
Stele de tip spectral BIV
Obiecte Bayer
Obiecte Flamsteed
Obiecte HD și HDE
5056
Obiecte HIP
Spica ( α Vir , α Virginis , Alpha Virginis ) este cea mai luminoasă stea din constelația Fecioara , și a cincisprezecea stea cea mai luminoasă de pe cerul nocturn . Spica este o stea binară , magnitudinea sa aparentă variind de la + 0,92 la + 0,98 pe o perioadă de0142 zile , o variație destul de slabă care este totodată foarte greu de observat . Cele două componente albastre ale sale orbitează la12 unități astronomice în timp un pic mai lung dezile terestre . Steaua binară Spica se află la circade ani-lumină de Sistemul nostru Solar . Observare Este ușor de găsit pe cerul înstelat : trebuie urmată curba Ursei Mari până la Arcturus ( Alpha Bootis ) în constelația Bootes / Boarul , și continuat drumul până la Spica . Distanța unghiulară dintre stelele din coada Ursei Mari și Arcturus este de , în timp ce cea dintre Arcturus și Spica este de . Note Bibliografie R. H. Allen , Star-names and Their Meanings , New York , G. E. Stechert , R. J. Dukes The Beta Cephei nature of Spica . Astrophysical Journal D. Harrington et al . Line-profile Variability from Tidal Flows in Alpha Virginis ( Spica ) . The Astrophysical Journal( 1 ) : D. Herbison-Evans et al . A study of alpha Virginis with an intensity interferometer . Monthly Notices of the Royal Astronomical Society J. B. Hutchings , G. Hill Copernicus OAO observations of Beta Cephei and Alpha Virginis . Astrophysical Journal J. B. Hutchings , G. Hill Copernicus observations of beta Cephei stars . Astronomy and Astrophysics Supplement Series42 : N. R. Lomb The decline of the Beta Canis Majoris pulsation in Alpha Virginis . Monthly Notices of the Royal Astronomical Society L. S. Lyubimkov et al . The binary-system alpha-Vir ( Spica ) - Fundamental parameters of the components and differences in their helium abundance . Astronomiceskij zurnal( 2 ) : C. Morales et al . Far-Ultraviolet Absolute Flux of α Virginis . The Astrophysical Journal(1) :DOI:10.1086/308362 . A. P. Odell The structure of Alpha Virginis . II . The apsidal constant . Astrophysical JournalDOI:10.1086/153073 . R. L. Riddle et al . Spectroscopy of the temporal variations of α Vir . Bulletin of the American Astronomical Society(12 ) : F. Schaaf , The Brightest Stars : Discovering the Universe through the Sky's Most Brilliant Stars , John Wiley & Sons , Incorporated , pp. ISBN471-70410-2 R. R. Shobbrook et al . Light variations in Spica . Monthly Notices of the Royal Astronomical Society M. A. Smith The nonradial oscillations of Spica . I - Two commensurable modes . II - A 'quasi-toroidal' mode . Astrophysical Journal C. Sterken et al . The variability of Spica . Astronomy and Astrophysics(1-2 ) : O . Struve et al . The Spectroscopic Binary Alpha Virginis ( Spica ) . Astrophysical Journal G. A. Walker et al . The line profile variations of Spica . Astronomical Society of the Pacific Publications Vezi și Lista celor mai strălucitoare stele Legături externe Alpha Virginis , pe baza de date SIMBAD , a Centre de données astronomiques de Strasbourg James B. Kaler , SPICA ( Alpha Virginis ) , pe Stars Bright Star Catalogue , Spica , pe Alcyone Fecioara ( constelație ) Stele binare Gigante albastre Stele variabile de tip Beta Cephei Stele de tip spectral BIII Stele de tip spectral BIV Obiecte Bayer Obiecte Flamsteed Obiecte HD și HDE 5056 Obiecte HIP