Împăratul Shunzhi
Împăratul erei Shunzhi  (15 martie 1638 - 5 februarie 1661), anterior romanizat ca Împăratul Shun - Chih, a fost al treilea împărat al dinastiei Qing și primul împărat Qing care a domnit peste China, între 1644-1661. Un consiliu de prinți și miniștri manciurieni, l-a ales pentru a-i succede tatălui său, Hong Taiji (1592-1643), în septembrie 1643, când el avea doar cinci ani. Prinții au numit, de asemenea, doi co-regenți: Dorgon (1612-1650), al XIV-lea fiu al fondatorului Qingului, Nurhaci (1559-1626), și Jirgalang (1599-1655), unul dintre nepoții lui Nurhaci, ambii erau membrii clanului imperial Qing.

Între 1643-1650, puterea politică a fost în cea mai mare parte în mâinile lui Dorgon. Sub conducerea sa, Qingul cucerit cea mai mare parte a teritoriului dinastiei abolite, Ming (1368-1644), a gonit regimurile monarhiste loiale Mingului în provinciile din sud-vest, și a stabilit baza dominației Qingului peste China, în ciuda politicilor sale extrem de nepopulare, cum ar fi "ordinul de tund părul" din 1645, care i-a forțat pe supușii Qingului să-și radă partea din față a scalpului și să își împletească părul rămas într-o coadă, asemănătoare cu cea a manciurienilor. 

După moartea lui Dorgon în 1650, tânărul monarh a început personal să domnească. El a încercat, cu succes mixt, să lupte împotriva corupției și să reducă influența politică a nobilimii manciuriene. 

În 1650 s-a confruntat cu o remobilizare a rezistenței loialiștilor Ming, dar prin 1661 armatele lui au învins ultimii oponenți ai Qingului, navigatorul Koxinga ( 1624-1662 ) și Prințul de Gui (1623-1662) din Ming de Sud, ambii cedând în anul următor. Împăratul Shunzhi a murit la vârsta de 22 ani, de variolă, o boala extrem de contagioasă care a fost endemică în China, dar față de care manciurienii nu aveau imunitate. El a fost succedat de al-III lea fiu, Xuanye, care supraviețuise deja variolei, și care a domnit timp de șaizeci de ani, sub numele de eră Kangxi. Deoarece puține documente s-au mai păstrat din epoca Shunzhi, decât la dominația de mai târziu a Qingului, era Shunzhi este o perioadă, relativ, puțin cunoscută din istoria dinastiei.

"Shunzhi" a fost numele, în chineză, de eră/domnie a acestui monarh. Acest titlu a avut echivalente în manciuriană și mongolă, deoarece familia imperială a Qing a fost manciuriană, și a domnit peste multe triburi mongole, care au ajutat Qingul să cucerească China. Numele personal al împăratului a fost Fulin, iar numele postum, prin care a fost venerat la Templul Ancestral Imperial, a fost Shizu (Wade - Giles: Shih-tsu, chineză :世祖)

Familie 
Împărăteasa Detronată Jing din clanu Khorchin Borjigit
Împărăteasa Xiaohuizhang din clanul Khorchim Borjigit
Împărăteasa Xiaoxian din clanul Donggo
Prințul Rong de Rang Întâi(12 Noiembrie 1657 – 25 Februaarie 1658),al patrulea fiu
Împărăteasa Xiaokangzhang din clanul Tunggiya
Xuanye, Împăratul Kangxi,(4 Mai 1654 – 20 Decembrie1722), al treilea fiu
Consoarta Dao din clanulKhorchin Borjigit
Consoarta Zhen din clanul Donggo
Consoarta Ke din clanul Shi
Consoarta Gongjing din clanul K Hotsit Borjigit
Consoarta Shuhui din clanul Khorchin Borjigit
Consoarta Duanshun din clanul Abaga Borjigit
Consoarta Ningque din clanul Donggo
Fuquan, Prințul Yuxian de Rang Intâi (8 Septembrie 1653 – 10 August 1703), al doilea fiu
Doamna Ba
Niuniu (13 Decembrie 1651 – 9 Martie 1652), primul fiu
a treia fiica(30 ianuarie 1654 – Aprilie/Mai1658)
a cincea fiica (6 Februarie 1655 – Ianuarie 1661)
Doamna Chen
Prima fiica (22 Aprilie 1652 – Novembrie/Decembrie 1653)
Changning, Prințul Gong de Rang Întâi(Decembrie 1657 – 20 Iulie 1703),al cincilea fiu
Doamna Yang
Prințesa Gongque Rang Secund(19 ianuarie 1654 – 26 Novembrie 1685)
a patra fiica (1655-1661)
Doamna Nara
a șasea fiica (1657-1661)
Doamna Tang
Qishou (1660-1665), al șasela fiu
Doamna Niu
Longxi, Prinț Chunjing de Rang Întâi (30 Mai 1660 – 20 August 1679), al șaptela fiu
Doamna Muktu
Yonggan (23 ianuarie 1661 – 15 Jianjarie 1668), al optulea fiu

 Note

Împărați chinezi
Monarhi copii
Decese cauzate de variolă
Împăratul erei Shunzhi martie-februarie anterior romanizat ca Împăratul Shun - Chih , a fost al treilea împărat al dinastiei Qing și primul împărat Qing care a domnit peste China , între Un consiliu de prinți și miniștri manciurieni , l- a ales pentru a - i succede tatălui său , Hong Taiji în septembrie când el avea doar cinci ani . Prinții au numit , de asemenea , doi co-regenți : Dorgon al XIV -lea fiu al fondatorului Qingului , Nurhaci și Jirgalang unul dintre nepoții lui Nurhaci , ambii erau membrii clanului imperial Qing . Între puterea politică a fost în cea mai mare parte în mâinile lui Dorgon . Sub conducerea sa , Qingul cucerit cea mai mare parte a teritoriului dinastiei abolite , Ming a gonit regimurile monarhiste loiale Mingului în provinciile din sud-vest , și a stabilit baza dominației Qingului peste China , în ciuda politicilor sale extrem de nepopulare , cum ar fi " ordinul de tund părul " din care i- a forțat pe supușii Qingului să -și radă partea din față a scalpului și să își împletească părul rămas într- o coadă , asemănătoare cu cea a manciurienilor . După moartea lui Dorgon în tânărul monarh a început personal să domnească . El a încercat , cu succes mixt , să lupte împotriva corupției și să reducă influența politică a nobilimii manciuriene . Îns- a confruntat cu o remobilizare a rezistenței loialiștilor Ming , dar prinarmatele lui au învins ultimii oponenți ai Qingului , navigatorul Koxinga ( ) și Prințul de Guidin Ming de Sud , ambii cedând în anul următor . Împăratul Shunzhi a murit la vârsta deani , de variolă , o boala extrem de contagioasă care a fost endemică în China , dar față de care manciurienii nu aveau imunitate . El a fost succedat de al-III lea fiu , Xuanye , care supraviețuise deja variolei , și care a domnit timp de șaizeci de ani , sub numele de eră Kangxi . Deoarece puține documente s- au mai păstrat din epoca Shunzhi , decât la dominația de mai târziu a Qingului , era Shunzhi este o perioadă , relativ , puțin cunoscută din istoria dinastiei . " Shunzhi " a fost numele , în chineză , de eră/domnie a acestui monarh . Acest titlu a avut echivalente în manciuriană și mongolă , deoarece familia imperială a Qing a fost manciuriană , și a domnit peste multe triburi mongole , care au ajutat Qingul să cucerească China . Numele personal al împăratului a fost Fulin , iar numele postum , prin care a fost venerat la Templul Ancestral Imperial , a fost Shizu ( Wade - Giles : Shih-tsu , chineză \ :世祖 ) Familie Împărăteasa Detronată Jing din clanu Khorchin Borjigit Împărăteasa Xiaohuizhang din clanul Khorchim Borjigit Împărăteasa Xiaoxian din clanul Donggo Prințul Rong de Rang Întâi(12 Noiembrie–Februaarieal patrulea fiu Împărăteasa Xiaokangzhang din clanul Tunggiya Xuanye , Împăratul Kangxi,( 4 Mai–Decembrie1722 ) , al treilea fiu Consoarta Dao din clanulKhorchin Borjigit Consoarta Zhen din clanul Donggo Consoarta Ke din clanul Shi Consoarta Gongjing din clanul K Hotsit Borjigit Consoarta Shuhui din clanul Khorchin Borjigit Consoarta Duanshun din clanul Abaga Borjigit Consoarta Ningque din clanul Donggo Fuquan , Prințul Yuxian de Rang IntâiSeptembrie–August al doilea fiu Doamna Ba NiuniuDecembrie–Martie primul fiu a treia fiica(30 ianuarie– Aprilie/Mai1658 ) a cincea fiicaFebruarie– Ianuarie Doamna Chen Prima fiicaAprilie– Novembrie/Decembrie Changning , Prințul Gong de Rang Întâi ( Decembrie–Iulieal cincilea fiu Doamna Yang Prințesa Gongque Rang Secund(19 ianuarie–Novembrie a patra fiica Doamna Nara a șasea fiica Doamna Tang Qishou al șasela fiu Doamna Niu Longxi , Prinț Chunjing de Rang ÎntâiMai–August al șaptela fiu Doamna Muktu Yongganianuarie–Jianjarie al optulea fiu Note Împărați chinezi Monarhi copii Decese cauzate de variolă