Papiermark
Papiermark (în română: „Marcă de hârtie”) este denumirea dată monedei germane începând din iulie 1914, dată la care a fost abandonată echivalența între Goldmark (în română: „Marcă-aur”) și aur ca etalon. Bancnotele nu mai erau convertibile în aur și aveau curs forțat.

Între iulie 1914 și ianuarie 1920, cursul dolarului american a urcat, la rata de schimb)  de la 4,20 mărci (Papiermark) la 41,98 mărci. Pentru comparație, francul francez a căzut la 25 de franci pentru un dolar american, în aceeași perioadă.

Papiermark a cunoscut o hiperinflație excesivă începând de la începutul anului 1922, care s-a accelerat exponențial, până la 20 noiembrie 1923. După această dată, Papiermark a început să fie înlocuit de Rentenmark, apoi la 30 august 1924 de Reichsmark. Rata de conversie între cele două sisteme monetare s-a oprit la o mie de miliarde de Papiermark pentru un Rentenmark sau Reichsmark.
Rentenmark și Reichsmark au coabitat până în 1945.

Monede metalice (1914-1923) 
În timpul Primului Război Mondial (1914-1918), emiterea de monede de argint  a continuat câtva timp (există monede cu valori nominale de ½  și 1 marcă, însă toate au fost tezaurizate). În revanșă, monedele cu valori nominale mai mici au fost fabricate din metale mai puțin strategice. Cuprului și nichelului i-au succedat fierul și zincul, la monedele  de 1, 2, 5 și 10 pfenigi. Începând din 1919 și până în 1923, slăbiciunea mărcii, starea economiei și începutul hiperinflației nu au mai permis alte emisiuni de monede decât cele de zinc și de aluminiu. În unele regiuni ale Germaniei, au existat și emisiuni locale. Pentru aceste monede de necesitate (în ) au fost folosite și alte materiale, precum este ceramica.

Bancnote (1922-1923) 
Reichsbank a fost atât de depășită de fenomenul hiperinflației încât, începând din februarie 1923, a început să imprime bancnotele pe o singură față și să supratipărească vechile emisiuni.  În săptămânile care au urmat, banca a anticipat și a tipărit, pentru februarie 1924, bancnote cu valori nominale de 1 bilion de mărci (adică o mie de miliarde de mărci).

Bibliografie 
 Reichsfinanzhof: Sammlung der Entscheidungen und Gutachten des Reichsfinanzhofes, Verlag Carl Gerber, München 1928
 Krause, Chester L., and Clifford Mishler (1991). Standard Catalog of World Coins: 1801–1991 (18th ed.). Krause Publications. ISBN 0873411501.
 Pick, Albert (1994). Standard Catalog of World Paper Money: General Issues. Colin R. Bruce II and Neil Shafer (editors) (7th ed.). Krause Publications. ISBN 0-87341-207-9.

Vezi și
 Marcă germană
 Goldmark
 Reichsmark
 Vereinsthaler
 Marcă din Danzig

Foste unități monetare
Monede germane
Economia Germaniei
Imperiul German
Republica de la Weimar
Inflație
Fondări în 1914
Mărci (monedă)
Numismatică
Papiermark ( în română : „ Marcă de hârtie ” ) este denumirea dată monedei germane începând din iulie dată la care a fost abandonată echivalența între Goldmark ( în română : „ Marcă -aur ” ) și aur ca etalon . Bancnotele nu mai erau convertibile în aur și aveau curs forțat . Între iulieși ianuarie cursul dolarului american a urcat , la rata de schimb ) de la20 mărci ( Papiermark ) la98 mărci . Pentru comparație , francul francez a căzut lade franci pentru un dolar american , în aceeași perioadă . Papiermark a cunoscut o hiperinflație excesivă începând de la începutul anului care s- a accelerat exponențial , până lanoiembrie După această dată , Papiermark a început să fie înlocuit de Rentenmark , apoi laaugustde Reichsmark . Rata de conversie între cele două sisteme monetare s- a oprit la o mie de miliarde de Papiermark pentru un Rentenmark sau Reichsmark . Rentenmark și Reichsmark au coabitat până în Monede metalice În timpul Primului Război Mondial emiterea de monede de argint a continuat câtva timp ( există monede cu valori nominale de ½ șimarcă , însă toate au fost tezaurizate ) . În revanșă , monedele cu valori nominale mai mici au fost fabricate din metale mai puțin strategice . Cuprului și nichelului i- au succedat fierul și zincul , la monedele deșipfenigi . Începând dinși până în slăbiciunea mărcii , starea economiei și începutul hiperinflației nu au mai permis alte emisiuni de monede decât cele de zinc și de aluminiu . În unele regiuni ale Germaniei , au existat și emisiuni locale . Pentru aceste monede de necesitate ( în ) au fost folosite și alte materiale , precum este ceramica . Bancnote Reichsbank a fost atât de depășită de fenomenul hiperinflației încât , începând din februarie a început să imprime bancnotele pe o singură față și să supratipărească vechile emisiuni . În săptămânile care au urmat , banca a anticipat și a tipărit , pentru februarie bancnote cu valori nominale debilion de mărci ( adică o mie de miliarde de mărci ) . Bibliografie Reichsfinanzhof : Sammlung der Entscheidungen und Gutachten des Reichsfinanzhofes , Verlag Carl Gerber , München Krause , Chester L. , and Clifford Mishler Standard Catalog of World Coins:1991h ed. ) . Krause Publications . ISBN Pick , Albert Standard Catalog of World Paper Money : General Issues . Colin R. Bruce II and Neil Shafer ( editors)h ed. ) . Krause Publications . ISBN207-9 . Vezi și Marcă germană Goldmark Reichsmark Vereinsthaler Marcă din Danzig Foste unități monetare Monede germane Economia Germaniei Imperiul German Republica de la Weimar Inflație Fondări în Mărci ( monedă ) Numismatică