Biserica Nașterea Domnului din Sărata
Biserica „Nașterea Domnului” din Sărata, județul Sibiu a fost construită ca biserică unită în anul 1806. Biserica se află pe noua listă a monumentelor istorice sub codul LMI:

Istoric  
Satul e așezat la sud de șoseaua națională Făgăraș – Sibiu. Localitatea s-a format pe valea cu același nume, printre dealurile de la marginea de jos a câmpiei piemontane. Pe hotarul satului sunt izvoare care îi justifică numele. Valea Sărății este pomenită în actul de danie al lui Mircea cel Bătrân pentru satul învecinat Scoreiu. Prima atestare documentară o avem în tranzacția pe care Ioan Gereb de Vingart o făcuse cu comitele Petru în 1466. În continuare satul este menționat și printre daniile pe care Radu cel Frumos le face lui Stoica Naneș în 1473. În 1582 încep să apară menționați boierii satului în scaunul de judecată al țării. Dintr-un document al lui Mihai Viteazul, aflăm despre un lung conflict pe care cei din Sărata îl avuseseră cu cei din satul vecin, Scoreiu, pentru hotarele dintre cele două sate. Documentele păstrate în Arhivele statului din Alba Iulia, Fond Blaj, arată că la 1 mai 1796 biserica era gata de consacrare. Construcția a fost încheiată însă abia în anul 1806, an care se poate citi, pe frontonul naosului, deasupra altarului. Inscripția pictată deasupra intrării în pronaos, la interior, se referă numai la decorarea bisericii, neprecizând data și numele autorilor ansamblului. Nici despre preotul menționat în pisanie, Gavrilă Stănciulea, nu se cunosc multe date. Este consemnat că a fost sfințit în Ardeal, în 1793, fiind paroh la Sărata când s-a ridicat biserica. Terminată în 1806, biserica a fost pictată în întregime la interior, probabil până în 1808.  

La mijlocul secolului al XIX-lea majoritatea locuitorilor au abandonat unirea cu Roma, iar credincioși uniți și-au construit o biserică nouă, sfințită în anul 1868. La recensământul din 1930 au fost înregistrați 711 ortodocși și 111 greco-catolici, dintr-un total de 826 locuitori.

Deși nu se păstrează mărturii scrise, pictura bisericii din Sărata a fost realizată de zugravii din prima generație a familiei Grecu din Săsăuș. Pictura nu a fost restaurată timp de 200 de ani. Timpul și-a pus amprenta asupra ei, ajungându-se a nu se mai deosebi aproape nimic din ea. Restaurarea picturii a început în anul 2000, a durat trei ani, lucrările fiind executate de o echipă condusă de Ioana Muntean Zărnescu, pictor-restaurator. Pe lângă restaurarea picturii, în acest timp au mai fost realizate și alte lucrări: schimbarea podelei, refacerea instalației electrice, lucrări de izolație, dotarea bisericii cu încălzire centrală, tocmai pentru a proteja pictura de degradare. 

Biserica a fost resfințită în data de 5 octombrie 2003 de episcopul vicar Visarion Rășinăreanul. Preoții slujitori: Avram Stănciulea 1812-1857, Ioan Calefariu 1857-1875, Dionisie Calefariu 1858-1892, Ioan Lupea 1892-1897, Ioan Mandeal 1897-1907, Gavrilă Paștea 1907-1947, Viorel Paștea 1947-1990, Ioan Miu 1990- .

Trăsături 
Biserica are următoarele dimensiuni în interior: pronaosul are 5,50 m / 6,80 m, naosul 9,65 m / 6,85 m, altarul 3,90 m / 4,30 m. Zidurile măsoară în grosime 0,75 m. Legături de fier, puse înainte de primul război mondial, împiedică lărgirea unor crăpături în bolți și asigură soliditatea bisericii.  Deasupra naosului și pronaosului sunt cupole așezate pe arcuri puternice. Cupola ce acoperă naosul e mai strâmtă decât culmea arcurilor și se reazemă pe cărămizi lăsate de pe arcuri spre interiorul bisericii. De la paviment la vârful cupolei naosului e o înălțime de 6 m, la a pronaosului 5,80 m, iar la bolta altarului 4,20 m. Absida altarului are la bază 5 laturi. Deasupra pereților de lângă naos se deschide o boltă în formă de leagăn întors (berceau). Altarul are trei ferestre: spre nord, sud și est, naosul câte două de fiecare perete, pronaosul câte una. 

Turnul, nava lăcașului și altarul sunt acoperite cu țiglă. Turnul are un etaj, cu acoperișul în formă de piramidă cu opt laturi pe bază patrulateră. Acoperișul cu două pante al bisericii se termină în pignon (fronton), deasupra altarului. Acoperișul altarului e cu 1,50 m mai scund decât al bisericii  și are muchiile impuse de forma absidei.

Programul iconografic 
Deasupra intrării, pe turn, se găsește un chip al Maicii Domnului, pe tron, cu pruncul Isus în brațe, între doi îngeri zugrăviți întregi. În pronaos, în vârful cupolei, Maica Domnului, ridicând mâinile în sus, în atitudine de adorație. Pe pieptul Maicii Domnului, în medalion, pruncul Isus binecuvântând cu amândouă mâinile. De jur împrejurul Maicii Domnului sunt îngerii, grupați în cete, pe un paviment cenușiu, având la spatele lor bolta înstelată. Sub cetele îngerești, un șir de apostoli, despărțiți unii de alții prin coloane de arcadă. Pandantivii sunt ocupați de cuvioșii părinți: Andrei Criteanul, Ioan, Cozma și Ioan Damaschinul. Pe peretele nordic au fost înfățișate raiul și iadul, despărțite numai prin ambrazura ferestrei.

Pe cupola naosului, Isus Hristos Pantocrator. Împrejur, cetele îngerești, alcătuind patru grupe, se despart prin capete de Heruvimi și Serafimi. Urmează un șir de apostoli, toți cu epitrahil și evanghelii legate în aur ori deschise. Pe arcul dinspre tinda femeilor, au fost înfățișate episoade din Judecata lui Iisus. 

În altar au fost pictați diaconi și arhierei. Mai apar și prooroci. Sunt înfățișate și Duminecile Penticostarului. Pe boltă, Dumnezeu Tatăl binecuvântă cu dreapta, iar cu stânga ține globus cruciger.

Patrimoniu  
Antimisul  de la Dionisie Novacovici, 1762.

Cărți vechi:
1. Un Antaloghiu, fără foaia de titlu.      .

2.Cazania lui Varlaam, fără foaia de titlu.     .

3.Evanghelie de la București, 1760.

4.Liturghier, tipărit la Bart, Sibiu, 1798. Pe el a însemnat numele lui Avram Stănciulea, diacon (cu cirilice și latinești), la 1820 și 1821.

5.Octoih de la Râmnic, 1763, dat de Ion Căpățână pentru pomenire, în fața lui Mani Lupea și Onea Paște(a) la 1782.

Note

Bibliografie 
Valeriu Literat - Biserici vechi românești din Țara Oltului, Editura Dacia, Cluj Napoca 1996.
Valeriu Literat - Din Țara Oltului,  Brașov, 1938 (extras din rev. „Țara Bârsei")
Ștefan Meteș - Viata bisericească a românilor din Țara Oltului, Sibiu, 1930.
Gheorghe Muntean, Viorel Marcu: Sărata, veche comună din Țara Făgărașului, Sibiu 2003.
Preot paroh Nicolae Miu - Istoricul bisericii „Nașterea Domnului” din Sărata

Vezi și 
 Sărata, Sibiu

Legături externe 
 Fișă monument 
 Monumente istorice din România - Fișă și localizare de monument

Imagini din exterior

Imagini din interior 

Biserici din județul Sibiu
Monumente istorice din județul Sibiu
Biserici din secolul al XIX-lea din România
Biserica „ Nașterea Domnului ” din Sărata , județul Sibiu a fost construită ca biserică unită în anul Biserica se află pe noua listă a monumentelor istorice sub codul LMI : Istoric Satul e așezat la sud de șoseaua națională Făgăraș – Sibiu . Localitatea s- a format pe valea cu același nume , printre dealurile de la marginea de jos a câmpiei piemontane . Pe hotarul satului sunt izvoare care îi justifică numele . Valea Sărății este pomenită în actul de danie al lui Mircea cel Bătrân pentru satul învecinat Scoreiu . Prima atestare documentară o avem în tranzacția pe care Ioan Gereb de Vingart o făcuse cu comitele Petru în În continuare satul este menționat și printre daniile pe care Radu cel Frumos le face lui Stoica Naneș în Înîncep să apară menționați boierii satului în scaunul de judecată al țării . Dintr- un document al lui Mihai Viteazul , aflăm despre un lung conflict pe care cei din Sărata îl avuseseră cu cei din satul vecin , Scoreiu , pentru hotarele dintre cele două sate . Documentele păstrate în Arhivele statului din Alba Iulia , Fond Blaj , arată că lamaibiserica era gata de consacrare . Construcția a fost încheiată însă abia în anul an care se poate citi , pe frontonul naosului , deasupra altarului . Inscripția pictată deasupra intrării în pronaos , la interior , se referă numai la decorarea bisericii , neprecizând data și numele autorilor ansamblului . Nici despre preotul menționat în pisanie , Gavrilă Stănciulea , nu se cunosc multe date . Este consemnat că a fost sfințit în Ardeal , în fiind paroh la Sărata când s- a ridicat biserica . Terminată în biserica a fost pictată în întregime la interior , probabil până în La mijlocul secolului al XIX -lea majoritatea locuitorilor au abandonat unirea cu Roma , iar credincioși uniți și- au construit o biserică nouă , sfințită în anul La recensământul dinau fost înregistrațiortodocși șigreco-catolici , dintr- un total delocuitori . Deși nu se păstrează mărturii scrise , pictura bisericii din Sărata a fost realizată de zugravii din prima generație a familiei Grecu din Săsăuș . Pictura nu a fost restaurată timp dede ani . Timpul și- a pus amprenta asupra ei , ajungându -se a nu se mai deosebi aproape nimic din ea . Restaurarea picturii a început în anul a durat trei ani , lucrările fiind executate de o echipă condusă de Ioana Muntean Zărnescu , pictor-restaurator . Pe lângă restaurarea picturii , în acest timp au mai fost realizate și alte lucrări : schimbarea podelei , refacerea instalației electrice , lucrări de izolație , dotarea bisericii cu încălzire centrală , tocmai pentru a proteja pictura de degradare . Biserica a fost resfințită în data deoctombriede episcopul vicar Visarion Rășinăreanul . Preoții slujitori : Avram Stănciulea Ioan Calefariu Dionisie Calefariu Ioan Lupea Ioan Mandeal Gavrilă Paștea Viorel Paștea Ioan Miu \ . Trăsături Biserica are următoarele dimensiuni în interior : pronaosul are50 m /80 m , naosul65 m /85 m , altarul90 m /30 m . Zidurile măsoară în grosime75 m . Legături de fier , puse înainte de primul război mondial , împiedică lărgirea unor crăpături în bolți și asigură soliditatea bisericii . Deasupra naosului și pronaosului sunt cupole așezate pe arcuri puternice . Cupola ce acoperă naosul e mai strâmtă decât culmea arcurilor și se reazemă pe cărămizi lăsate de pe arcuri spre interiorul bisericii . De la paviment la vârful cupolei naosului e o înălțime dem , la a pronaosului80 m , iar la bolta altarului20 m . Absida altarului are la bazălaturi . Deasupra pereților de lângă naos se deschide o boltă în formă de leagăn întors ( berceau ) . Altarul are trei ferestre : spre nord , sud și est , naosul câte două de fiecare perete , pronaosul câte una . Turnul , nava lăcașului și altarul sunt acoperite cu țiglă . Turnul are un etaj , cu acoperișul în formă de piramidă cu opt laturi pe bază patrulateră . Acoperișul cu două pante al bisericii se termină în pignon ( fronton ) , deasupra altarului . Acoperișul altarului e cu50 m mai scund decât al bisericii și are muchiile impuse de forma absidei . Programul iconografic Deasupra intrării , pe turn , se găsește un chip al Maicii Domnului , pe tron , cu pruncul Isus în brațe , între doi îngeri zugrăviți întregi . În pronaos , în vârful cupolei , Maica Domnului , ridicând mâinile în sus , în atitudine de adorație . Pe pieptul Maicii Domnului , în medalion , pruncul Isus binecuvântând cu amândouă mâinile . De jur împrejurul Maicii Domnului sunt îngerii , grupați în cete , pe un paviment cenușiu , având la spatele lor bolta înstelată . Sub cetele îngerești , un șir de apostoli , despărțiți unii de alții prin coloane de arcadă . Pandantivii sunt ocupați de cuvioșii părinți : Andrei Criteanul , Ioan , Cozma și Ioan Damaschinul . Pe peretele nordic au fost înfățișate raiul și iadul , despărțite numai prin ambrazura ferestrei . Pe cupola naosului , Isus Hristos Pantocrator . Împrejur , cetele îngerești , alcătuind patru grupe , se despart prin capete de Heruvimi și Serafimi . Urmează un șir de apostoli , toți cu epitrahil și evanghelii legate în aur ori deschise . Pe arcul dinspre tinda femeilor , au fost înfățișate episoade din Judecata lui Iisus . În altar au fost pictați diaconi și arhierei . Mai apar și prooroci . Sunt înfățișate și Duminecile Penticostarului . Pe boltă , Dumnezeu Tatăl binecuvântă cu dreapta , iar cu stânga ține globus cruciger . Patrimoniu Antimisul de la Dionisie Novacovici , Cărți vechi : 1 . Un Antaloghiu , fără foaia de titlu. \ . 2.Cazania lui Varlaam , fără foaia de titlu. \ . 3.Evanghelie de la București , 4.Liturghier , tipărit la Bart , Sibiu , Pe el a însemnat numele lui Avram Stănciulea , diacon ( cu cirilice și latinești ) , lași 5.Octoih de la Râmnic , dat de Ion Căpățână pentru pomenire , în fața lui Mani Lupea și Onea Paște( a ) la Note Bibliografie Valeriu Literat - Biserici vechi românești din Țara Oltului , Editura Dacia , Cluj Napoca Valeriu Literat - Din Țara Oltului , Brașov, ( extras din rev . „ Țara Bârsei " ) Ștefan Meteș - Viata bisericească a românilor din Țara Oltului , Sibiu , Gheorghe Muntean , Viorel Marcu : Sărata , veche comună din Țara Făgărașului , Sibiu Preot paroh Nicolae Miu - Istoricul bisericii „ Nașterea Domnului ” din Sărata Vezi și Sărata , Sibiu Legături externe Fișă monument Monumente istorice din România - Fișă și localizare de monument Imagini din exterior Imagini din interior Biserici din județul Sibiu Monumente istorice din județul Sibiu Biserici din secolul al XIX -lea din România