Romeo Popescu
Romeo Popescu (19 octombrie 1898, Rovinari – 9 decembrie 1931, Lehliu Gară) a fost un aviator român, deținător a trei recorduri naționale de zbor: de altitudine, de distanță în circuit închis și de durată de zbor.

Cariera 
Urmează liceul la Târgu Jiu, apoi Școala de ofițeri de infanterie, ca vânător de munte. Odată cu intrarea României în Primul Război Mondial, la 1 septembrie este avansat locotenent. Cere să treacă la aviație și i se aprobă. La 1 octombrie 1918 este trimis în Anglia și Franța, la Școala de pregătire tehnică de la Oxford și Școala de aviație militară de la Istres. La 7 februarie obține brevetul de aviator. Se perfecționează la Școala superioară de aeronautică de la Pau, unde termină primul din cei 600 de cursanți. La 28 iulie 1919 obține brevetul militar superior și de specializare în acrobație aeriană. Urmează și Școala de perfecționare militară de la Paty și cursul de zbor fără vizibilitate la Toussus-le-Noble. Servește în armata franceză până la 15 august 1919, după care revine în țară. Brevetele de aviator îi sunt omologate în România, iar la 1 octombrie este încadrat locotenent de aviație. Este înaintat căpitan la 1 aprilie 1923.

Îndeplinește funcțiile de comandant al Școlii de tir de la Mamaia, înființată în 1925 și de comandant de instrucție practică și șef de pilotaj la aviația de vânătoare. Participă la mitingurile organizate de Aeroclubul Albastru, efectuând zboruri de agrement.

Zboruri notabile 

La 20 august 1926, împreună cu cpt. av. Gheorghe Bănciulescu participă la „Cupa Bibescu” competiție între piloții francezi și cei români, desfășurată pe traseul București – Paris – București. Zburând cu un avion Potez XV, numit „Vlaicu” a parcurs distanța de 2300 km dintre București și Paris în 13 ore și 20 de minute de zbor, cu u viteză medie de 173 km/h.

În august 1927, pilotând un avion Gourdou Lesseur urcă până la 9403 m, stabilind recordul de altitudine al României, recordul mondial fiind de 11 700 m.

În 1928 participă la concursul Micii Antante și Poloniei, la care au participat 22 de echipaje din România, Iugoslavia, Cehoslovacia și Polonia.
În octombrie 1928, pilotând tot avionul Gourdou realizează un nou record de altitudine, de 10 618 m.

În zilele de 11 și 12 octombrie 1930 zboară cu un avion Farman pentru pasageri al aviației civile 3800 km în 20 de ore și 50 de minute, realizând recordurile naționale de distanță, respectiv de durată de zbor în circuit închis.

Zborul fatal 

La 9 decembrie 1931 încearcă să doboare recordul mondial de viteză pe distanța de 500 km, care la acea dată era de 306,696 km/h și aparținea francezului Sadi Leconte, cu un avion Nieuport Delage. În acest scop alege prototipul IAR CV 11, echipat cu motorul Hispano-Suiza 12Mc, de 500 CP, iar traseul urma să fie București – Fetești – București. Decolează de pe aerodromul Pipera la ora 11 și 30 de minute. Zboară peste punctul de control de la Fetești, apoi peste punctul de control de la Pantelimon, apoi iar la Fetești și iar înapoi. În dreptul gării Lehliu, motorul, care funcționase permanent în regim maxim, se gripează datorită ruperii unei biele, rupere cauzată de o ungere insuficientă, obligând pilotul să aterizeze pe arătură. O jambă a trenului de aterizare cedează, avionul capotează, iar pilotul își piede viața. Pe durata de o oră și 28 de minute, cât a durat zborul, viteza medie a fost de 319 km/h, însă, deoarece zborul n-a fost terminat, n-a putut fi omologat ca record mondial.

Note

Bibliografie 
  * * *, Aripi românești. Contribuții la istoricul aeronauticii, București: Editura Militară, 1973
 Nicolae Balotescu, Dumitru Burlacu, Dumitru N. Crăciun, Jean Dăscălescu, Dumitru Dediu, Constantin Gheorghiu, Corneliu Ionescu,  Vasile Mocanu,  Constantin Nicolau, Ion Popescu-Rosetti,  Dumitru Prunariu, Stelian Tudose, Constantin Ucrain,  Gheorghe Zărnescu, Istoria Aviației Române, București: Editura Științifică și Enciclopedică, 1984
 Constantin C. Gheorghiu, Din faptele unor aviatori români, Brașov: Fundația ASPERA ProEdu, 2005, ISBN 973-7995-46-5

Nașteri în 1898
Decese în 1931
Piloți români de aviație
Decese cauzate de accidente aviatice
Romeo Popescuoctombrie Rovinari –decembrie Lehliu Gară ) a fost un aviator român , deținător a trei recorduri naționale de zbor : de altitudine , de distanță în circuit închis și de durată de zbor . Cariera Urmează liceul la Târgu Jiu , apoi Școala de ofițeri de infanterie , ca vânător de munte . Odată cu intrarea României în Primul Război Mondial , laseptembrie este avansat locotenent . Cere să treacă la aviație și i se aprobă . Laoctombrieeste trimis în Anglia și Franța , la Școala de pregătire tehnică de la Oxford și Școala de aviație militară de la Istres . Lafebruarie obține brevetul de aviator . Se perfecționează la Școala superioară de aeronautică de la Pau , unde termină primul din ceide cursanți . Laiulieobține brevetul militar superior și de specializare în acrobație aeriană . Urmează și Școala de perfecționare militară de la Paty și cursul de zbor fără vizibilitate la Toussus-le-Noble . Servește în armata franceză până laaugust după care revine în țară . Brevetele de aviator îi sunt omologate în România , iar laoctombrie este încadrat locotenent de aviație . Este înaintat căpitan laaprilie Îndeplinește funcțiile de comandant al Școlii de tir de la Mamaia , înființată înși de comandant de instrucție practică și șef de pilotaj la aviația de vânătoare . Participă la mitingurile organizate de Aeroclubul Albastru , efectuând zboruri de agrement . Zboruri notabile Laaugust împreună cu cpt. av . Gheorghe Bănciulescu participă la „ Cupa Bibescu” competiție între piloții francezi și cei români , desfășurată pe traseul București – Paris – București . Zburând cu un avion Potez XV , numit „ Vlaicu” a parcurs distanța dekm dintre București și Paris înore șide minute de zbor , cu u viteză medie dekm/h . În august pilotând un avion Gourdou Lesseur urcă până lam , stabilind recordul de altitudine al României , recordul mondial fiind de700 m . Înparticipă la concursul Micii Antante și Poloniei , la care au participatde echipaje din România , Iugoslavia , Cehoslovacia și Polonia . În octombrie pilotând tot avionul Gourdou realizează un nou record de altitudine , de618 m . În zilele deșioctombriezboară cu un avion Farman pentru pasageri al aviației civilekm înde ore șide minute , realizând recordurile naționale de distanță , respectiv de durată de zbor în circuit închis . Zborul fatal Ladecembrieîncearcă să doboare recordul mondial de viteză pe distanța dekm , care la acea dată era de696 km/h și aparținea francezului Sadi Leconte , cu un avion Nieuport Delage . În acest scop alege prototipul IAR CV echipat cu motorul Hispano-Suizac , deCP , iar traseul urma să fie București – Fetești – București . Decolează de pe aerodromul Pipera la orașide minute . Zboară peste punctul de control de la Fetești , apoi peste punctul de control de la Pantelimon , apoi iar la Fetești și iar înapoi . În dreptul gării Lehliu , motorul , care funcționase permanent în regim maxim , se gripează datorită ruperii unei biele , rupere cauzată de o ungere insuficientă , obligând pilotul să aterizeze pe arătură . O jambă a trenului de aterizare cedează , avionul capotează , iar pilotul își piede viața . Pe durata de o oră șide minute , cât a durat zborul , viteza medie a fost dekm/h , însă , deoarece zborul n- a fost terminat , n- a putut fi omologat ca record mondial . Note Bibliografie * * * , Aripi românești . Contribuții la istoricul aeronauticii , București : Editura Militară , Nicolae Balotescu , Dumitru Burlacu , Dumitru N. Crăciun , Jean Dăscălescu , Dumitru Dediu , Constantin Gheorghiu , Corneliu Ionescu , Vasile Mocanu , Constantin Nicolau , Ion Popescu-Rosetti , Dumitru Prunariu , Stelian Tudose , Constantin Ucrain , Gheorghe Zărnescu , Istoria Aviației Române , București : Editura Științifică și Enciclopedică , Constantin C. Gheorghiu , Din faptele unor aviatori români , Brașov : Fundația ASPERA ProEdu , ISBN46-5 Nașteri în Decese în Piloți români de aviație Decese cauzate de accidente aviatice