Achim Müller
Achim Müller (n. 14 februarie 1938, Detmold) este un om de știință german care își desfășoară activitatea de cercetare împreuna cu grupul său la Facultatea de Chimie a Universității din Bielefeld.

Cariera academică 
Achim Müller a studiat chimia și fizica la Universitatea din Göttingen, unde în 1965 a obținut titlul de doctor în chimie iar în 1967 titlul de doctor habilitat. În 1971 a devenit profesor la Universitatea din Dortmund, iar din 1977 este profesor de Chimie Anorganică la Universitatea din Bielefeld. Activitatea sa de cercetare abordeaza chimia metalelor tranziționale în sinteză, spectroscopia și teoria în special în legătură cu nanochimia (a se vedea, de asemenea, Ref. [8-13]), chimia bioanorganică inclusiv fixarea biologică a azotului, magneți moleculari, fizică moleculară, precum și domeniul istoriei și filozofiei științei. Achim Müller a publicat aproximativ 900 de lucrări originale în peste 100 de reviste din diverse domenii, mai mult de 40 articole monografice de sinteza (review) și este coeditor a 14 cărți (a se vedea link-urile externe de mai jos). Achim Müller este membru al mai multor academii naționale și internaționale (de exemplu, Leopoldina Nationale Akademie der Wissenschaften, Polish Academy of Sciences, The Indian National Science Academy), deține numeroase titluri (doctor, profesor și membru onorific) și premii (de exemplu, Alfred Stock Memorial Prize 2000, Prix Gay-Lussac/Humboldt 2001, Sir Geoffrey Wilkinson Prize 2001, Centenary Lecture of the Royal Society of Chemistry Londra 2008/9). În 2012 el a fost distins de către European Research Council (ERC) cu prestigiosul "Advanced Grant" (pentru onoruri a se vedea link-urile externe).

Arii de Cercetare 

Descoperirile sale cele mai importante până în prezent se referă la metoda tip bottom-up de formare a nanoclusterilor poroși și utilizarea acestora ca materiale versatile (a se vedea Ref. [1]). Acestea includ:
procese, inclusiv catalitice, în condiții de spațiu închis, în special capsule cu pori care se închid treptat și funcționalități interne controlabile
controlarea hidrofobicității interiorului nanoclusterilor pentru a influența, de exemplu, apa încapsulată  permițand studiul efectului hidrofobic 
adaptabilitatea chimică în nanomateriale
chimia multi-supramoleculară pe suprafețe sferice
modelarea transportului cationilor prin membrane și separarea lor în spații restranse
studiul noilor stări în soluțiile ionilor anorganici prin formarea de vezicule
chimia coordinativă pe suprafețe, în porii și în cavitățile nanocapsulelor
chimia încapsulării în general, inclusiv reacții în spații reduse
legarea versatilă a nanoclusterilor în diferite faze, de.ee. filme, monostraturi și în faza gazoasă
exemple de Darwinism supramolecular/chimic
magneți moleculari fără precedent.

Descoperirea sferelor moleculare uriașe (Keplerates) de tipul Mo132 (cu diametrul de cca. 3 nm) și a derivaților acestora, a clusterului de tip roată Mo154 (Ref. 1 și ) și a clusterului Mo368 cu structură asemănătoare unui arici (dimensiune cca 6 nm) a dus la o schimbare de model nu numai în ceea ce privește dimensiunile acestora dar mai ales datorită proprietăților lor unice ca nanomateriale. Aceste molecule unice au dimensiuni mari, care se pot demonstra prin compararea unei molecule diatomice de oxigen (lungime 0.12 nm), ca unitate metrica, cu Mo368 care este de 50 ori mai mare. Lucrările lui Müller demonstrează, de exemplu, modul în care procesele celulare, cum ar fi transportul ionilor, pot fi modelate în capsule de tip sferic cu pori Toți acesti clusteri aparțin clasei de compuși cunoscută sub numele de polioxometalați, iar o parte din ei apartin familiei „albastru de molibden” . Acești compuși sunt studiați de mai multe grupuri în toată lumea în special în legătură cu Știința Materialelor (a se vedea Ref [1].).

Publicații 
Lista de publicații și, de asemenea, răspunsul la publicații sub formă de „highlights” se găsesc pe pagina personala a lui Achim Müller: 
A se vedea de asemenea, Thomson Reuters, Highly Cited Research:

Referințe

despre el:

 From Scheele and Berzelius to Müller: polyoxometalates (POMs) revisited and the "missing link" between the bottom up and top down approaches, P. Gouzerh, M. Che, l’actualité chimique , 2006, June Issue, No. 298, 9.
 Inorganic Molecular Capsules: From Structure to Function, L. Cronin, Angew. Chem. Int. Ed., 2006, 45, 3576.
 Bringing inorganic chemistry to life, N. Hall, Chem. Commun., 2003, 803 (Focus Article).
 See also Author Profile, Angew. Chem. Int. Ed., 2013, 52, 800.

Legături externe 
Homepage
Laudatio J. Cluster Science
Geoffrey Wilkinson Prize Appreciation
Honorary issue of Inorganica Chimica Acta (biography)

Oameni de știință germani din secolul al XX-lea
Germani în viață
Nașteri în 1938
Chimiști germani
Absolvenți ai Universității din Göttingen
Achim Müller ( n.februarie Detmold ) este un om de știință german care își desfășoară activitatea de cercetare împreuna cu grupul său la Facultatea de Chimie a Universității din Bielefeld . Cariera academică Achim Müller a studiat chimia și fizica la Universitatea din Göttingen , unde îna obținut titlul de doctor în chimie iar întitlul de doctor habilitat . Îna devenit profesor la Universitatea din Dortmund , iar dineste profesor de Chimie Anorganică la Universitatea din Bielefeld . Activitatea sa de cercetare abordeaza chimia metalelor tranziționale în sinteză , spectroscopia și teoria în special în legătură cu nanochimia ( a se vedea , de asemenea , Ref. [ 8-13 ] ) , chimia bioanorganică inclusiv fixarea biologică a azotului , magneți moleculari , fizică moleculară , precum și domeniul istoriei și filozofiei științei . Achim Müller a publicat aproximativde lucrări originale în pestede reviste din diverse domenii , mai mult dearticole monografice de sinteza ( review ) și este coeditor acărți ( a se vedea link -urile externe de mai jos ) . Achim Müller este membru al mai multor academii naționale și internaționale ( de exemplu , Leopoldina Nationale Akademie der Wissenschaften , Polish Academy of Sciences , The Indian National Science Academy ) , deține numeroase titluri ( doctor , profesor și membru onorific ) și premii ( de exemplu , Alfred Stock Memorial Prize Prix Gay-Lussac/Humboldt Sir Geoffrey Wilkinson Prize Centenary Lecture of the Royal Society of Chemistry Londra9 ) . Înel a fost distins de către European Research Council ( ERC ) cu prestigiosul " Advanced Grant " ( pentru onoruri a se vedea link -urile externe ) . Arii de Cercetare Descoperirile sale cele mai importante până în prezent se referă la metoda tip bottom -up de formare a nanoclusterilor poroși și utilizarea acestora ca materiale versatile ( a se vedea Ref. [ 1 ] ) . Acestea includ : procese , inclusiv catalitice , în condiții de spațiu închis , în special capsule cu pori care se închid treptat și funcționalități interne controlabile controlarea hidrofobicității interiorului nanoclusterilor pentru a influența , de exemplu , apa încapsulată permițand studiul efectului hidrofobic adaptabilitatea chimică în nanomateriale chimia multi-supramoleculară pe suprafețe sferice modelarea transportului cationilor prin membrane și separarea lor în spații restranse studiul noilor stări în soluțiile ionilor anorganici prin formarea de vezicule chimia coordinativă pe suprafețe , în porii și în cavitățile nanocapsulelor chimia încapsulării în general , inclusiv reacții în spații reduse legarea versatilă a nanoclusterilor în diferite faze , de.ee . filme , monostraturi și în faza gazoasă exemple de Darwinism supramolecular/chimic magneți moleculari fără precedent . Descoperirea sferelor moleculare uriașe ( Keplerates ) de tipul Mo132 ( cu diametrul de cca.nm ) și a derivaților acestora , a clusterului de tip roată Mo154 ( Ref.și ) și a clusterului Mo368 cu structură asemănătoare unui arici ( dimensiune ccanm ) a dus la o schimbare de model nu numai în ceea ce privește dimensiunile acestora dar mai ales datorită proprietăților lor unice ca nanomateriale . Aceste molecule unice au dimensiuni mari , care se pot demonstra prin compararea unei molecule diatomice de oxigen ( lungime12 nm ) , ca unitate metrica , cu Mo368 care este deori mai mare . Lucrările lui Müller demonstrează , de exemplu , modul în care procesele celulare , cum ar fi transportul ionilor , pot fi modelate în capsule de tip sferic cu pori Toți acesti clusteri aparțin clasei de compuși cunoscută sub numele de polioxometalați , iar o parte din ei apartin familiei „ albastru de molibden” \ . Acești compuși sunt studiați de mai multe grupuri în toată lumea în special în legătură cu Știința Materialelor ( a se vedea Ref [ 1 ] . ) . Publicații Lista de publicații și , de asemenea , răspunsul la publicații sub formă de „ highlights” se găsesc pe pagina personala a lui Achim Müller : A se vedea de asemenea , Thomson Reuters , Highly Cited Research : Referințe despre el : From Scheele and Berzelius to Müller : polyoxometalates ( POMs ) revisited and the " missing link " between the bottom up and top down approaches , P. Gouzerh , M. Che , l’actualité chimique , June Issue , No . Inorganic Molecular Capsules : From Structure to Function , L. Cronin , Angew . Chem . Int . Ed. , Bringing inorganic chemistry to life , N. Hall , Chem . Commun. , ( Focus Article ) . See also Author Profile , Angew . Chem . Int . Ed. , Legături externe Homepage Laudatio J. Cluster Science Geoffrey Wilkinson Prize Appreciation Honorary issue of Inorganica Chimica Acta ( biography ) Oameni de știință germani din secolul al XX -lea Germani în viață Nașteri în Chimiști germani Absolvenți ai Universității din Göttingen