Rezervația naturală Vîșcăuți
Vîșcăuți este o rezervație naturală silvică în raionul Orhei, Republica Moldova. Este amplasată în ocolul silvic Susleni, parcela 43. Are o suprafață de 24 ha (sau 20,2 ha conform amenajamentului forestier) și este administrată de Întreprinderea Silvică Orhei.

Caracteristici geografice 
Rezervația se află în valea îngustă a unui râuleț, pe malul drept al Nistrului, la sud de satul Vîșcăuți, raionul Orhei. Este situată pe un versant cu expoziție nord-estică cu înclinație de 8-15 grade. Sunt predominante solurile superficiale de tipul rendzine levigate (humico-carbonatice), iar pe alocuri se întâlnesc soluri aluviale.

Diversitate floristică 
Aria protejată este atribuită la categoria ecosisteme forestiere și ierboase pe substraturi pietroase. Este constituită din ecosisteme forestiere cu arborete de stejar pedunculat (Quercus robur), câteva tufărișuri și mici comunități ierboase.

Flora este reprezentată de circa 194 de specii de plante vasculare, inclusiv 17 specii de arbori, 16 specii de arbuști și 161 de specii ierboase. Cinci specii de plante sunt rare: ruginița (Asplenium trichomanes), feriguța de stâncă (Cystopteris_fragilis), dumbrăvița (Epipactis_helleborine), clocotișul (Staphylea pinnata) și năvalnicul (limba cerbului, Asplenium scolopendrium), ultima fiind inclusă în Cartea Roșie a Republicii Moldova.

Arbori 
Cele 17 specii de arbori prezente în rezervație sunt:

Acer campestre
Acer negundo
Acer platanoides
Acer tataricum
Ailanthus altissima
Carpinus betulus
Cerasus avium
Fraxinus excelsior
Pinus austriaca
Pinus sylvestris
Pyrus pyraster
Quercus robur
Robinia pseudacacia
Tilia cordata
Tilia tomentosa
Ulmus carpinifolia
Ulmus laevis

Specia dominantă de arbori este stejarul pedunculat (Quercus robur). Arboretul natural fundamental (echien) de stejar pedunculat are o compoziție aproximativă de 50% stejar pedunculat, 20% carpen, 10% arțar, 10% jugastru și 10% frasin. În 2011, vârsta arboretului era estimată la 70 de ani; stejarii aveau o înălțime de 14 m, diametrul tulpinii 22 cm și volumul masei lemnoase 102 m3/ha.

Arbuști 
Arbuștii cresc pe o mică suprafață la marginea rezervației. Lista completă a speciilor de arbuști identificate în aria protejată este următoarea:

Cornus mas
Corylus avellana
Cotinus coggygria
Crataegus monogyna
Alaeagnus angustifolia
Euonymus europaea
Euonymus verrucosa
Ligustrum vulgare
Prunus spinosa
Rhamnus cathartica
Rosa canina
Salix caprea
Sambucus nigra
Staphylea pinnata
Swida sanguinea
Viburnum lantana

Ierburi 
Stratul ierbos este format din 161 de specii:

Achillea setacea
Achillea colina
Agrimonia eupatoria
Aegopodium podagraria
Ajuga genevensis
Alisma plantago-aquatica
Alliaria petiolata
Allium rotundum
Agrostis stolonifera
Anemonoides ranunculoides
Arctium tomentosum
Artemisia austriaca
Artemisisa annua
Artemisia vulgaris
Asparagus officinalis
Asarum europaeum
Aspleiun trichomanes
Astragalus glycyphyllos
Ballota nigra
Bidens tripartita
Bupleurum falcatum
Bracypodium sylvaticum
Buglosoides arvensis
Calamagrostis epigeios
Campanula glomerata
Campanula persicifolia
Capsella bursa-pastoris
Cardaria draba
Carex brevicollis
Carex pilosa
Centaurea diffusa
Chelidonium majus
Cichorium inthybus
Cirsium arvense
Clematis recta
Clinopodium vulgare
Convallaria majalis
Convolvulus arvensis
Coronilla varia
Corydalis solida
Corydalis cava
Cuscuta campestris
Cynodon dactylon
Cystopteris fragilis
Dactylis glomerata
Daucus carota
Dianthus membranaceus
Dryopteris filix-mas
Echium vulgare
Echinocloa crusgalli
Eupatorium canabinum
Dipsacus fullonum
Equisetum arvensis
Elytrigia repens
Elytrigia intermedia
Epipactis heleborine
Epilobium hirsutum
Equisetum arvense
Eryngium campestre
Euphorbia amygdaloides
Euphorbia stepposa
Falcaria vulgaris
Festuca valesiaca
Ficaria verna
Filago arvensis
Filipendula vulgare
Fragaria vesca
Gagea lutea
Gagea villosa
Galium aparine
Geranium pusillum
Geranium robertianum
Geum urbanum
Glechoma hirsuta
Hedera helix
Hieracium pilosella
Hypericum perforatum
Inula britanica
Inula salicina
Inula oculus-christi
Isopyrum thalictroides
Knautia arvensis
Lamium purpureum
Lapsana communis
Lavatera thuringiaca
Leonurus cardiaca
Linaria genistifolia
Linaria vulgaris
Linum austriacum
Lisimachia numularia
Lithospermum officinale
Lolium perene
Lotus corniculatus
Lycopus europaeus
Lythrum salicaria
Lysimachia numularis
Medicago romanica
Melampyrum nemorosum
Melica uniflora
Melilotus officinalis
Mentha aquatica
Myosotis arvensis
Nigella arvensis
Nonea pulla
Ononis arvensis
Origanum vulgare
Parietaria officinalis
Phlomis pungens
Phyllitis scolopendrium
Plantago lanceolata
Plantago major
Poa nemoralis
Polygonatum latifolia
Polygonum aviculare
Potentilla recta
Potentila impolita
Prunella vulgarius
Pulmonaria officinalis
Pyrethrum corymbosum
Ranunculus repens
Ranunculus reptans
Rubus caesius
Rumex crispus
Salvia nemorosa
Salvia sclarea
Salvia pratensis
Sambucus ebulus
Scilla bifolia
Stellaria media
Scrophularia nodosa
Scutellaria altissima
Sedum maximum
Setaria viridis
Silene noctiflora
Solanum dulcamara
Solanum nigrum
Sonchus arvensis
Stachys germanica
Stachys silvatica
Stachys recta
Stellaria holostea
Tanacetum vulgare
Taraxacum officinale
Teucrium chamaedrys
Typha latifolia
Thymus marschalianus
Trifolium arvense
Trifolium repens
Tussilago farfara
Taraxacum officinale
Urtica dioica
Verbascum phlomoides
Verbascum sp.
Verbena officinalis
Veronica hederifolia
Veronica anagalis-aquatica
Vinca minor
Viola mirabilis
Viola reichenbachiana
Xanthium strumarium
Xeranthemum annum

Analiza florei 
Speciile de plante pot fi analizate după mai multe criterii, prezentate în următorul set de grafice:

Diversitate fitocenotică 
Comunitățile vegetale sunt atribuite la următoarele asociații:
as. Aceri tatarico –Quercetum roboris Zolyomi 1957
as. Pruno-spinosae-Crataegetum monogynae (Soo 1927) Hueck 1931
Sambucetum ebuli (Kaiser 1926) Felfoldy 1942

Statut de protecție 

Rezervația naturală Vîșcăuți este o suprafață reprezentativă de stejar pedunculat, tufărișuri și plante ierboase caracteristice pentru vegetația de stâncărie. Compoziția floristică și peisagistică o face o suprafață valoroasă. Genofondul este constituit din 194 de specii de plante vasculare, dintre care 5 sunt specii rare.

Obiectivul a fost luat sub protecția statului prin Hotărîrea Sovietului de Miniștri al RSSM din 8 ianuarie 1975 nr. 5, care a atribuit zona la categoria ariilor protejate de păduri valoroase. Statutul de protecție a fost reconfirmat prin Legea nr. 1538 din 25 februarie 1998 privind fondul ariilor naturale protejate de stat,

Cercetătorii au constatat că gestionarea rezervației se face ignorând regimul stabilit pentru o arie naturală protejată. Astfel, pe suprafețele în care este posibilă regenerarea naturală a stejarului și a altor specii autohtone nu se întreprind măsuri care ar facilita acest proces. Extragerile de piatră de pe suprafețele de la marginea rezervației au un impact ecologic negativ.

În contextul acestor constatări, se recomandă gestionarea prin metoda tăierilor succesive a arboretelor natural fundamentale în condiții de instalare și dezvoltare a semințișului pentru ca regenerarea stejarilor să aibă loc pe cale naturală. Locurile cu tufăriș de pe versanți și cele din albia râulețului necesită o atenție sporită. Accesul persoanelor pe teritoriul rezervației trebuie reglementat. Specialiștii au mai propus includerea în componența ariei protejate a suprafețelor învecinate de pe malul stâng al cursului de apă, subparcelele 42E, 42G, 42H și 42I, cât și depresiunea din partea de nord-est.

Note

Bibliografie

Legături externe 

Vîșcăuți
Raionul Orhei
Vîșcăuți este o rezervație naturală silvică în raionul Orhei , Republica Moldova . Este amplasată în ocolul silvic Susleni , parcela Are o suprafață deha ( sau2 ha conform amenajamentului forestier ) și este administrată de Întreprinderea Silvică Orhei . Caracteristici geografice Rezervația se află în valea îngustă a unui râuleț , pe malul drept al Nistrului , la sud de satul Vîșcăuți , raionul Orhei . Este situată pe un versant cu expoziție nord-estică cu înclinație degrade . Sunt predominante solurile superficiale de tipul rendzine levigate ( humico-carbonatice ) , iar pe alocuri se întâlnesc soluri aluviale . Diversitate floristică Aria protejată este atribuită la categoria ecosisteme forestiere și ierboase pe substraturi pietroase . Este constituită din ecosisteme forestiere cu arborete de stejar pedunculat ( Quercus robur ) , câteva tufărișuri și mici comunități ierboase . Flora este reprezentată de circade specii de plante vasculare , inclusivspecii de arbori,specii de arbuști șide specii ierboase . Cinci specii de plante sunt rare : ruginița ( Asplenium trichomanes ) , feriguța de stâncă ( Cystopteris_fragilis ) , dumbrăvița ( Epipactis_helleborine ) , clocotișul ( Staphylea pinnata ) și năvalnicul ( limba cerbului , Asplenium scolopendrium ) , ultima fiind inclusă în Cartea Roșie a Republicii Moldova . Arbori Celespecii de arbori prezente în rezervație sunt : Acer campestre Acer negundo Acer platanoides Acer tataricum Ailanthus altissima Carpinus betulus Cerasus avium Fraxinus excelsior Pinus austriaca Pinus sylvestris Pyrus pyraster Quercus robur Robinia pseudacacia Tilia cordata Tilia tomentosa Ulmus carpinifolia Ulmus laevis Specia dominantă de arbori este stejarul pedunculat ( Quercus robur ) . Arboretul natural fundamental ( echien ) de stejar pedunculat are o compoziție aproximativă de stejar pedunculat , carpen , arțar , jugastru și frasin . În vârsta arboretului era estimată lade ani ; stejarii aveau o înălțime dem , diametrul tulpiniicm și volumul masei lemnoasem3/ha . Arbuști Arbuștii cresc pe o mică suprafață la marginea rezervației . Lista completă a speciilor de arbuști identificate în aria protejată este următoarea : Cornus mas Corylus avellana Cotinus coggygria Crataegus monogyna Alaeagnus angustifolia Euonymus europaea Euonymus verrucosa Ligustrum vulgare Prunus spinosa Rhamnus cathartica Rosa canina Salix caprea Sambucus nigra Staphylea pinnata Swida sanguinea Viburnum lantana Ierburi Stratul ierbos este format dinde specii : Achillea setacea Achillea colina Agrimonia eupatoria Aegopodium podagraria Ajuga genevensis Alisma plantago-aquatica Alliaria petiolata Allium rotundum Agrostis stolonifera Anemonoides ranunculoides Arctium tomentosum Artemisia austriaca Artemisisa annua Artemisia vulgaris Asparagus officinalis Asarum europaeum Aspleiun trichomanes Astragalus glycyphyllos Ballota nigra Bidens tripartita Bupleurum falcatum Bracypodium sylvaticum Buglosoides arvensis Calamagrostis epigeios Campanula glomerata Campanula persicifolia Capsella bursa-pastoris Cardaria draba Carex brevicollis Carex pilosa Centaurea diffusa Chelidonium majus Cichorium inthybus Cirsium arvense Clematis recta Clinopodium vulgare Convallaria majalis Convolvulus arvensis Coronilla varia Corydalis solida Corydalis cava Cuscuta campestris Cynodon dactylon Cystopteris fragilis Dactylis glomerata Daucus carota Dianthus membranaceus Dryopteris filix-mas Echium vulgare Echinocloa crusgalli Eupatorium canabinum Dipsacus fullonum Equisetum arvensis Elytrigia repens Elytrigia intermedia Epipactis heleborine Epilobium hirsutum Equisetum arvense Eryngium campestre Euphorbia amygdaloides Euphorbia stepposa Falcaria vulgaris Festuca valesiaca Ficaria verna Filago arvensis Filipendula vulgare Fragaria vesca Gagea lutea Gagea villosa Galium aparine Geranium pusillum Geranium robertianum Geum urbanum Glechoma hirsuta Hedera helix Hieracium pilosella Hypericum perforatum Inula britanica Inula salicina Inula oculus-christi Isopyrum thalictroides Knautia arvensis Lamium purpureum Lapsana communis Lavatera thuringiaca Leonurus cardiaca Linaria genistifolia Linaria vulgaris Linum austriacum Lisimachia numularia Lithospermum officinale Lolium perene Lotus corniculatus Lycopus europaeus Lythrum salicaria Lysimachia numularis Medicago romanica Melampyrum nemorosum Melica uniflora Melilotus officinalis Mentha aquatica Myosotis arvensis Nigella arvensis Nonea pulla Ononis arvensis Origanum vulgare Parietaria officinalis Phlomis pungens Phyllitis scolopendrium Plantago lanceolata Plantago major Poa nemoralis Polygonatum latifolia Polygonum aviculare Potentilla recta Potentila impolita Prunella vulgarius Pulmonaria officinalis Pyrethrum corymbosum Ranunculus repens Ranunculus reptans Rubus caesius Rumex crispus Salvia nemorosa Salvia sclarea Salvia pratensis Sambucus ebulus Scilla bifolia Stellaria media Scrophularia nodosa Scutellaria altissima Sedum maximum Setaria viridis Silene noctiflora Solanum dulcamara Solanum nigrum Sonchus arvensis Stachys germanica Stachys silvatica Stachys recta Stellaria holostea Tanacetum vulgare Taraxacum officinale Teucrium chamaedrys Typha latifolia Thymus marschalianus Trifolium arvense Trifolium repens Tussilago farfara Taraxacum officinale Urtica dioica Verbascum phlomoides Verbascum sp . Verbena officinalis Veronica hederifolia Veronica anagalis-aquatica Vinca minor Viola mirabilis Viola reichenbachiana Xanthium strumarium Xeranthemum annum Analiza florei Speciile de plante pot fi analizate după mai multe criterii , prezentate în următorul set de grafice : Diversitate fitocenotică Comunitățile vegetale sunt atribuite la următoarele asociații : as . Aceri tatarico –Quercetum roboris Zolyomi as . Pruno-spinosae-Crataegetum monogynae ( SooHueck Sambucetum ebuli ( KaiserFelfoldy Statut de protecție Rezervația naturală Vîșcăuți este o suprafață reprezentativă de stejar pedunculat , tufărișuri și plante ierboase caracteristice pentru vegetația de stâncărie . Compoziția floristică și peisagistică o face o suprafață valoroasă . Genofondul este constituit dinde specii de plante vasculare , dintre caresunt specii rare . Obiectivul a fost luat sub protecția statului prin Hotărîrea Sovietului de Miniștri al RSSM dinianuarienr . care a atribuit zona la categoria ariilor protejate de păduri valoroase . Statutul de protecție a fost reconfirmat prin Legea nr.dinfebruarieprivind fondul ariilor naturale protejate de stat , Cercetătorii au constatat că gestionarea rezervației se face ignorând regimul stabilit pentru o arie naturală protejată . Astfel , pe suprafețele în care este posibilă regenerarea naturală a stejarului și a altor specii autohtone nu se întreprind măsuri care ar facilita acest proces . Extragerile de piatră de pe suprafețele de la marginea rezervației au un impact ecologic negativ . În contextul acestor constatări , se recomandă gestionarea prin metoda tăierilor succesive a arboretelor natural fundamentale în condiții de instalare și dezvoltare a semințișului pentru ca regenerarea stejarilor să aibă loc pe cale naturală . Locurile cu tufăriș de pe versanți și cele din albia râulețului necesită o atenție sporită . Accesul persoanelor pe teritoriul rezervației trebuie reglementat . Specialiștii au mai propus includerea în componența ariei protejate a suprafețelor învecinate de pe malul stâng al cursului de apă , subparcelele , , și , cât și depresiunea din partea de nord-est . Note Bibliografie Legături externe Vîșcăuți Raionul Orhei