Ionel Budișteanu
Ionel Budișteanu (n. 8 octombrie 1919, Budești, județul Ilfov (azi în județul Călărași – d. 30 octombrie 1991, București) a fost un reputat violonist, dirijor și aranjor muzical român, de etnie romă, deseori numit „lordul muzicii populare românești”.

Biografie 

S-a născut la data de 8 octombrie 1919, într-o familie de muzicanți vestiți din comuna Budești, județul Ilfov. De le denumirea comunei și-a luat numele de „Budișteanu”. Tatăl său, Vasile Budișteanu, a cântat la țambal în diverse formații bucureștene, fiind cooptat ulterior în orchestra lui Grigoraș Dinicu, participând la Expozițiile Universale de la Paris (1937) și New York (1939).

Studiile muzicale le-a urmat la Conservatorul de Muzică și Artă Dramatică din București (1933-1936), avându-i profesori pe Vasile Filip (vioară), Victor Gheorghiu și Ioan D. Chirescu (teorie-solfegiu), Constantin Brăiloiu (folclor și istoria muzicii), Mihail Andricu (muzica de cameră) etc. 
Neputând să frecventeze cursurile cu regularitate se transferă la Conservatorul particular de muzică „Pro Arte” din București (1936-1937), unde l-a avut ca profesor pe Alexandru Theodorescu, concert-maestru al Filarmonicii. Deși a concertat la Sala Dalles cu Orchestra „Pro Arte” (1938) când a executat Concertul în Mi major pentru vioară și orchestră de J.S. Bach, totuși Budișteanu a abandonat muzica clasică, îndreptându-se către muzica populară.

În perioada 1940-1946 este violonist în orchestra lui Victor Predescu (care concerta la Radio România) și cea a lui Petrică Moțoi din București. Devine mai apoi violonist-solist în Orchestra Ansamblului „Banu Mărăcine” din București între 1946-1947.

În 1947 devine violonist-solist al Orchestrei de muzică populară „Barbu Lăutaru” din București, iar din 1950 dirijorul acesteia conducând orchestra în paralel cu Nicu Stănescu până în 1970, timp de aproape două decenii.

Urmează după două turnee la Festivalurile Internaționale ale Tineretului de la Varșovia (1955) și Moscova (1957) , unde a repurtat succese excepționale (care i-au adus titlul de „Artist emerit”). Budișteanu a preluat conducerea unor formații de muzică populară (alcătuită din cele mai bune elemente din București). A început turneele în Grecia, Statele Unite (aici a condus Ansamblul denumit „Rapsodia română” în 1962), Franța, Belgia, Olanda, Germania, Austria, Israel (formația s-a numit „Miorița”), Algeria și Maroc.

Între 1970-1991 este dirijorul Orchestrei „Rapsodia română” din București, susținând turnee în Polonia, Franța, URSS, Cipru, Grecia, Bulgaria, Statele Unite, Mexic, Japonia, Israel, Egipt, Argentina, Brazilia, Anglia, China, Mongolia, Spania, Italia, Elveția, Suedia, Finlanda, Norvegia, Austria, Germania, Belgia, Olanda, Turcia, Ceylon, India, Birmania, Iugoslavia, Ungaria, Albania, Danemarca etc.

Sub bagheta a sa au evoluat importanți cântăreți și instrumentiști de muzică populară (Maria Lătărețu, Ioana Radu, Angela Moldovan, Ion Luican, Emil Gavriș, Nicolae Crăciunescu, Ilie Udilă, Nicolae Florian, Nicolae Vișan, Ilie Alecu, Aurel Ioniță, Constantin Pârvu, Radu Simion, Damian Luca, Iliuță Rudăreanu, Traian Lăscuț Făgărășanu, Constantin Cocriș etc.).

Decesul 
Moare la data de 30 octombrie 1991 la București. Este înmormântat la cimitirul Bellu, foarte aproape de Amza Pellea și Ioana Radu.

Distincții 
A fost distins și încununat cu suită de premii, decorații și titluri cucerite de-a lungul bogatei sale activități artistice.
 Laureat al Premiului de Stat, clasa I (pe anii 1950-1951)
 medalia Ordinul „Muncii”, clasa a III-a (1953)
 titlul de Artist emerit al R.P.R. (1957)
 titlul de Artist al Poporului” (1962)
 Ordinul „Meritul Cultural”, clasa a II-a (1966)

Discografie

Bibliografie 
 Cosma, Viorel: Lăutarii de ieri și de azi, ediția a II-a, Editura „Du Style”, București, 1996, pp. 317-368, ISBN 973-9246-05-2
 Cosma, Viorel: Interpreți din România. Lexicon. Dirijori – cântăreți – instrumentiști – regizori. Vol. I (A-F), Editura Galaxia, București, 1996, p. 107 ISBN 973-97473-5-3 ISBN 973-97473-6-1
 Cosma, Viorel: București. Citadela seculară a lăutarilor români, Fundația culturală Gheorghe Marin Sepeteanu, București, 2009, pp. 348-359, ISBN 978-973-88609-7-1

Note

Legături externe 
  Melodii românești la vioară (Arhiva TVR, 1988)

Nașteri în 1919
Nașteri pe 8 octombrie
Decese în 1991
Decese pe 30 octombrie
Artiști emeriți ai Republicii Populare Romîne și ai Republicii Socialiste România
Compozitori români
Dirijori români
Interpreți de muzică populară românească
Lăutari români
Muzicieni români
Oameni din județul Ilfov
Violoniști români
Înmormântări în Cimitirul Bellu
Oameni din Budești
Decorați cu Ordinul Meritul Cultural
Artiști ai poporului din România
Ionel Budișteanu ( n.octombrie Budești , județul Ilfov ( azi în județul Călărași – d.octombrie București ) a fost un reputat violonist , dirijor și aranjor muzical român , de etnie romă , deseori numit „ lordul muzicii populare românești ” . Biografie S- a născut la data deoctombrie într- o familie de muzicanți vestiți din comuna Budești , județul Ilfov . De le denumirea comunei și- a luat numele de „ Budișteanu ” . Tatăl său , Vasile Budișteanu , a cântat la țambal în diverse formații bucureștene , fiind cooptat ulterior în orchestra lui Grigoraș Dinicu , participând la Expozițiile Universale de la Parisși New York Studiile muzicale le- a urmat la Conservatorul de Muzică și Artă Dramatică din București avându -i profesori pe Vasile Filip ( vioară ) , Victor Gheorghiu și Ioan D. Chirescu ( teorie-solfegiu ) , Constantin Brăiloiu ( folclor și istoria muzicii ) , Mihail Andricu ( muzica de cameră ) etc . Neputând să frecventeze cursurile cu regularitate se transferă la Conservatorul particular de muzică „ Pro Arte ” din București unde l- a avut ca profesor pe Alexandru Theodorescu , concert-maestru al Filarmonicii . Deși a concertat la Sala Dalles cu Orchestra „ Pro Arte”când a executat Concertul în Mi major pentru vioară și orchestră de J.S. Bach , totuși Budișteanu a abandonat muzica clasică , îndreptându -se către muzica populară . În perioadaeste violonist în orchestra lui Victor Predescu ( care concerta la Radio România ) și cea a lui Petrică Moțoi din București . Devine mai apoi violonist-solist în Orchestra Ansamblului „ Banu Mărăcine ” din București între Îndevine violonist-solist al Orchestrei de muzică populară „ Barbu Lăutaru ” din București , iar dindirijorul acesteia conducând orchestra în paralel cu Nicu Stănescu până în timp de aproape două decenii . Urmează după două turnee la Festivalurile Internaționale ale Tineretului de la Varșoviași Moscova , unde a repurtat succese excepționale ( care i- au adus titlul de „ Artist emerit ” ) . Budișteanu a preluat conducerea unor formații de muzică populară ( alcătuită din cele mai bune elemente din București ) . A început turneele în Grecia , Statele Unite ( aici a condus Ansamblul denumit „ Rapsodia română ” în Franța , Belgia , Olanda , Germania , Austria , Israel ( formația s- a numit „ Miorița ” ) , Algeria și Maroc . Întreeste dirijorul Orchestrei „ Rapsodia română ” din București , susținând turnee în Polonia , Franța , URSS , Cipru , Grecia , Bulgaria , Statele Unite , Mexic , Japonia , Israel , Egipt , Argentina , Brazilia , Anglia , China , Mongolia , Spania , Italia , Elveția , Suedia , Finlanda , Norvegia , Austria , Germania , Belgia , Olanda , Turcia , Ceylon , India , Birmania , Iugoslavia , Ungaria , Albania , Danemarca etc . Sub bagheta a sa au evoluat importanți cântăreți și instrumentiști de muzică populară ( Maria Lătărețu , Ioana Radu , Angela Moldovan , Ion Luican , Emil Gavriș , Nicolae Crăciunescu , Ilie Udilă , Nicolae Florian , Nicolae Vișan , Ilie Alecu , Aurel Ioniță , Constantin Pârvu , Radu Simion , Damian Luca , Iliuță Rudăreanu , Traian Lăscuț Făgărășanu , Constantin Cocriș etc. ) . Decesul Moare la data deoctombriela București . Este înmormântat la cimitirul Bellu , foarte aproape de Amza Pellea și Ioana Radu . Distincții A fost distins și încununat cu suită de premii , decorații și titluri cucerite de- a lungul bogatei sale activități artistice . Laureat al Premiului de Stat , clasa I ( pe anii medalia Ordinul „ Muncii ” , clasa a III -a titlul de Artist emerit al R.P.R. titlul de Artist al Poporului ” Ordinul „ Meritul Cultural ” , clasa a II -a Discografie Bibliografie Cosma , Viorel : Lăutarii de ieri și de azi , ediția a II -a , Editura „ Du Style ” , București , pp. ISBN05-2 Cosma , Viorel : Interpreți din România . Lexicon . Dirijori – cântăreți – instrumentiști – regizori . Vol . I ( A-F ) , Editura Galaxia , București , p.ISBN 5-3 ISBN6-1 Cosma , Viorel : București . Citadela seculară a lăutarilor români , Fundația culturală Gheorghe Marin Sepeteanu , București , pp. ISBN88609-7-1 Note Legături externe Melodii românești la vioară ( Arhiva TVR , Nașteri în Nașteri peoctombrie Decese în Decese peoctombrie Artiști emeriți ai Republicii Populare Romîne și ai Republicii Socialiste România Compozitori români Dirijori români Interpreți de muzică populară românească Lăutari români Muzicieni români Oameni din județul Ilfov Violoniști români Înmormântări în Cimitirul Bellu Oameni din Budești Decorați cu Ordinul Meritul Cultural Artiști ai poporului din România