Eliya Levita
Eliya Levita,Eliya ben Asher Halevi sau Eliya Levi Ben Asher Ashkenazi (în ebraică: אליה בן אשר הלוי לעוויטא אשכנזי, cunoscut și ca Eliyahu Bahur (după titlul cărții sale de gramatică, Eliyahu „băiatul” sau „studentul”) poreclit și Eliyahu Hamedakdek (Eliyahu grămăticul)

13 februarie 1469 Ipsheim sau Neustadt an der Aisch - 28 ianuarie 1549 Veneția) 
a fost poet evreu în limbile ebraică și idiș, filolog, traducător și lexicograf, învățat umanist, care a trăit și activat în Germania și Italia. Romanul cavaleresc în versuri Bovo Buch, pe care l-a scris în rima ottava, după modelul italian „Bovo d'Antona”, este considerată, în general,cea mai însemnată operă poetică scrisă în limba idiș veche. (Sol Liptzin)

Viața
Eliya Levita s-a născut în 1469 la Neustadt, lângă Nürnberg, ca mezin între nouă copii ai unei familii evreiești, levit după tradiția familiei tatălui său. La  începutul adolescenței sale, evreii din regiunea natală au fost izgoniți.

El însuși a ajuns la Veneția, iar în anul 1504 a predat ebraica copiilor evrei din Padua.     
S-a ocupat la început cu studiul gramaticii ebraice.  S-a făcut cunoscut prin creații poetice cavalerești, concepute cel puțin în parte ca parodii.
Renumita a devenit creația sa în 650 strofe în „ottava rima” denumită Bovo Bukh, bazată pe romanul popular italian  „Buovo d'Antona”, la rândul lui, prelucrare a romanului anglo-normand în versuri despre Sir Bevis of Hampton.
În afară de aceasta este autorul a două „paschinade” satirice și, de asemenea, al unor traduceri ale Psalmilor.

În anul 1509 când oastea Ligii din Cambrai a ocupat Padua, Eliya s-a transferat la Roma, unde a fost profesor de ebraică al cardinalului Egidio da Viterbo (1471 -1532), umanist renascentist, superiorul ordinului călugărilor augustini, în al cărui palat a locuit vreme de un deceniu. Se spune că, în schimb, cardinalul l-a inițiat în greaca veche. În total Eliyahu Levita a trăit la Roma vreme de 13 ani. A copiat pentru biblioteca patronului său, manuscrise ebraice din domeniul cabalisticii și a scris cartea „Sefer Habahur”, care a fost tipărită mai întâi la Roma în 1518, și apoi la Isny în 1542. A dedicat această carte, ca și „Concordanța” pe care a publicat-o în 1521, cardinalului Egidio da Viterbo.

În urma jefuirii Romei de către oștenii lui Carol Quintul în 1527, Eliya Levita a trebuit să se întoarcă la Veneția, unde a predat iarăși ebraica și a fost corectorul renumitei tipografii și case de editură a lui Daniel Bomberg.  A publicat acolo și un manual de cantilație, adică de intonare melodică a versetelor din Tora și Biblia ebraică, intitulat „Sefer Tuv Hataam”.

La 70 ani a părăsit soția și copiii pentru a se stabili în orașul imperial Isny im Allgäu,pe atunci în Bavaria, la invitația reformatorului și ebraistului Paul Fagius, care l-a rugat să supravegheze  tiparnița ebraică de care dispunea.  
A trăit acolo 2 ani, între 1540-1542, vreme în care  a scris cartea „Tishbi” (Isny 1541), un dicționar conținând 712 cuvinte din Talmud și Midrash, cu explicații în germană și o traducere latină de Fagius, apoi „Sefer Meturggeman” cu explicațiile tutoror cuvintelor aramaice din Targum și cartea „Shmot Dvarim”,(Isny, 1542) o listă a cuvintelor ebraice tehnice, de asemenea o noua ediție a cărții „Sefer Habahur”. 
Revenit la Veneția, a mai lucrat la editarea mai multor cărți, între care „Mihlol” de David Kimhi, însoțit de note proprii.
   
Eliya Levita a murit la 80 ani în anul 1549 la Veneția.

Descendenți

Se pare că doi din nepoții săi s-au creștinat, însă nu în timpul vieții sale: unul a devenit Vittorio Eliano, care a ajuns cenzor catolic, iar altul , la origine tot Eliyahu, și-a schimbat numele în Giovanni Salomo Romano Eliano Baptista, a fost iezuit și a combătut iudaismul, denunțând Talmudul, împreună cu alți doi evrei creștinați, în fața papei Iuliu al II-lea.

Scrieri
 Massoret Hamassorá - examen critic al textului biblic (Veneția, 1538)
 Comentariu asupra gramaticii ebraice a lui Moshe Kimhi din secolul al XII-lea (1508) tradus în latină de Sebastian Münster
 Explicarea cuvintelor neregulate din textul sacru (1516) tradus în latină de Sebastian Münster
 Capitolele lui Eliyahu, sau Tratat al literelor servile (1529) tradus în latină de Sebastian Münster

Note

Lectură suplimentară
 Christoph Rückert: Ein bedeutender Sohn Ipsheims. In: Streiflichter aus der Heimatgeschichte. Band 20, 1996, S. 45–51
 Gérard E. Weil: Élie Lévita. Humaniste et Massorète (1469–1549). (= Studia Post-Biblica 7), E.J. Brill, Leiden 1963

Legături externe
 Joseph Jacobs Isaac Broyde articolul Elijah Levita în Jewish Encyclopedia 1906
 „Bovo Buch” or „Baba Buch” în Jewish Encyclopedia 1906
 Ludwig Geiger „Elias Levita” în Allgemeine Deutsche Biographie, herausgegeben von der Historischen Kommission bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften, Band 18 (1883), S. 505–507, Digitale Volltext-Ausgabe in Wikisource
 The Massoreth ha-Massoreth, Longmans,London 1867, în situl Internet Archive al Universității Toronto

Poeți de limbă idiș
Poeți evrei
Filologi
Traducători evrei
Lexicografi evrei
Eliya Levita,Eliya ben Asher Halevi sau Eliya Levi Ben Asher Ashkenazi ( în ebraică : אליה בן אשר הלוי לעוויטא אשכנזי , cunoscut și ca Eliyahu Bahur ( după titlul cărții sale de gramatică , Eliyahu „ băiatul ” sau „ studentul ” ) poreclit și Eliyahu Hamedakdek ( Eliyahu grămăticul ) 13 februarieIpsheim sau Neustadt an der Aisch -ianuarieVeneția ) a fost poet evreu în limbile ebraică și idiș , filolog , traducător și lexicograf , învățat umanist , care a trăit și activat în Germania și Italia . Romanul cavaleresc în versuri Bovo Buch , pe care l- a scris în rima ottava , după modelul italian „ Bovo d'Antona ” , este considerată , în general,cea mai însemnată operă poetică scrisă în limba idiș veche . ( Sol Liptzin ) Viața Eliya Levita s- a născut înla Neustadt , lângă Nürnberg , ca mezin între nouă copii ai unei familii evreiești , levit după tradiția familiei tatălui său . La începutul adolescenței sale , evreii din regiunea natală au fost izgoniți . El însuși a ajuns la Veneția , iar în anula predat ebraica copiilor evrei din Padua . S- a ocupat la început cu studiul gramaticii ebraice . S- a făcut cunoscut prin creații poetice cavalerești , concepute cel puțin în parte ca parodii . Renumita a devenit creația sa înstrofe în „ ottava rima ” denumită Bovo Bukh , bazată pe romanul popular italian „ Buovo d'Antona ” , la rândul lui , prelucrare a romanului anglo-normand în versuri despre Sir Bevis of Hampton . În afară de aceasta este autorul a două „ paschinade” satirice și , de asemenea , al unor traduceri ale Psalmilor . În anulcând oastea Ligii din Cambrai a ocupat Padua , Eliya s- a transferat la Roma , unde a fost profesor de ebraică al cardinalului Egidio da Viterbo-1532 ) , umanist renascentist , superiorul ordinului călugărilor augustini , în al cărui palat a locuit vreme de un deceniu . Se spune că , în schimb , cardinalul l- a inițiat în greaca veche . În total Eliyahu Levita a trăit la Roma vreme deani . A copiat pentru biblioteca patronului său , manuscrise ebraice din domeniul cabalisticii și a scris cartea „ Sefer Habahur ” , care a fost tipărită mai întâi la Roma în și apoi la Isny în A dedicat această carte , ca și „ Concordanța ” pe care a publicat -o în cardinalului Egidio da Viterbo . În urma jefuirii Romei de către oștenii lui Carol Quintul în Eliya Levita a trebuit să se întoarcă la Veneția , unde a predat iarăși ebraica și a fost corectorul renumitei tipografii și case de editură a lui Daniel Bomberg . A publicat acolo și un manual de cantilație , adică de intonare melodică a versetelor din Tora și Biblia ebraică , intitulat „ Sefer Tuv Hataam ” . Laani a părăsit soția și copiii pentru a se stabili în orașul imperial Isny im Allgäu,pe atunci în Bavaria , la invitația reformatorului și ebraistului Paul Fagius , care l- a rugat să supravegheze tiparnița ebraică de care dispunea . A trăit acoloani , între vreme în care a scris cartea „ Tishbi ” ( Isny un dicționar conținândcuvinte din Talmud și Midrash , cu explicații în germană și o traducere latină de Fagius , apoi „ Sefer Meturggeman” cu explicațiile tutoror cuvintelor aramaice din Targum și cartea „ Shmot Dvarim ” , ( Isny,o listă a cuvintelor ebraice tehnice , de asemenea o noua ediție a cărții „ Sefer Habahur ” . Revenit la Veneția , a mai lucrat la editarea mai multor cărți , între care „ Mihlol” de David Kimhi , însoțit de note proprii . Eliya Levita a murit laani în anulla Veneția . Descendenți Se pare că doi din nepoții săi s- au creștinat , însă nu în timpul vieții sale : unul a devenit Vittorio Eliano , care a ajuns cenzor catolic , iar altul , la origine tot Eliyahu , și- a schimbat numele în Giovanni Salomo Romano Eliano Baptista , a fost iezuit și a combătut iudaismul , denunțând Talmudul , împreună cu alți doi evrei creștinați , în fața papei Iuliu al II -lea . Scrieri Massoret Hamassorá - examen critic al textului biblic ( Veneția , Comentariu asupra gramaticii ebraice a lui Moshe Kimhi din secolul al XII-leatradus în latină de Sebastian Münster Explicarea cuvintelor neregulate din textul sacrutradus în latină de Sebastian Münster Capitolele lui Eliyahu , sau Tratat al literelor serviletradus în latină de Sebastian Münster Note Lectură suplimentară Christoph Rückert : Ein bedeutender Sohn Ipsheims . In : Streiflichter aus der Heimatgeschichte . Band S.51 Gérard E. Weil : Élie Lévita . Humaniste et Massorète1549 ) . ( = Studia Post-Biblica E.J. Brill , Leiden Legături externe Joseph Jacobs Isaac Broyde articolul Elijah Levita în Jewish Encyclopedia „ Bovo Buch ” or „ Baba Buch ” în Jewish Encyclopedia Ludwig Geiger „ Elias Levita” în Allgemeine Deutsche Biographie , herausgegeben von der Historischen Kommission bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften , Band(1883 ) , S.507 , Digitale Volltext-Ausgabe in Wikisource The Massoreth ha-Massoreth , Longmans,London în situl Internet Archive al Universității Toronto Poeți de limbă idiș Poeți evrei Filologi Traducători evrei Lexicografi evrei