Cometă pierdută
O cometă pierdută este, în general, o cometă în prealabil observată și care a dispărut la ultima trecere a sa la periheliu, întrucât datele culese despre cometă sunt insuficiente pentru determinarea adecvată a traiectoriei și prezicerea poziției sale.

Cometele pierdute pot fi legate de asteroizii pierduți, deși calculele privitoare la orbitele diferitelor comete diferă prin prezența unor forțe non gravitaționale, cum sunt emisiile de gaze de către nucleul lor.

Unii astronomi s-au specializat în acest domeniu. Unul dintre ei, Brian G. Marsden, a prezis cu succes reîntoarcerea cometei care era considerată pierdută: Swift-Tuttle, în 1992.

Prin utilizarea de telescoape din ce în ce mai puternice, este acum posibil să se observe comete foarte îndepărtate și slab iluminate. De exemplu, cometa Hale-Bopp a fost vizibilă cu ochiul liber chiar și 18 luni de la trecerea sa în 1997. Se estimează că va rămâne vizibilă cu cele mai puternice telescoape până în 2020, când va fi în jurul valorii de magnitudine aparentă de 30. În orice caz, va fi considerată pierdută doar dacă la următoarea revenire, așteptată peste vreo 2300 de ani, nu va fi observată.

Alte fenomene pot conduce la pierderea unei comete.

Trecerea la periheliu 
Când cometa trece foarte aproape de Soare, cum sunt cometele razante, aceasta poate să se evapore, să se fragmenteze sau să fuzioneze cu steaua.

Coliziune cu o planetă 
Unele comete își termină cursa intrând în coliziune cu o planetă, îndeosebi Jupiter. Este ceea ce s-a întâmplat cu Shoemaker-Levy 9, în 1994.

Transformare în asteroid 
Unele comete, după ce au făcut mii de tururi în jurul Soarelui, își pierd gazul și devin mici nuclee întunecate de piatră, care arată ca niște asteroizi. Este cazul lui Hypnos.

Comete pierdute și comete regăsite

Note

Vezi și 
Listă  de comete
Cometă
 Asteroid pierdut

Legături externe 
  G.F. Chambers,  Les comètes perdues, in: Ciel et Terre, 1909 Spre text online
O cometă pierdută este , în general , o cometă în prealabil observată și care a dispărut la ultima trecere a sa la periheliu , întrucât datele culese despre cometă sunt insuficiente pentru determinarea adecvată a traiectoriei și prezicerea poziției sale . Cometele pierdute pot fi legate de asteroizii pierduți , deși calculele privitoare la orbitele diferitelor comete diferă prin prezența unor forțe non gravitaționale , cum sunt emisiile de gaze de către nucleul lor . Unii astronomi s- au specializat în acest domeniu . Unul dintre ei , Brian G. Marsden , a prezis cu succes reîntoarcerea cometei care era considerată pierdută : Swift-Tuttle , în Prin utilizarea de telescoape din ce în ce mai puternice , este acum posibil să se observe comete foarte îndepărtate și slab iluminate . De exemplu , cometa Hale-Bopp a fost vizibilă cu ochiul liber chiar șiluni de la trecerea sa în Se estimează că va rămâne vizibilă cu cele mai puternice telescoape până în când va fi în jurul valorii de magnitudine aparentă de În orice caz , va fi considerată pierdută doar dacă la următoarea revenire , așteptată peste vreode ani , nu va fi observată . Alte fenomene pot conduce la pierderea unei comete . Trecerea la periheliu Când cometa trece foarte aproape de Soare , cum sunt cometele razante , aceasta poate să se evapore , să se fragmenteze sau să fuzioneze cu steaua . Coliziune cu o planetă Unele comete își termină cursa intrând în coliziune cu o planetă , îndeosebi Jupiter . Este ceea ce s- a întâmplat cu Shoemaker-Levy în Transformare în asteroid Unele comete , după ce au făcut mii de tururi în jurul Soarelui , își pierd gazul și devin mici nuclee întunecate de piatră , care arată ca niște asteroizi . Este cazul lui Hypnos . Comete pierdute și comete regăsite Note Vezi și Listă de comete Cometă Asteroid pierdut Legături externe G.F. Chambers , Les comètes perdues , in : Ciel et Terre,Spre text online