Rezervație a biosferei
O rezervație a biosferei este o arie naturală protejată căreia i se atribuie un calificativ internațional și ale cărei caracteristici sunt definite de UNESCO, conform cu necesitățile privind scopul de protecție și conservare a unei zone de habitat natural și a diversității biologice specifice a acesteia, în cadrul programului „Omul și Biosfera” („Man and the Biosphere Programme”).
.

Evoluția conceptului

Principii 
Principiile care stau la baza conceptului de rezervație a biosferei sunt: 
 protecția și conservarea diversității biologice în zone în care așezările umane reprezintă o componentă integrantă.
 dezvoltarea durabilă și armonioasă a omului și a naturii, astfel încât conservarea biodiversității să susține fluxul de servicii ale ecosistemului și să sprijine crearea de oportunități economice.
 crearea unei rețele globale de regiuni model, în care opțiunile pentru adaptare la condițiile în schimbare ecologice, economice și sociale pot fi testate cu implicarea tuturor părților implicate, pentru a genera modele de adaptare la impactul acestor schimbări.

De la inițierea sa, Programul MAB (Omul și Biosfera) a urmărit abordări inovative care merg mai departe de conservarea naturii și sunt adecvate ca modele pentru un mod durabil de viață, rezervațiile biosferei fiind așadar situri de învățare pentru dezvoltarea durabilă și un laborator de creare a unor bune practici care pot fi ulterior larg răspândite.

Scurt istoric 
Consiliul Internațional de Coordonare al Programului UNESCO „Omul și Biosfera” (MAB) s-a reunit pentru prima dată în anul 1971, iar conceptul de Rezervație a biosferei a prins contur în 1974. Programul de creare pe plan mondial a unei rețele de rezervații ale biosferei a fost lansat la 2 ani după propunerea conceptului. În 1995 la Conferința de la Sevilla s-a definit pentru prima dată o strategie și s-a dezvoltat un cadru statutar care să susțină principii acceptate de către toate statele. În același an, Conferința generală a UNESCO a adoptat Strategia Sevilla și respectivul cadru. În 2008, la conferința de la Madrid, a fost creat un plan de acțiune pentru următorii ani (până în 2013). 

La nivelul anului 2012, rețeaua cuprinde 610 de rezervații ale biosferei - din care 12 transfrontaliere, în 117 țări.

Recomandări generale privind rezervațiile biosferei 
Nominalizarea rezervațiilor trebuie făcută de guvernele naționale, condițiile de acceptare impunând ca aceste arii protejate să îndeplinească un set minimal de criterii și să respecte un sumum de condiții.

Siturile recunoscute ca rezervații ale biosferei nu fac obiectul unor convenții internaționale, dar au în comun acele criterii definite într-un cadru statutar aprobat în mod oficial de către statele membre ale UNESCO la Conferința Generală din 1995. Ele rămân sub jurisdicția suverană a statelor în cadrul cărora sunt situate. Există și rezervații transfrontaliere ale biosferei, care fac obiectul cooperarării între statele în cauză - pentru protecția și gestionarea ecosistemelor comune - aflate la frontieră.

Caracteristici 
Funcțiile unei rezervații a biosferei sunt în număr de 3:
 conservarea și protecția diversității genetice și patrimoniului biologic specific ecosistemului
 dezvoltarea economică și socială durabilă prin valorificarea resurselor naturale disponibile, potrivit cerințelor de consum ale populațiilor locale și în limitele potențialului biologic natural de regenerare a acestor resurse 
  suport logistic  pentru proiecte de educație ecologică, cercetare și monitorizare (pe plan local, național și pentru problemele globale legate de conservare și dezvoltare durabilă)

Rețeaua de Rezervații ale biosferei, reprezintă sisteme ecologice terestre și/sau acvatice/ marine, costiere - pure sau în combinație - recunoscute în cadrul Programului UNESCO Omul și Biosfera. Conform legislației românești, Rezervațiile biosferei cuprind un complex de ecosisteme :
 lacuri și cursuri de apă, zone umede cu comunități biocenotice floristice și faunistice unice, cu peisaje armonioase naturale sau rezultate din amenajarea tradițională a teritoriului
 ecosisteme modificate sub influența omului și care pot fi readuse la starea naturală, comunități umane a căror existență este bazată pe valorificarea resurselor naturale, pe principiul dezvoltării durabile și armonioase. 

Componentele unei astfel de zone protejate, sunt structurate după un regim diferențiat de protecție ecologică, de conservare și de valorificare a resurselor și tipul activităților umane permise:
 zona centrală - strict protejată, în România având regimul de protecție și conservare a rezervațiilor științifice
 zona tampon - de obicei adiacentă primei, o înconjoară și o protejează. În România aici  sunt admise activități limitate de valorificare a resurselor disponibile, în conformitate cu autorizațiile date de administrația rezervației
 zona de tranziție - unde se pot desfășura o serie de activități agricole sau alte activități economice și care include așezări umane. În românia sunt zone de dezvoltare durabilă, valorificabile economic prin practici tradiționale sau noi, ecologic admise, în limitele capacității de regenerare a resurselor. 
 legislația din România definește o zonă suplimentară, anume zona de reconstrucție ecologică, în care se realizează măsuri de refacere a mediului deteriorat

Cerințe 
Se întind pe suprafețe mari, mărimea rezervațiilor biosferei fiind determinată de cerințele de protecție și conservare eficiente ale mediului natural și ale diversității biologice specifice.

Managementul rezervațiilor biosferei:
 se realizează conform unor regulamente și planuri de protecție și conservare proprii, în conformitate cu recomandările Programului Om - Biosferă de sub egida UNESCO.
 dacă în perimetrul rezervațiilor biosferei sunt cuprinse și situri naturale ale patrimoniului universal, managementul rezervației se realizează cu respectarea prevederilor Convenției privind protecția patrimoniului mondial cultural și natural, de sub egida UNESCO.
 rezervațiile biosferei cu așezări umane sunt astfel gestionate încât să constituie modele de dezvoltare a comunităților umane în armonie cu mediul natural.

Rezervații ale biosferei în România

Cadrul legal 
În România cadrul legal de declarare a unor asemenea arii protejate, este reglementat de OUG 57/2007 privind regimul ariilor naturale protejate, conservarea habitatelor naturale, a florei și faunei sălbatice - cu modificări și completări conform:
 OUG 154/2008 pentru modificarea și completarea Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 57/2007 privind regimul ariilor naturale protejate, conservarea habitatelor naturale, a florei și faunei sălbatice și a Legii vânătorii și a protecției fondului cinegetic nr. 407/2006
 L. 329/2009 privind reorganizarea unor autorități și instituții publice, raționalizarea cheltuielilor publice, susținerea mediului de afaceri și respectarea acordurilor-cadru cu Comisia Europeană și Fondul Monetar Internațional
 L. 49/2011 pentru aprobarea Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 57/2007 privind regimul ariilor naturale protejate, conservarea habitatelor naturale, a florei și faunei sălbatice

Arii declarate 
În România au fost declarate pană la acest moment (2012.12) doar 3 arii naturale ca fiind rezervații ale biosferei :
 Delta Dunării
 A fost recunoscută prin includerea în Rețeaua internațională a Rezervațiilor Biosferei în 1990.
 A primit și recunoașterea de sit natural cu valoare de patrimoniu natural mondial și de zonă umedă de importanță internațională (sit Ramsar)
 Este singura dintre cele 3 care are statut de Rezervație Transfrontalieră a Biosferei
 Parcul Național Retezat:
 A fost recunoscut ca Rezervație a Biosferei în anul 1979 – la cea dea VI-a sesiune a Consiliului Internațional de Coordonare a Programului Om-Biosferă din cadrul UNESCO.
 Doar unele suprafețe din perimetrul acestuia, au acest regim.
 Parcul Național Munții Rodnei
 Doar unele suprafețe din perimetrul parcului - declarate ca atare în 1979, au regim de Rezervație a Biosferei.
 Cele 3547,6 ha cu acest regim se află în nordul masivului și, ocupă golul alpin precum și pădurile de conifere sau amestec din arealul Pietrosului Rodnei.

Vezi și

Concepte 
 Arie protejată
 Biodiversitate
 Dezvoltare durabilă
 Biosferă
 Ecosistem

Rezervații ale biosferei în Polonia 
 Parcul Național Babiogórski (33,92 km2), voievodatul Polonia Mică
 Parcul Național Bieszczadzki (291,01 km2), voievodatul Subcarpatia 
 Parcul Național Kampinoski (385,44 km2),  voievodatul Mazovia 
 Parcul Național Karkonoski (55,81 km2), voievodatul Silezia Inferioară
 Parcul Național Pădurea Tucholei (47,98 km2), voievodatul Pomerania
 Parcul Național Poleski (97,62 km2), voievodatul Lublin  
 Parcul Național Słowiński (185,18 km2), voievodatul Pomerania
 Parcul Național Tatrzański (211,64 km2), voievodatul Polonia Mică

Bibliografie 
 Ordonanță de urgență a Guvernului României Nr. 57 din 20/06/2007 privind regimul ariilor naturale protejate, conservarea habitatelor naturale, a florei și faunei sălbatice
 Ecologie și Protecția Mediului, Specializarea Biologie, Forma de învățământ ID - semestrul IV, Program post universitar de conversie profesională pentru cadrele didactice din mediul rural - Ministerul Educației și Cercetării, Cogălniceanu Dan, 2007, ISBN 978-973-0-04811-7 accesat 2012.12.08

Note

Legături externe 
 Portalurile administrațiilor Rezervațiilor Biosferei din România:
 Rezervația Biosferei Delta Dunării accesat 2012.12.09
 Parcul Național Retezat accesat 2012.12.09
 Parcul Național Munții Rodnei accesat 2012.12.09
 Portaluri Program UNESCO „Omul și Biosfera”
  Rețeaua mondială de Rezervații ale Biosferei (World Network of Biosphere Reserves - WNBR) accesat 2012.12.09
  Programul UNESCO „Omul și Biosfera” (MAB) accesat 2012.12.09
  Întrebări frecvente despre Programul UNESCO „Omul și Biosfera”  accesat 2012.12.10

 
Biodiversitate
Ecologie
UNESCO
O rezervație a biosferei este o arie naturală protejată căreia i se atribuie un calificativ internațional și ale cărei caracteristici sunt definite de UNESCO , conform cu necesitățile privind scopul de protecție și conservare a unei zone de habitat natural și a diversității biologice specifice a acesteia , în cadrul programului „ Omul și Biosfera ” ( „ Man and the Biosphere Programme ” ) . . Evoluția conceptului Principii Principiile care stau la baza conceptului de rezervație a biosferei sunt : protecția și conservarea diversității biologice în zone în care așezările umane reprezintă o componentă integrantă . dezvoltarea durabilă și armonioasă a omului și a naturii , astfel încât conservarea biodiversității să susține fluxul de servicii ale ecosistemului și să sprijine crearea de oportunități economice . crearea unei rețele globale de regiuni model , în care opțiunile pentru adaptare la condițiile în schimbare ecologice , economice și sociale pot fi testate cu implicarea tuturor părților implicate , pentru a genera modele de adaptare la impactul acestor schimbări . De la inițierea sa , Programul MAB ( Omul și Biosfera ) a urmărit abordări inovative care merg mai departe de conservarea naturii și sunt adecvate ca modele pentru un mod durabil de viață , rezervațiile biosferei fiind așadar situri de învățare pentru dezvoltarea durabilă și un laborator de creare a unor bune practici care pot fi ulterior larg răspândite . Scurt istoric Consiliul Internațional de Coordonare al Programului UNESCO „ Omul și Biosfera ” ( MAB ) s- a reunit pentru prima dată în anul iar conceptul de Rezervație a biosferei a prins contur în Programul de creare pe plan mondial a unei rețele de rezervații ale biosferei a fost lansat laani după propunerea conceptului . Înla Conferința de la Sevilla s- a definit pentru prima dată o strategie și s- a dezvoltat un cadru statutar care să susțină principii acceptate de către toate statele . În același an , Conferința generală a UNESCO a adoptat Strategia Sevilla și respectivul cadru . În la conferința de la Madrid , a fost creat un plan de acțiune pentru următorii ani ( până în La nivelul anului rețeaua cuprindede rezervații ale biosferei - din caretransfrontaliere , înțări . Recomandări generale privind rezervațiile biosferei Nominalizarea rezervațiilor trebuie făcută de guvernele naționale , condițiile de acceptare impunând ca aceste arii protejate să îndeplinească un set minimal de criterii și să respecte un sumum de condiții . Siturile recunoscute ca rezervații ale biosferei nu fac obiectul unor convenții internaționale , dar au în comun acele criterii definite într- un cadru statutar aprobat în mod oficial de către statele membre ale UNESCO la Conferința Generală din Ele rămân sub jurisdicția suverană a statelor în cadrul cărora sunt situate . Există și rezervații transfrontaliere ale biosferei , care fac obiectul cooperarării între statele în cauză - pentru protecția și gestionarea ecosistemelor comune - aflate la frontieră . Caracteristici Funcțiile unei rezervații a biosferei sunt în număr de conservarea și protecția diversității genetice și patrimoniului biologic specific ecosistemului dezvoltarea economică și socială durabilă prin valorificarea resurselor naturale disponibile , potrivit cerințelor de consum ale populațiilor locale și în limitele potențialului biologic natural de regenerare a acestor resurse suport logistic pentru proiecte de educație ecologică , cercetare și monitorizare ( pe plan local , național și pentru problemele globale legate de conservare și dezvoltare durabilă ) Rețeaua de Rezervații ale biosferei , reprezintă sisteme ecologice terestre și/sau acvatice/ marine , costiere - pure sau în combinație - recunoscute în cadrul Programului UNESCO Omul și Biosfera . Conform legislației românești , Rezervațiile biosferei cuprind un complex de ecosisteme \ : lacuri și cursuri de apă , zone umede cu comunități biocenotice floristice și faunistice unice , cu peisaje armonioase naturale sau rezultate din amenajarea tradițională a teritoriului ecosisteme modificate sub influența omului și care pot fi readuse la starea naturală , comunități umane a căror existență este bazată pe valorificarea resurselor naturale , pe principiul dezvoltării durabile și armonioase . Componentele unei astfel de zone protejate , sunt structurate după un regim diferențiat de protecție ecologică , de conservare și de valorificare a resurselor și tipul activităților umane permise : zona centrală - strict protejată , în România având regimul de protecție și conservare a rezervațiilor științifice zona tampon - de obicei adiacentă primei , o înconjoară și o protejează . În România aici sunt admise activități limitate de valorificare a resurselor disponibile , în conformitate cu autorizațiile date de administrația rezervației zona de tranziție - unde se pot desfășura o serie de activități agricole sau alte activități economice și care include așezări umane . În românia sunt zone de dezvoltare durabilă , valorificabile economic prin practici tradiționale sau noi , ecologic admise , în limitele capacității de regenerare a resurselor . legislația din România definește o zonă suplimentară , anume zona de reconstrucție ecologică , în care se realizează măsuri de refacere a mediului deteriorat Cerințe Se întind pe suprafețe mari , mărimea rezervațiilor biosferei fiind determinată de cerințele de protecție și conservare eficiente ale mediului natural și ale diversității biologice specifice . Managementul rezervațiilor biosferei : se realizează conform unor regulamente și planuri de protecție și conservare proprii , în conformitate cu recomandările Programului Om - Biosferă de sub egida UNESCO . dacă în perimetrul rezervațiilor biosferei sunt cuprinse și situri naturale ale patrimoniului universal , managementul rezervației se realizează cu respectarea prevederilor Convenției privind protecția patrimoniului mondial cultural și natural , de sub egida UNESCO . rezervațiile biosferei cu așezări umane sunt astfel gestionate încât să constituie modele de dezvoltare a comunităților umane în armonie cu mediul natural . Rezervații ale biosferei în România Cadrul legal În România cadrul legal de declarare a unor asemenea arii protejate , este reglementat de OUG2007 privind regimul ariilor naturale protejate , conservarea habitatelor naturale , a florei și faunei sălbatice - cu modificări și completări conform : OUG2008 pentru modificarea și completarea Ordonanței de urgență a Guvernului nr.2007 privind regimul ariilor naturale protejate , conservarea habitatelor naturale , a florei și faunei sălbatice și a Legii vânătorii și a protecției fondului cinegetic nr.2006 L.2009 privind reorganizarea unor autorități și instituții publice , raționalizarea cheltuielilor publice , susținerea mediului de afaceri și respectarea acordurilor-cadru cu Comisia Europeană și Fondul Monetar Internațional L.2011 pentru aprobarea Ordonanței de urgență a Guvernului nr.2007 privind regimul ariilor naturale protejate , conservarea habitatelor naturale , a florei și faunei sălbatice Arii declarate În România au fost declarate pană la acest moment12 ) doararii naturale ca fiind rezervații ale biosferei \ : Delta Dunării A fost recunoscută prin includerea în Rețeaua internațională a Rezervațiilor Biosferei în A primit și recunoașterea de sit natural cu valoare de patrimoniu natural mondial și de zonă umedă de importanță internațională ( sit Ramsar ) Este singura dintre celecare are statut de Rezervație Transfrontalieră a Biosferei Parcul Național Retezat : A fost recunoscut ca Rezervație a Biosferei în anul– la cea dea VI -a sesiune a Consiliului Internațional de Coordonare a Programului Om-Biosferă din cadrul UNESCO . Doar unele suprafețe din perimetrul acestuia , au acest regim . Parcul Național Munții Rodnei Doar unele suprafețe din perimetrul parcului - declarate ca atare în au regim de Rezervație a Biosferei . Cele6 ha cu acest regim se află în nordul masivului și , ocupă golul alpin precum și pădurile de conifere sau amestec din arealul Pietrosului Rodnei . Vezi și Concepte Arie protejată Biodiversitate Dezvoltare durabilă Biosferă Ecosistem Rezervații ale biosferei în Polonia Parcul Național Babiogórski92 km2 ) , voievodatul Polonia Mică Parcul Național Bieszczadzki01 km2 ) , voievodatul Subcarpatia Parcul Național Kampinoski44 km2 ) , voievodatul Mazovia Parcul Național Karkonoski81 km2 ) , voievodatul Silezia Inferioară Parcul Național Pădurea Tucholei98 km2 ) , voievodatul Pomerania Parcul Național Poleski62 km2 ) , voievodatul Lublin Parcul Național Słowiński18 km2 ) , voievodatul Pomerania Parcul Național Tatrzański64 km2 ) , voievodatul Polonia Mică Bibliografie Ordonanță de urgență a Guvernului României Nr.din 06/2007 privind regimul ariilor naturale protejate , conservarea habitatelor naturale , a florei și faunei sălbatice Ecologie și Protecția Mediului , Specializarea Biologie , Forma de învățământ ID - semestrul IV , Program post universitar de conversie profesională pentru cadrele didactice din mediul rural - Ministerul Educației și Cercetării , Cogălniceanu Dan , ISBN0-04811-7 accesat12.08 Note Legături externe Portalurile administrațiilor Rezervațiilor Biosferei din România : Rezervația Biosferei Delta Dunării accesat12.09 Parcul Național Retezat accesat12.09 Parcul Național Munții Rodnei accesat12.09 Portaluri Program UNESCO „ Omul și Biosfera ” Rețeaua mondială de Rezervații ale Biosferei ( World Network of Biosphere Reserves - WNBR ) accesat12.09 Programul UNESCO „ Omul și Biosfera ” ( MAB ) accesat12.09 Întrebări frecvente despre Programul UNESCO „ Omul și Biosfera” accesat12.10 Biodiversitate Ecologie UNESCO