Dipnoi
Dipnoii sau dipneuștii, peștii pulmonați (Dipnoi)  (din greaca di = două + pnoe = respirație, adică pești care respiră în două feluri) este o subclasă de pești osoși, majoritate fosile, cunoscuți din Devonian, care au o respirație dublă, acvatică (prin branhii) și aeriană (prin plămâni). Sunt adaptați la respirația aerului atmosferic prin plămâni, care  îi salvează în timpul secetei, însă respirația branhială este cea predominantă. Au 1-2 plămâni alveolari, care se deschid printr-un conduct comun pe fața ventrală a esofagului. Oasele premaxilar și cel maxilar lipsesc. Coada, la reprezentanții actuali, este dificercă. Au coane (narine interne). Dinții se găsesc pe plăci dentare, situate pe pterigo-palatine (maxilarul superior) și pe spleniale (mandibulă). Există 3 genuri actuale (Protopterus, Lepidosiren, Neoceratodus), răspândite în apele dulci din Australia, Africa și America de Sud. Păstrează aproape aceleași caractere întâlnite la formele devoniene.

Bibliografie 
 S. Cărăușu. Tratat de ihtiologie. București, 1952.
 Victor Pop. Curs de zoologia vertebratelor. Volumul 1. Universitatea "Victor Babes" Cluj. Litografia Învățămîntului Cluj 1957.
 Z. Feider, Al. V. Grossu, St. Gyurkó, V. Pop. Zoologia vertebratelor. Autor coordonator: Prof. Dr. Doc. Al. V. Grossu. Editura didactică și pedagogică, București, 1967, 768 p.

 

Dipnoi
Dipnoii sau dipneuștii , peștii pulmonați ( Dipnoi ) ( din greaca di = două + pnoe = respirație , adică pești care respiră în două feluri ) este o subclasă de pești osoși , majoritate fosile , cunoscuți din Devonian , care au o respirație dublă , acvatică ( prin branhii ) și aeriană ( prin plămâni ) . Sunt adaptați la respirația aerului atmosferic prin plămâni , care îi salvează în timpul secetei , însă respirația branhială este cea predominantă . Auplămâni alveolari , care se deschid printr- un conduct comun pe fața ventrală a esofagului . Oasele premaxilar și cel maxilar lipsesc . Coada , la reprezentanții actuali , este dificercă . Au coane ( narine interne ) . Dinții se găsesc pe plăci dentare , situate pe pterigo-palatine ( maxilarul superior ) și pe spleniale ( mandibulă ) . Existăgenuri actuale ( Protopterus , Lepidosiren , Neoceratodus ) , răspândite în apele dulci din Australia , Africa și America de Sud . Păstrează aproape aceleași caractere întâlnite la formele devoniene . Bibliografie S. Cărăușu . Tratat de ihtiologie . București , Victor Pop . Curs de zoologia vertebratelor . Volumul Universitatea " Victor Babes " Cluj . Litografia Învățămîntului Cluj Z. Feider , Al. V. Grossu , St. Gyurkó , V. Pop . Zoologia vertebratelor . Autor coordonator : Prof . Dr. Doc . Al. V. Grossu . Editura didactică și pedagogică , București,p . Dipnoi