Claudia Octavia
Claudia Octavia (limba latină: CLAVDIA•OCTAVIA) () a fost o Împărăteasă consoartă a Imperiului Roman. Ea a fost strănepoata împăratului Tiberius, verișoară primară pe linie paternă cu împăratul Caligula, fiica împăratului Claudius și sora vitregă și prima soție a împăratului Nero. Asteroidul 598 Octavia îi poartă numele.

Viața

Familia
Octavia a fost singura fiică a împăratului Claudius din cel de-al treilea mariaj al său cu verișoara sa de a doua Valeria Messalina. Ea a fost botezată după numele străbunicii ei Octavia cea Tânără, a doua dintre surorile mai mari și soră de sânge cu împăratul Augustus. Sora ei vitregă mai vârstnică a fost Claudia Antonia, fiica lui Claudius din cea de-a doua căsătorie cu Aelia Paetina, iar fratele său a fost Britannicus, fiul lui Claudiu cu Messalina.

Primii ani
Claudia Octavia s-a născut la Roma, în partea a doua a anului 39/prima parte a anului 40. Pe când era încă o copilă, tatăl său a promis-o de soție viitorului pretor Lucius Junius Silanus Torquatus, care era unul din descendenții lui Octavian Augustus.

Venirea la putere a lui Nero
Mama Octaviei, Valeria Messalina a fost executată în anul 48, pentru conspirație în vederea omorârii tatălui ei. După aceasta Claudius s-a căsătorit cu nepoata sa (și vara primară a Octaviei) Agrippina cea Tânără. Nero (cunoscut la acel moment ca Lucius Domitius Ahenobarbus) era fiul Agrippinei din prima ei căsătorie.

Agrippina, prin comploturi și manipulări, a pus capăt logodnei dintre Octavia și Lucius Silanus și l-a convins pe Claudius să îl adopte pe Nero ca fiu și moștenitor al său, aranjând căsătoria Octaviei cu Nero pe 9 iunie 53.

Viața ca împărăteasă
Claudius a murit pe 13 octombrie 54 și Nero a acces la tron, posibil prin otrăvirea fratelui de sânge al Octaviei,  Britannicus, la începutul anului 55. Tacitus spune că din acel moment Octavia a devenit foarte nefericită , dar a învățat să își ascundă trăirile și sentimentele față de soțul și totodată fratele său vitreg. Octavia a fost prinsă în lupta pentru putere dintre Nero și mama sa, care s-a încheiat în martie 59, prin omorârea de către Nero a mamei sale.

Deși era admirată ca împărăteasă de către poporul roman, căsătoria a fost una nefericită. Octavia, arată Tacitus, era „o soție aristocratică și virtuoasă”, de aceea Nero o ura și a început să fie plictisit de ea (după cum precizează atât Tacitus cât și Suetonius), încercând în câteva ocazii să o stranguleze (Suetonius) și având aventuri cu o serie de femei libere, și anume Claudia Acte și apoi Poppaea Sabina. Când Poppaea a rămas însărcinată cu copilul lui Nero, acesta a divorțat de Claudia, pretinzând că este infertilă și s-a însurat cu Poppaea, la douăsprezece zile după divorț.

Exilarea de către Nero și Poppaea și moartea

Nero și Poppaea au exilat-o apoi pe Octavia în insula Pandateria (în zilele noastre Ventotene) pe baza unei acuzații false de adulter. Când Octavia se plânge de acest tratament slujitoarele ei o torturau în bătaie. 

Exilul Octaviei a devenit așa de nepopular încât cetățenii Romei au protestat zgomotos, mărșăluind pe străzi cu statuia Octaviei împodobită cu flori și cerând întoarcerea ei. Nero (foarte înspăimântat) a fost aproape de acord să se recăsătorească cu Octavia, dar în schimb îi va semna actul de condamnare la moarte.

Câteva zile mai târziu, Octavia a fost legată și i s-au deschis venele, ca într-un ritual tradițional roman de sinucidere. A fost apoi sufocată într-o baie cu aburi foarte fierbinți. Capul Octaviei a fost tăiat și trimis către Poppaea. Moartea ei a adus multă tristețe în Roma. Conform lui Suetonius, mulți ani mai târziu Nero încă avea coșmaruri despre mama sa și Octavia.

Arbore genealogic

</div>

Moștenirea literară
Evenimentele divorțului au fost dramatizate în piesa Octavia a lui Seneca, atribuită uneori lui Seneca cel Tânăr și, mai recent, în opera pierdută a lui Handel Nero, opera Încoronarea Poppeaei din 1643 a lui Giovanni Francesco Busenello, opera Octavia din 1705 a lui Reinhard Keiser și tragedia Ottavia din 1782 a lui Vittorio Alfieri. Octavia este de asemenea subiectul unui roman german - Die Römische Octavia - de Anthony Ulrich, Duke of Brunswick-Wolfenbüttel, precum și un personaj în romanul Claudius the God al lui Robert Graves și într-un serial de televiziune.

Note

Surse
 Suetonius – The Twelve Caesars – Claudius and Nero.
 Tacitus – The Annals of Imperial Rome.

Bibliografie

  (edd.), Prosopographia Imperii Romani saeculi I, II et III, Berlin, 1933 – . (PIR2)
 Levick, Barbara, Claudius. Yale University Press, New Haven, 1990.
 Barrett, Anthony A., Agrippina: Sex, Power and Politics in the Early Roman Empire. Yale University Press, New Haven, 1996.

Roma antică
Dinastia iulio-claudiană
Împărătese consoarte
Romani din secolul I
Împărătese romane
Eponime ale asteroizilor
Claudia Octavia ( limba latină : CLAVDIA•OCTAVIA ) ( ) a fost o Împărăteasă consoartă a Imperiului Roman . Ea a fost strănepoata împăratului Tiberius , verișoară primară pe linie paternă cu împăratul Caligula , fiica împăratului Claudius și sora vitregă și prima soție a împăratului Nero . AsteroidulOctavia îi poartă numele . Viața Familia Octavia a fost singura fiică a împăratului Claudius din cel de- al treilea mariaj al său cu verișoara sa de a doua Valeria Messalina . Ea a fost botezată după numele străbunicii ei Octavia cea Tânără , a doua dintre surorile mai mari și soră de sânge cu împăratul Augustus . Sora ei vitregă mai vârstnică a fost Claudia Antonia , fiica lui Claudius din cea de- a doua căsătorie cu Aelia Paetina , iar fratele său a fost Britannicus , fiul lui Claudiu cu Messalina . Primii ani Claudia Octavia s- a născut la Roma , în partea a doua a anuluiprima parte a anului Pe când era încă o copilă , tatăl său a promis-o de soție viitorului pretor Lucius Junius Silanus Torquatus , care era unul din descendenții lui Octavian Augustus . Venirea la putere a lui Nero Mama Octaviei , Valeria Messalina a fost executată în anul pentru conspirație în vederea omorârii tatălui ei . După aceasta Claudius s- a căsătorit cu nepoata sa ( și vara primară a Octaviei ) Agrippina cea Tânără . Nero ( cunoscut la acel moment ca Lucius Domitius Ahenobarbus ) era fiul Agrippinei din prima ei căsătorie . Agrippina , prin comploturi și manipulări , a pus capăt logodnei dintre Octavia și Lucius Silanus și l- a convins pe Claudius să îl adopte pe Nero ca fiu și moștenitor al său , aranjând căsătoria Octaviei cu Nero peiunie Viața ca împărăteasă Claudius a murit peoctombrieși Nero a acces la tron , posibil prin otrăvirea fratelui de sânge al Octaviei , Britannicus , la începutul anului Tacitus spune că din acel moment Octavia a devenit foarte nefericită , dar a învățat să își ascundă trăirile și sentimentele față de soțul și totodată fratele său vitreg . Octavia a fost prinsă în lupta pentru putere dintre Nero și mama sa , care s- a încheiat în martie prin omorârea de către Nero a mamei sale . Deși era admirată ca împărăteasă de către poporul roman , căsătoria a fost una nefericită . Octavia , arată Tacitus , era „ o soție aristocratică și virtuoasă ” , de aceea Nero o ura și a început să fie plictisit de ea ( după cum precizează atât Tacitus cât și Suetonius ) , încercând în câteva ocazii să o stranguleze ( Suetonius ) și având aventuri cu o serie de femei libere , și anume Claudia Acte și apoi Poppaea Sabina . Când Poppaea a rămas însărcinată cu copilul lui Nero , acesta a divorțat de Claudia , pretinzând că este infertilă și s- a însurat cu Poppaea , la douăsprezece zile după divorț . Exilarea de către Nero și Poppaea și moartea Nero și Poppaea au exilat -o apoi pe Octavia în insula Pandateria ( în zilele noastre Ventotene ) pe baza unei acuzații false de adulter . Când Octavia se plânge de acest tratament slujitoarele ei o torturau în bătaie . Exilul Octaviei a devenit așa de nepopular încât cetățenii Romei au protestat zgomotos , mărșăluind pe străzi cu statuia Octaviei împodobită cu flori și cerând întoarcerea ei . Nero ( foarte înspăimântat ) a fost aproape de acord să se recăsătorească cu Octavia , dar în schimb îi va semna actul de condamnare la moarte . Câteva zile mai târziu , Octavia a fost legată și i s- au deschis venele , ca într- un ritual tradițional roman de sinucidere . A fost apoi sufocată într- o baie cu aburi foarte fierbinți . Capul Octaviei a fost tăiat și trimis către Poppaea . Moartea ei a adus multă tristețe în Roma . Conform lui Suetonius , mulți ani mai târziu Nero încă avea coșmaruri despre mama sa și Octavia . Arbore genealogic </div> Moștenirea literară Evenimentele divorțului au fost dramatizate în piesa Octavia a lui Seneca , atribuită uneori lui Seneca cel Tânăr și , mai recent , în opera pierdută a lui Handel Nero , opera Încoronarea Poppeaei dina lui Giovanni Francesco Busenello , opera Octavia dina lui Reinhard Keiser și tragedia Ottavia dina lui Vittorio Alfieri . Octavia este de asemenea subiectul unui roman german - Die Römische Octavia - de Anthony Ulrich , Duke of Brunswick-Wolfenbüttel , precum și un personaj în romanul Claudius the God al lui Robert Graves și într- un serial de televiziune . Note Surse Suetonius – The Twelve Caesars – Claudius and Nero . Tacitus – The Annals of Imperial Rome . Bibliografie ( edd. ) , Prosopographia Imperii Romani saeculi I , II et III , Berlin,– \ . ( PIR2 ) Levick , Barbara , Claudius . Yale University Press , New Haven , Barrett , Anthony A. , Agrippina : Sex , Power and Politics in the Early Roman Empire . Yale University Press , New Haven , Roma antică Dinastia iulio-claudiană Împărătese consoarte Romani din secolul I Împărătese romane Eponime ale asteroizilor