Zurvanism
Zurvanismul (sau zervanismul) a fost o concepție filosofică din religia Iranului arhaic.

Istoric 
Din cultul timpuriu al zeului Zurvan Akarana s-a format, sub Ahemenizi (sec. VI-IV î.Hr.), o religie a cărei dezvoltare a fost curmată de ascensiunea zoroastrismului. Inclus totuși în Avesta ca element secundar, cultul zurvanic își continuă existența în cuprinsul zoroastrismului ca un element aparte.

Doctrina 
Zurvanismul socotea că lumea s-a născut din substanța primordială a timpului, (Zurvan). 
Zurvanismul consideră că în starea primordială a universului nu exista decât timpul infinit, lumea nefiind decât o stare potențială: prima ei mișcare a produs, din Zurvan, cele două principii contrare, care o vor guverna: binele (Ahura Mazda) și răul (Angra Mainyu), aici rezidând și caracterul fatalist al concepției, bazată pe ideea de predestinare (tot ce sa va mai petrece vreodată a și fost stabilit dintru început de Timp - Zurvan), în contradicție fățișă cu ideea liberului arbitru uman, predicată de zoroastrism.

În zurvanism funcția de bază a timpului este continuitatea lui; timpul este substanța activă care dă capacitate de acțiune materiei.

Teologia avestică târzie divizează însă timpul în 2 noțiuni: timpul infinit (eternitatea esenței) și timpul limitat (un continuum al lumii, întrucât lumea a fost creată și va avea un sfârșit).

Bibliografie 
Boyce, Mary (1957). Some reflections on Zurvanism. Bulletin of the School of Oriental and African Studies (London: SOAS) 19/2: 304–316.
Victor Kernbach, (1983). Dicționar de mitologie generală. Editura Albatros, București, 1983, pag. 783

Mitologia persană
Zoroastrism
Zurvanismul ( sau zervanismul ) a fost o concepție filosofică din religia Iranului arhaic . Istoric Din cultul timpuriu al zeului Zurvan Akarana s- a format , sub Ahemenizi ( sec . VI-IV î.Hr. ) , o religie a cărei dezvoltare a fost curmată de ascensiunea zoroastrismului . Inclus totuși în Avesta ca element secundar , cultul zurvanic își continuă existența în cuprinsul zoroastrismului ca un element aparte . Doctrina Zurvanismul socotea că lumea s- a născut din substanța primordială a timpului , ( Zurvan ) . Zurvanismul consideră că în starea primordială a universului nu exista decât timpul infinit , lumea nefiind decât o stare potențială : prima ei mișcare a produs , din Zurvan , cele două principii contrare , care o vor guverna : binele ( Ahura Mazda ) și răul ( Angra Mainyu ) , aici rezidând și caracterul fatalist al concepției , bazată pe ideea de predestinare ( tot ce sa va mai petrece vreodată a și fost stabilit dintru început de Timp - Zurvan ) , în contradicție fățișă cu ideea liberului arbitru uman , predicată de zoroastrism . În zurvanism funcția de bază a timpului este continuitatea lui ; timpul este substanța activă care dă capacitate de acțiune materiei . Teologia avestică târzie divizează însă timpul înnoțiuni : timpul infinit ( eternitatea esenței ) și timpul limitat ( un continuum al lumii , întrucât lumea a fost creată și va avea un sfârșit ) . Bibliografie Boyce , Mary Some reflections on Zurvanism . Bulletin of the School of Oriental and African Studies ( London : SOAS)2:316 . Victor Kernbach , Dicționar de mitologie generală . Editura Albatros , București , pag . Mitologia persană Zoroastrism