Lista conducătorilor Lorenei
Conducătorii Lorenei (Lotharingiei) au deținut diverse poziții sub diferitele guvernări asupra variatelor regiuni. Primii conducători au fost regi ai francilor, al căror regat era numit Lotharingia. Construcția latină "Lotharingia" a evoluat în timp în "Lorena" în franceză, "Lotharingen" în olandeză și "Lothringen" în germană. După Carolingieni, regatul a fost absorbit în statele vecine la finele secolului al IX-lea, asupra teritoriului respectiv fiind numiți la conducere diverși duci. La jumătatea secolului al X-lea, ducatul a fost divizat în Lorena Inferioară și Lorena Superioară, primul dintre ele devenind în timp Țările de Jos, iar cel de al doilea Ducatul Lorena, având o existență până în epoca modernă.

Regi ai Lotharingiei
Lothar al II-lea al Lotharingiei (855–869)

Carol cel Pleșuv, regele Franciei apusene a pretins Lotharingia pentru sine, la moartea lui Lothar și a fost încoronat la Metz, însă fratele său Ludovic Germanul, care conducea în Francia răsăriteană, s-a opus, drept pentru care tratatul de la Meerssen din 870 a divizat Lotharingia între cei doi frați și, în continuare, între succesorii lor. În 880, tratatul de la Ribemont a acordat întreaga Lotharingie lui Ludovic cel Tînăr, fiul lui Ludovic Germanul și regele Franciei răsăritene. 

Carol cel Pleșuv (869–870)
Ludovic cel Tânăr (880–882)
Carol cel Gras (882–887)
Arnulf de Carintia (887–895)
Zwentibold (895–900)
Ludovic Copilul (900–911)
Carol cel Simplu (911–922)

În 922, Lotharingia a devenit parte integrantă din Regatul Germaniei.

Ducii de Lorena
Gebhard (903–910), conte de Lahngau
Reginar (910–915), conte de Maasgau
Gilbert (Giselbert) (925–939)
Henric (939–940), duce de Bavaria
Otto (942–944), conte de Verdun
Conrad cel Roșu (944–953)
Bruno (953–Köln), arhiepiscop de Köln

În 959, Lorena a fost divizată în două regiuni distincte: Superioară și Inferioară, fiecare fiind acordată câte unui markgraf sau viceduce, aflați sub autoritatea lui Bruno de Köln. La moartea lui Bruno din 965, Lorena Inferioară, al cărui markgraf murise, a rămas vacantă până în 977. În acel an, Carol a fost numit duce de Lotharingia Inferioară, iar Frederic, până atunci markgraf, a fost ridicat la rangul ducal în Lorena Superioară. Cele două ducate au rămas definitiv separate, urmând destine diferite, cu excepția scurtei perioade dintre 1033 și 1044.

Duci ai Lorenei Inferioare
Trebuie notat că numerotarea ducilor variază în funcție de surse.

Dinastia Matfridingilor
Godefroi I (959–964), conte de Hainaut
Richar (968–972), conte de Mons

Dinastia Carolingiană
Carol (976–991)
Otto (991–1012)

Casa de Ardennes–Verdun
Godefroi al II-lea (1012–1023) (cunoscut și ca Godefroi I), conte de Verdun
Gothelo I (1023–1044) (de asemenea, duce de Lorena Superioară), markgraf de Anvers și conte de Verdun
Gothelo al II-lea (1044–1046)

Casa de Luxemburg
Frederic (1046–1065), conte de Malmedy

Casa de Ardennes–Verdun
Godefroi al III-lea cel Bărbos (1065–1069) (cunoscut și ca Godefroi al II-lea, de asemenea, duce de Lorena Superioară), conte de Verdun, markgraf de Anvers
Godefroi al IV-lea cel Ghebos (1069–1076) (cunoscut și ca Godefroi al III-lea)

Dinastia saliană
Conrad (1076–1087), rege al Germaniei și rege al Italiei

Casa de Boulogne (Ardennes–Bouillon)
Godefroi al V-lea (1087–1100) (cunoscut și ca Godefroi al IV-lea), devenit primul conducător de facto în Regatul Ierusalimului

Casa de Limburg 
Henric I (1101–1106), conte de Limburg și de Arlon

Casa de Leuven 
Godefroi I de Leuven (1106–1129) (cunoscut și ca Godefroi al V-lea), landgraf de Brabant, conte de Bruxelles și de Leuven

Casa de Limburg 
Waleran (1129–1139), duce de Limburg, conte de Arlon

Casa de Leuven 
Godefroi al II-lea de Leuven (1139–1142) (cunoscut și ca Godefroi al VI-lea), conte de Leuven și landgraf de Brabant
Godefroi de Stanton, fratele lui Godefroi, a deținut conducerea Lorenei Inferioare de la 1142- până în jur de 1154, când fiul său a atins majoratul.
Godefroi al III-lea de Leuven (1142–1190) (cunoscut și ca Godefroi al VII-lea), conte de Leuven, landgraf de Brabant, markgraf de Anvers

Trecerea sub Ducatul de Brabant, care a păstrat titlul de "duce de Lotharingia" până la 1795.

Duci ai Lorenei Superioare

Casa de Ardennes-Bar
Frederic I (959–978), conte de Bar
Theodoric I (978–1026/1027), conte de Bar
Frederic al II-lea (1026/1027), conte de Bar
Frederic al III-lea (1026/1027–1033), conte de Bar

Casa de Ardennes-Verdun
Gothelo (1033–1044) (de asemenea, duce de Lotharingia Inferioară), markgraf de Anvers, conte de Verdun
Godefroi cel Bărbos, (1044–1046) (de asemenea, duce de Lotharingia Inferioară), conte de Verdun, markgraf de Anvers

Casa de Metz (Ardennes-Metz)

Casa de Anjou

Casa de Lorena
Ramură colaterală a vechilor conducători din dinastia Ardennes–Metz, cunoscută sub numele de Casa de Lorena

Casa de Leszczyński

Vezi și
Ducatul Lotharingiei Inferioare
Ducatul Lorena

Legături externe

Titles of the dukes of Lorraine from contemporary documents with bibliography

Bibliografie
Putnam, Ruth, Alsace and Lorraine: From Cæsar to Kaiser, 58 B.C.-1871 A.D., New York, 1915.

Liste de conducători
Istoria Lorenei
Conducătorii Lorenei ( Lotharingiei ) au deținut diverse poziții sub diferitele guvernări asupra variatelor regiuni . Primii conducători au fost regi ai francilor , al căror regat era numit Lotharingia . Construcția latină " Lotharingia " a evoluat în timp în " Lorena " în franceză , " Lotharingen " în olandeză și " Lothringen " în germană . După Carolingieni , regatul a fost absorbit în statele vecine la finele secolului al IX -lea , asupra teritoriului respectiv fiind numiți la conducere diverși duci . La jumătatea secolului al X -lea , ducatul a fost divizat în Lorena Inferioară și Lorena Superioară , primul dintre ele devenind în timp Țările de Jos , iar cel de al doilea Ducatul Lorena , având o existență până în epoca modernă . Regi ai Lotharingiei Lothar al II -lea al Lotharingiei869 ) Carol cel Pleșuv , regele Franciei apusene a pretins Lotharingia pentru sine , la moartea lui Lothar și a fost încoronat la Metz , însă fratele său Ludovic Germanul , care conducea în Francia răsăriteană , s- a opus , drept pentru care tratatul de la Meerssen dina divizat Lotharingia între cei doi frați și , în continuare , între succesorii lor . În tratatul de la Ribemont a acordat întreaga Lotharingie lui Ludovic cel Tînăr , fiul lui Ludovic Germanul și regele Franciei răsăritene . Carol cel Pleșuv870 ) Ludovic cel Tânăr882 ) Carol cel Gras887 ) Arnulf de Carintia895 ) Zwentibold900 ) Ludovic Copilul911 ) Carol cel Simplu922 ) În Lotharingia a devenit parte integrantă din Regatul Germaniei . Ducii de Lorena Gebhard910 ) , conte de Lahngau Reginar915 ) , conte de Maasgau Gilbert ( Giselbert)939 ) Henric940 ) , duce de Bavaria Otto944 ) , conte de Verdun Conrad cel Roșu953 ) BrunoKöln ) , arhiepiscop de Köln În Lorena a fost divizată în două regiuni distincte : Superioară și Inferioară , fiecare fiind acordată câte unui markgraf sau viceduce , aflați sub autoritatea lui Bruno de Köln . La moartea lui Bruno din Lorena Inferioară , al cărui markgraf murise , a rămas vacantă până în În acel an , Carol a fost numit duce de Lotharingia Inferioară , iar Frederic , până atunci markgraf , a fost ridicat la rangul ducal în Lorena Superioară . Cele două ducate au rămas definitiv separate , urmând destine diferite , cu excepția scurtei perioade dintreși Duci ai Lorenei Inferioare Trebuie notat că numerotarea ducilor variază în funcție de surse . Dinastia Matfridingilor Godefroi I964 ) , conte de Hainaut Richar972 ) , conte de Mons Dinastia Carolingiană Carol991 ) Otto1012 ) Casa de Ardennes–Verdun Godefroi al II-lea1023 ) ( cunoscut și ca Godefroi I ) , conte de Verdun Gothelo I1044 ) ( de asemenea , duce de Lorena Superioară ) , markgraf de Anvers și conte de Verdun Gothelo al II-lea1046 ) Casa de Luxemburg Frederic1065 ) , conte de Malmedy Casa de Ardennes–Verdun Godefroi al III -lea cel Bărbos1069 ) ( cunoscut și ca Godefroi al II -lea , de asemenea , duce de Lorena Superioară ) , conte de Verdun , markgraf de Anvers Godefroi al IV -lea cel Ghebos1076 ) ( cunoscut și ca Godefroi al III -lea ) Dinastia saliană Conrad1087 ) , rege al Germaniei și rege al Italiei Casa de Boulogne ( Ardennes–Bouillon ) Godefroi al V-lea1100 ) ( cunoscut și ca Godefroi al IV -lea ) , devenit primul conducător de facto în Regatul Ierusalimului Casa de Limburg Henric I1106 ) , conte de Limburg și de Arlon Casa de Leuven Godefroi I de Leuven1129 ) ( cunoscut și ca Godefroi al V-lea ) , landgraf de Brabant , conte de Bruxelles și de Leuven Casa de Limburg Waleran1139 ) , duce de Limburg , conte de Arlon Casa de Leuven Godefroi al II -lea de Leuven1142 ) ( cunoscut și ca Godefroi al VI -lea ) , conte de Leuven și landgraf de Brabant Godefroi de Stanton , fratele lui Godefroi , a deținut conducerea Lorenei Inferioare de la până în jur de când fiul său a atins majoratul . Godefroi al III -lea de Leuven1190 ) ( cunoscut și ca Godefroi al VII -lea ) , conte de Leuven , landgraf de Brabant , markgraf de Anvers Trecerea sub Ducatul de Brabant , care a păstrat titlul de " duce de Lotharingia " până la Duci ai Lorenei Superioare Casa de Ardennes-Bar Frederic I978 ) , conte de Bar Theodoric I1026/1027 ) , conte de Bar Frederic al II-lea1027 ) , conte de Bar Frederic al III-lea1027–1033 ) , conte de Bar Casa de Ardennes-Verdun Gothelo1044 ) ( de asemenea , duce de Lotharingia Inferioară ) , markgraf de Anvers , conte de Verdun Godefroi cel Bărbos,1046 ) ( de asemenea , duce de Lotharingia Inferioară ) , conte de Verdun , markgraf de Anvers Casa de Metz ( Ardennes-Metz ) Casa de Anjou Casa de Lorena Ramură colaterală a vechilor conducători din dinastia Ardennes–Metz , cunoscută sub numele de Casa de Lorena Casa de Leszczyński Vezi și Ducatul Lotharingiei Inferioare Ducatul Lorena Legături externe Titles of the dukes of Lorraine from contemporary documents with bibliography Bibliografie Putnam , Ruth , Alsace and Lorraine : From Cæsar to Kaiser,B.C.-1871 A.D. , New York , Liste de conducători Istoria Lorenei