Duncan al II-lea al Scoției
Duncan al II-lea (1060 - 12 noiembrie 1094) a fost regele Scoției timp de șapte luni. A fost fiul lui Malcolm al III-lea al Scoției și a primei sale soții, Ingibiorg Finnsdottir, văduva lui Thorfinn Sigurdsson.

Donald al III-lea a fost în imposibilitatea de a obține sprijinul unor nobili și a unor oficiali ai bisericilor din Scoția care aveau legături cu regimul prodecesorului său. Duncan a profitat și a negociat alianțe cu acești susținători nemulțumiți ai tatălui său. Obținând sprijin militar și financiar esențial pentru cauza sa, s-a alăturat unei campanii, împrumutând de la William al II-lea o armată de normanzi. Duncan a cumpărat sprijinul baronilor și a orașelor din Anglia cu promisiunea de a acorda terenuri, privilegii, titluri și moșii.

În 1094, Duncan a condus o armată considerabilă, formată din cavaleri mercenari și infanterie. Mulți dintre acești soldați proveneau din Northumbria. La începutul verii aceluiași an, Duncan a condus armata într-o invazie în Scoția. Donald al III-lea și-a mobilizat proprii vasali și trupele rămase. Prima fază a războiului a avut loc în luna iunie, Duncan ieșind victorios. Donald al III-lea a fost forțat să se retragă spre nordul Scoției. Duncan al II-lea a fost încoronat rege la Scone, însă sprijinul și autoritatea sa nu s-au extind până în nord.

Prezența continuă a armatei străine a fost resimțită de către o mare parte a populației locale. Duncan al II-lea și-a petrecut cea mai mare parte a vieții sale în străinătate. În lunile din timpul domniei sale, proprietarii de terenuri și prelații s-au răsculat împotriva normanzilor. Armata străină nu s-a descurcat foarte bine în seria de revolte însă Duncan  a fost capabil să mențină tronul prin negociere cu rebelii. El a fost de acord cu termenii lor, trimițând marea majoritate a susținătorilor străini înapoi la William al II-lea.

Trimiterea trupelor sale a dus la un eșec. Donald al III-lea și-a petrecut lunile care au urmat reconstruindu-și armata și sprijinul politic. În noiembrie 1094, Donald a condus armata sa în sud și s-a confruntat cu nepotul său, iar pe 12 noiembrie, Duncan al II-lea a fost atacat și ucis în luptă, murind după o domnie de șapte luni. Sursele primare sunt neclare cu privire la modul exact al decesului său. Analele Inisfallen raportează că Duncan, fiul lui Malcolm, regele de Alba, a fost ucis de Donald, fiul lui Duncan. În același timp, Donald a preluat domnia din Alba. Analele Ulster raportează că Duncan, fiul lui Malcolm, regele Scoției, a fost ucis de proprii săi frați, Donald și Edmund. Deși Duncan nu a avut frați cu acest nume, este posibil să fie vorba de Donald al III-lea și de fratele său vitreg Edmund al Scoției, deși textele de mai târziu identifică un nobil cu numele de Lael Petair de Mearns ca fiind cel care l-a ucis cu adevărat.

Referințe

Anderson, Alan Orr (1990), Early Sources of Scottish History A.D 500–1286 1 (Reprinted with corrections ed.), Stamford: Paul Watkins, ISBN 1-871615-03-8
Barrow, G W S (1981), Kingship and Unity, Scotland 1000-1306, Toronto and Buffalo: University of Toronto Press, ISBN 0-8020-6448-5
Duncan, A.A.M. (2002), The Kingship of the Scots 842–1292: Succession and Independence, Edinburgh: Edinburgh University Press, ISBN 0-7486-1626-8
Horspool, David (2009). The English Rebel. London: Penguin. ISBN 978-0-670-91619-1.
McDonald, R. Andrew (2003), Outlaws of Medieval Scotland: Challenges to the Canmore Kings, 1058–1266, East Linton: Tuckwell Press, ISBN 1-86232-236-8
Oram, Richard (2004), David I: The King Who Made Scotland, Stroud: Tempus, ISBN 0-7524-2825-X
Potter, Philip J. (2009), Gothic Kings of Britain: The Lives of 31 Medieval Rulers, 1016-1399, Jefferson, North Carolina: McFarland, ISBN 978-0-7864-4038-2
Skene, William Forbes; MacBain, Alexander (1902), The Highlanders of Scotland, Stirling, Scotland: E. Mackay

Nașteri în 1060
Decese în 1094
Scoția
Conducători scoțieni
Monarhi scoțieni
Duncan al II -lea-noiembriea fost regele Scoției timp de șapte luni . A fost fiul lui Malcolm al III -lea al Scoției și a primei sale soții , Ingibiorg Finnsdottir , văduva lui Thorfinn Sigurdsson . Donald al III -lea a fost în imposibilitatea de a obține sprijinul unor nobili și a unor oficiali ai bisericilor din Scoția care aveau legături cu regimul prodecesorului său . Duncan a profitat și a negociat alianțe cu acești susținători nemulțumiți ai tatălui său . Obținând sprijin militar și financiar esențial pentru cauza sa , s- a alăturat unei campanii , împrumutând de la William al II -lea o armată de normanzi . Duncan a cumpărat sprijinul baronilor și a orașelor din Anglia cu promisiunea de a acorda terenuri , privilegii , titluri și moșii . În Duncan a condus o armată considerabilă , formată din cavaleri mercenari și infanterie . Mulți dintre acești soldați proveneau din Northumbria . La începutul verii aceluiași an , Duncan a condus armata într- o invazie în Scoția . Donald al III -lea și- a mobilizat proprii vasali și trupele rămase . Prima fază a războiului a avut loc în luna iunie , Duncan ieșind victorios . Donald al III -lea a fost forțat să se retragă spre nordul Scoției . Duncan al II -lea a fost încoronat rege la Scone , însă sprijinul și autoritatea sa nu s- au extind până în nord . Prezența continuă a armatei străine a fost resimțită de către o mare parte a populației locale . Duncan al II -lea și- a petrecut cea mai mare parte a vieții sale în străinătate . În lunile din timpul domniei sale , proprietarii de terenuri și prelații s- au răsculat împotriva normanzilor . Armata străină nu s- a descurcat foarte bine în seria de revolte însă Duncan a fost capabil să mențină tronul prin negociere cu rebelii . El a fost de acord cu termenii lor , trimițând marea majoritate a susținătorilor străini înapoi la William al II -lea . Trimiterea trupelor sale a dus la un eșec . Donald al III -lea și- a petrecut lunile care au urmat reconstruindu -și armata și sprijinul politic . În noiembrie Donald a condus armata sa în sud și s- a confruntat cu nepotul său , iar penoiembrie , Duncan al II -lea a fost atacat și ucis în luptă , murind după o domnie de șapte luni . Sursele primare sunt neclare cu privire la modul exact al decesului său . Analele Inisfallen raportează că Duncan , fiul lui Malcolm , regele de Alba , a fost ucis de Donald , fiul lui Duncan . În același timp , Donald a preluat domnia din Alba . Analele Ulster raportează că Duncan , fiul lui Malcolm , regele Scoției , a fost ucis de proprii săi frați , Donald și Edmund . Deși Duncan nu a avut frați cu acest nume , este posibil să fie vorba de Donald al III -lea și de fratele său vitreg Edmund al Scoției , deși textele de mai târziu identifică un nobil cu numele de Lael Petair de Mearns ca fiind cel care l- a ucis cu adevărat . Referințe Anderson , Alan Orr Early Sources of Scottish History A.D1286( Reprinted with corrections ed. ) , Stamford : Paul Watkins , ISBN03-8 Barrow , G W S Kingship and Unity , Scotland Toronto and Buffalo : University of Toronto Press , ISBN6448-5 Duncan , A.A.M. The Kingship of the Scots1292 : Succession and Independence , Edinburgh : Edinburgh University Press , ISBN1626-8 Horspool , David The English Rebel . London : Penguin . ISBN670-91619-1 . McDonald , R. Andrew Outlaws of Medieval Scotland : Challenges to the Canmore Kings,1266 , East Linton : Tuckwell Press , ISBN236-8 Oram , Richard David I : The King Who Made Scotland , Stroud : Tempus , ISBN2825-X Potter , Philip J. Gothic Kings of Britain : The Lives ofMedieval Rulers , Jefferson , North Carolina : McFarland , ISBN7864-4038-2 Skene , William Forbes ; MacBain , Alexander The Highlanders of Scotland , Stirling , Scotland : E. Mackay Nașteri în Decese în Scoția Conducători scoțieni Monarhi scoțieni