Idiom
În lingvistică, termenul „idiom” (în română din cuvântul francez idiome, la rândul său din latinescul idioma provenind din cuvântul grecesc ἰδίωμα – idíōma) înglobează termenul „limbă”, termenii care denumesc diversele feluri de limbi (de exemplu „limbă creolă”, „pidgin”, „lingua franca”, „limbă vehiculară” etc.), varietățile regionale ale unei limbi („dialect”, „subdialect”, „grai”) și varietățile sociale ale unei limbi: „argou”, „jargon” etc. Unii lingviști includ aici și termenul „idiolect”. Prin urmare, se poate vorbi, de exemplu, despre idiomul românesc, idiomul aromân (macedoromân), idiomul muntenesc, idiomul oltean etc.

După lingvistul francez Philippe Blanchet,

În general, termenul „idiom” este folosit când subiectul abordat de cercetător nu necesită ca acesta să opteze pentru unul din termenii „limbă”, „dialect”, „subdialect” și „grai”, mai ales când este greu sau chiar imposibil să se oprească la unul din aceștia.

„Idiom” este un termen util mai ales în cazul societăților multilingve, cum sunt cele din majoritatea țărilor africane, în care coexistă numeroase varietăți ale unor limbi care nu sunt nici măcar suficient studiate.

Termenul „idiom” se mai folosește și ca gen proxim pentru definirea termenilor ce denumesc feluri de limbi sau varietăți ale unei limbi.

Deoarece chestiunea „limbă sau dialect?” provoacă de multe ori controverse extralingvistice, unii autori folosesc termenul „idiom” pentru a evita aceasta. Pierre Blanchet, în lucrarea în care îl folosește, justifică aceasta prin dorința de „a evita conotațiile ideologice ale terminologiei tradiționale”.

Termenul acesta se găsește și folosit în mod greșit, cu sensul „expresie idiomatică”, sub influența cuvântului englezesc idiom care are și acest sens, mai ales în materiale privind limba engleză și învățarea ei. Dicționarele explicative ale limbii române nu dau sensul „expresie idiomatică” la cuvântul „idiom”.

Note

Surse bibliografice 

  Blanchet, Philippe, Pour la reconnaissance du droit des locuteurs à disposer de leur idiome. Un nouveau principe linguistique (Pentru recunoașterea dreptului vorbitorilor de a dispune de idiomul lor. Un nou principiu lingvistic), Langage et société, vol. 55, nr. 1, 1991, pp. 85-94 (accesat la 17 august 2018)
 Constantinescu-Dobridor, Gheorghe, Mic dicționar de terminologie lingvistică, București, Albatros, 1980
 Dănilă, Ioan, Destinul unui idiom – graiul ceangăiesc din moldova , The Proceedings of "The European Integration – between Tradition and Modernity" congress, vol. I. , Editura Universității „Petru Maior”, 2005, ISSN 1844-2048, pp. 233–243 (accesat la 17 august 2018)
 Dicționare ale limbii române (Dexonline) (accesat la 19 martie 2017)
 Dobrișan, Nicolae, Limba arabă contemporană, vol. I, București, Editura Pro Universitaria, 2014 (accesat la 17 august 2018)
  Lemelin, Jean-Marc, Diagrammatique du langage. Initiation à la linguistique générale (Diagramatica limbajului. Inițiere în lingvistica generală), curs universitar, Pragrammatique, 1995-2017 (accesat la 17 august 2018)
  Mahmoudian, Mortéza, Problèmes de la gestion des situations plurilingues (Probleme ale gestionării situațiilor plurilingve), Juillard, Caroline și Calvet, Louis-Jean (coord.), Les politiques linguistiques, mythes et réalités (Politicile lingvistice, mituri și realități), AUPELF-UREF, FMA, 1996, ISBN 2-920021-65-6, pp. 243-296 (accesat la 17 august 2018)
 Paliga, Sorin, Hidronimia și dialectele trace ca precursoare ale dialectelor limbii române, Dacoromania, serie nouă, anii III-IV, 1998-1999, pp. 67–73 (accesat la 17 august 2018)
  Pons, Julien, Du latin classique au latin impérial. Phonétique et phonologie (De la latina clasică la latina imperială), Edilivre, 2015, ISBN 9782332869807
 Vasiliu, Emanuel, Divergență dialectală și intercomunicare, Anuar de lingvistică și istorie literară, tom XXX, 1985, A. Lingvistică, pp. 11–16

Vezi și 

Argou
Dialect
Grai
Idiolect
Jargon
Limbă creolă
Lingua franca
Pidgin
Sociolect
Varietate (lingvistică)

Lingvistică
Sociolingvistică
Dialectologie
În lingvistică , termenul „ idiom” ( în română din cuvântul francez idiome , la rândul său din latinescul idioma provenind din cuvântul grecesc ἰδίωμ α – idíōma ) înglobează termenul „ limbă ” , termenii care denumesc diversele feluri de limbi ( de exemplu „ limbă creolă ” , „ pidgin ” , „ lingua franca ” , „ limbă vehiculară ” etc. ) , varietățile regionale ale unei limbi ( „ dialect ” , „ subdialect ” , „ grai ” ) și varietățile sociale ale unei limbi : „ argou ” , „ jargon” etc . Unii lingviști includ aici și termenul „ idiolect ” . Prin urmare , se poate vorbi , de exemplu , despre idiomul românesc , idiomul aromân ( macedoromân ) , idiomul muntenesc , idiomul oltean etc . După lingvistul francez Philippe Blanchet , În general , termenul „ idiom” este folosit când subiectul abordat de cercetător nu necesită ca acesta să opteze pentru unul din termenii „ limbă ” , „ dialect ” , „ subdialect ” și „ grai ” , mai ales când este greu sau chiar imposibil să se oprească la unul din aceștia . „ Idiom” este un termen util mai ales în cazul societăților multilingve , cum sunt cele din majoritatea țărilor africane , în care coexistă numeroase varietăți ale unor limbi care nu sunt nici măcar suficient studiate . Termenul „ idiom” se mai folosește și ca gen proxim pentru definirea termenilor ce denumesc feluri de limbi sau varietăți ale unei limbi . Deoarece chestiunea „ limbă sau dialect ? ” provoacă de multe ori controverse extralingvistice , unii autori folosesc termenul „ idiom” pentru a evita aceasta . Pierre Blanchet , în lucrarea în care îl folosește , justifică aceasta prin dorința de „ a evita conotațiile ideologice ale terminologiei tradiționale ” . Termenul acesta se găsește și folosit în mod greșit , cu sensul „ expresie idiomatică ” , sub influența cuvântului englezesc idiom care are și acest sens , mai ales în materiale privind limba engleză și învățarea ei . Dicționarele explicative ale limbii române nu dau sensul „ expresie idiomatică ” la cuvântul „ idiom ” . Note Surse bibliografice Blanchet , Philippe , Pour la reconnaissance du droit des locuteurs à disposer de leur idiome . Un nouveau principe linguistique ( Pentru recunoașterea dreptului vorbitorilor de a dispune de idiomul lor . Un nou principiu lingvistic ) , Langage et société , vol . nr. pp. 85-94 ( accesat laaugust Constantinescu-Dobridor , Gheorghe , Mic dicționar de terminologie lingvistică , București , Albatros , Dănilă , Ioan , Destinul unui idiom – graiul ceangăiesc din moldova , The Proceedings of " The European Integration – between Tradition and Modernity " congress , vol . I. , Editura Universității „ Petru Maior ” , ISSN pp. 233–243 ( accesat laaugust Dicționare ale limbii române ( Dexonline ) ( accesat lamartie Dobrișan , Nicolae , Limba arabă contemporană , vol . I , București , Editura Pro Universitaria , ( accesat laaugust Lemelin , Jean-Marc , Diagrammatique du langage . Initiation à la linguistique générale ( Diagramatica limbajului . Inițiere în lingvistica generală ) , curs universitar , Pragrammatique , ( accesat laaugust Mahmoudian , Mortéza , Problèmes de la gestion des situations plurilingues ( Probleme ale gestionării situațiilor plurilingve ) , Juillard , Caroline și Calvet , Louis-Jean ( coord . ) , Les politiques linguistiques , mythes et réalités ( Politicile lingvistice , mituri și realități ) , AUPELF-UREF , FMA , ISBN65-6 , pp. 243-296 ( accesat laaugust Paliga , Sorin , Hidronimia și dialectele trace ca precursoare ale dialectelor limbii române , Dacoromania , serie nouă , anii III-IV , pp. 67–73 ( accesat laaugust Pons , Julien , Du latin classique au latin impérial . Phonétique et phonologie ( De la latina clasică la latina imperială ) , Edilivre , ISBN Vasiliu , Emanuel , Divergență dialectală și intercomunicare , Anuar de lingvistică și istorie literară , tom XXX , A. Lingvistică , pp. 11–16 Vezi și Argou Dialect Grai Idiolect Jargon Limbă creolă Lingua franca Pidgin Sociolect Varietate ( lingvistică ) Lingvistică Sociolingvistică Dialectologie