Osman al II-lea
Osman al II-lea (în , „Osman cel Tânăr”, ) a fost sultan al Imperiului Otoman din 1618 până la uciderea sa, la 20 mai 1622. Era fiul sultanului Ahmed I (1590-1617) și fiul lui Mahfiruze Sultan. Acesta a avut 3 copii: Șehzade Omer, Șehzade Mustafa și Zeynep Sultan.

Biografie 

Osman al II-lea a urcat pe tron la vârsta de 14 ani, ca urmare a unei lovituri de stat împotriva unchiului său Mustafa I (1592-1639). În ciuda tinereții sale, el a condus personal o campanie împotriva Poloniei-Lituania. Armata de 150.000 de soldați, condusă de el, a fost înfrântă de Hatmanul Jan Karol Chodkiewicz (1560-1621) la Hotin. S-a întors la Istanbul în 1621 și i-a învinuit pe ieniceri de eșec. Dar regele polon Sigismund al III-lea (1566-1632) a propus pacea și sultanul a socotit-o ca o victorie politică. 

După înfrângerea de la Hotin, Osman al II-lea, a reformat corpul de ieniceri. El a ridicat o armată nouă, în special, recrutată din trupele sale din Egipt. Sub pretextul efectuării pelerinajului la Mecca, Osman al II-lea a pregătit plecarea la Cairo. Când planurile reale ale sultanului au devenit totuși cunoscute, ienicerii au inițiat în 1621 o revoltă în palatului. Pe 18 mai 1622 ei l-au capturat pe Osman al II-lea și au restabilit ca sultan pe predecesorul său, Mustafa I. Osman al II-lea a fost, pe 20 mai, în cele din urmă strangulat în fortăreața Edikule..

Domnia lui Osman al II-lea rămâne remarcabilă din două motive. În primul rând, Osman a fost primul și singurul sultan până la Tanzimat, care a încercat să realizeze o reformă militară. Pe de altă parte, lovitura ienicerilor reprezintă un nou punct înalt în căutarea puterii politice. Anterior, ienicerii au fost folosiți de grupuri concurente la curte pentru diferite intrigi. Îndepărtarea lui Osman, pe de altă parte, a fost primul caz în care soldații profesioniști au încercat singuri să-și impună propriile interese. 

Osman al II-lea  a avut trei copii: Șehzade Omer, Șehzade Mustafa și Zeynep Sultan.

Literatură 
 Joseph von Hammer-Purgstall: Geschichte des Osmanischen Reiches. Band 4: Vom Regierungsantritte Murad des Dritten bis zur zweyten Entthronung Mustafa’s I. (1574–1623). Band 5: Vom Regierungsantritte Murad des Vierten bis zur Ernennung Mohammed Köprili’s zum Großwesir (1623–1656). Insgesamt zehn Bände. C. A. Hartleben's Verlag, Wien und Pest 1827–1836.
 Gabriel Effendi Noradounghian: Recueil d’actes internationaux de l’Empire Ottoman 1300–1789. Band I. Paris und Neufchâtel 1879.
 John Parry Vernon: A history of the Ottoman Empire to 1730: chapters from the „Cambridge history of Islam“ and „New Cambridge modern history“. Bände 1–5. Cambridge University Press, Cambridge 1976.
 Ernst Werner, Walter Markov: Geschichte der Türken von den Anfängen bis zur Gegenwart. Akademie Verlag, Berlin 1979.
 E. Albrecht: Osman II.. In: Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas. Band 3. München 1979, S. 365–367.
 Ernst Werner: Die Geburt einer Grossmacht – Die Osmanen. Ein Beitrag zur Genesis des türkischen Feudalismus. Hermann Böhlaus Nachfolger, Wien 1985.
 Irina Petrosyan: The Janissary corps in the late 16th and early 17th century. The first attempt at military reform in the Ottoman Empire. In: Kemal Çiçek und andere (Hrsg.): The Great Ottoman-Turkish Civilisation.. Band 3. Yeni Türkiye, 2000, S. 750–760.
 Ferenc Majoros, Bernd Rill: Das Osmanische Reich 1300–1922. Die Geschichte einer Großmacht. Marix Verlag, Wiesbaden 2004.

Ecranizare 
În serialul Kösem (Muhteșem Yüzyıl Kösem, 2015) Osman al-II-lea este jucat de Taner Ölmez.

Note

Legături externe

 http://www.tuerkenbeute.de/kun/kun_bio/Osman2_de.php  Badisches Landesmuseum, Karlsruhe: Osman II.

Nașteri în 1604
Decese în 1622
Sultani ai Imperiului Otoman
Monarhi copii
Osman al II -lea ( în , „ Osman cel Tânăr ” , ) a fost sultan al Imperiului Otoman dinpână la uciderea sa , lamai Era fiul sultanului Ahmed Iși fiul lui Mahfiruze Sultan . Acesta a avutcopii : Șehzade Omer , Șehzade Mustafa și Zeynep Sultan . Biografie Osman al II -lea a urcat pe tron la vârsta deani , ca urmare a unei lovituri de stat împotriva unchiului său Mustafa I În ciuda tinereții sale , el a condus personal o campanie împotriva Poloniei-Lituania . Armata de000 de soldați , condusă de el , a fost înfrântă de Hatmanul Jan Karol Chodkiewiczla Hotin . S- a întors la Istanbul înși i- a învinuit pe ieniceri de eșec . Dar regele polon Sigismund al III -leaa propus pacea și sultanul a socotit -o ca o victorie politică . După înfrângerea de la Hotin , Osman al II -lea , a reformat corpul de ieniceri . El a ridicat o armată nouă , în special , recrutată din trupele sale din Egipt . Sub pretextul efectuării pelerinajului la Mecca , Osman al II -lea a pregătit plecarea la Cairo . Când planurile reale ale sultanului au devenit totuși cunoscute , ienicerii au inițiat îno revoltă în palatului . Pemaiei l- au capturat pe Osman al II -lea și au restabilit ca sultan pe predecesorul său , Mustafa I . Osman al II -lea a fost , pemai , în cele din urmă strangulat în fortăreața Edikule. . Domnia lui Osman al II -lea rămâne remarcabilă din două motive . În primul rând , Osman a fost primul și singurul sultan până la Tanzimat , care a încercat să realizeze o reformă militară . Pe de altă parte , lovitura ienicerilor reprezintă un nou punct înalt în căutarea puterii politice . Anterior , ienicerii au fost folosiți de grupuri concurente la curte pentru diferite intrigi . Îndepărtarea lui Osman , pe de altă parte , a fost primul caz în care soldații profesioniști au încercat singuri să -și impună propriile interese . Osman al II -lea a avut trei copii : Șehzade Omer , Șehzade Mustafa și Zeynep Sultan . Literatură Joseph von Hammer-Purgstall : Geschichte des Osmanischen Reiches . Band Vom Regierungsantritte Murad des Dritten bis zur zweyten Entthronung Mustafa’s I.1623 ) . Band Vom Regierungsantritte Murad des Vierten bis zur Ernennung Mohammed Köprili’s zum Großwesir1656 ) . Insgesamt zehn Bände . C. A. Hartleben's Verlag , Wien und Pest1836 . Gabriel Effendi Noradounghian : Recueil d’actes internationaux de l’Empire Ottoman1789 . Band I . Paris und Neufchâtel John Parry Vernon : A history of the Ottoman Empire to chapters from the „ Cambridge history of Islam “ and „ New Cambridge modern history “ . Bände5 . Cambridge University Press , Cambridge Ernst Werner , Walter Markov : Geschichte der Türken von den Anfängen bis zur Gegenwart . Akademie Verlag , Berlin E. Albrecht : Osman II. . In : Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas . Band München S.367 . Ernst Werner : Die Geburt einer Grossmacht – Die Osmanen . Ein Beitrag zur Genesis des türkischen Feudalismus . Hermann Böhlaus Nachfolger , Wien Irina Petrosyan : The Janissary corps in the lateh and earlyh century . The first attempt at military reform in the Ottoman Empire . In : Kemal Çiçek und andere ( Hrsg. ) : The Great Ottoman-Turkish Civilisation. . Band Yeni Türkiye , S.760 . Ferenc Majoros , Bernd Rill : Das Osmanische Reich1922 . Die Geschichte einer Großmacht . Marix Verlag , Wiesbaden Ecranizare În serialul Kösem ( Muhteșem Yüzyıl Kösem ,Osman al-II -lea este jucat de Taner Ölmez . Note Legături externe http://www.tuerkenbeute.de/kun/kun_bio/Osman2_de.php Badisches Landesmuseum , Karlsruhe : Osman II . Nașteri în Decese în Sultani ai Imperiului Otoman Monarhi copii