Redbad, rege al frizonilor
Redbad sau Radbod (d. 719) a fost un rege sau duce al frizonilor din jurul anului 680 până la moartea sa. Este considerat ultimul conducător independent al Friziei înainte de dominația francă. L-a învins pe Charles Martel în bătălia de la Köln, dar, în cele din urmă, Charles i-a învins și obligat pe frizoni să se predea. Radbod a murit în 719, dar după câțiva ani succesorii săi au reînceput lupta împotriva puterii francilor.

Domnia 
În timp ce predecesorul său, regele Aldegisel, a acceptat creștinismul în domeniul său, Redbad a încercat să extirpe religia și să își elibereze poporul de sub conducerea francilor. În 689, Redbad a fost, cu toate acestea, învins de Pippin de Herstal în bătălia de la Dorestad și obligat să cedeze Frisia de Vest (Frisia Citerior) francilor.

Între 690 și 692, Utrechtul a căzut în mâinile lui Pippin de Herstal. Acest lucru a oferit controlul asupra rutelor comerciale importante de pe Rin și Marea Nordului. Unele surse spun că, după această înfrângere, Radbod s-a retras, în 697, pe insula Helgoland, alții spun că s-a refugiat într-o parte al Țărilor de Jos, care este încă cunoscut sub numele de Friesland.

În această perioadă a existat o arhiepiscopiei sau episcopiei a frizonilor fondată de Willibrord, de asemenea, a avut loc o căsătorie între Grimoald cel Tânăr, cel mai mare fiu lui Pippin, și Thiadsvind, fiica lui Radbod, în 711.

La moartea lui Pippin în 714, Redbad a luat din nou inițiativa. La forțat pe sfântul Willibrord și pe călugării acestuia să fugă, avansând până la Köln, unde l-a învins pe Charles Martel, fiul lui Pippin, în 716. În cele din urmă, Charles i-a invins pe frizoni. Redbad a murit în 719, dar urmași săi au continuat lupta împotriva francilor.

Ca un exemplu de putere, regele Radbod, spre sfârșitul vieții sale, a anunțat că s-a angajat în crearea unei armate suficientă pentru a înfricoșa Franța.

Relația cu Biserica 
În a doua călătorie al sfântului Bonifaciu la Roma, Wulfram (sau Vulfran), un călugăr și fost arhiepiscop de Sens a încercat să convertească pe Radbod, dar eșuând s-a întors la Fontenelle. Se spune că Radbod a fost aproape botezat, dar a refuzat când i s-a spus că el nu va fi capabil să și găsească strămoșii săi în cer după moartea sa, deoarece a preferat să-și petreacă veșnicia în iad cu părinții săi păgâni decât în rai cu dușmanii săi, în special francii. Aceasta legenda este spusă adeseori cu episcopul Willibrord.

Willibrord a încercat acest lucru în timp ce o misiune carolingiană sponsorizată în Frisia cu scopul expres de a încerca să-i convertească pe frizoni păgâni, în speranța că, odată convertiți la creștinism, francii ar putea obține controlul comerțului în portul Dorestad.

În artă 
În Lohengrin a lui Richard Wagner un anumit Radbod, conducător al frizonilor este menționat ca tatăl lui Ortrud. Este posibil ca Wagner s-a gândit la Radbod istoric, deși el a murit cu 150 de ani înainte de nașterea lui Henric I al Germaniei, un alt personaj în operă, care nu ar putea, prin urmare, să fie contemporan cu fiica lui Radbod.

În seria de nuvele The Hammer and the Cross a lui Harry Harrison, Radbod devine fondator al "Căii", un cult păgân organizat, creat pentru a combate eforturile depuse de misionarii creștini.

Note

Legături externe 
 Dudo of St. Quentin's Gesta Normannorum: capitolul 9.
 H. Halbertsma (1982), Frieslands Oudheid (pdf-file) 

Decese în 719
Conducători ai Friziei
Redbad sau Radbod ( d.a fost un rege sau duce al frizonilor din jurul anuluipână la moartea sa . Este considerat ultimul conducător independent al Friziei înainte de dominația francă . L- a învins pe Charles Martel în bătălia de la Köln , dar , în cele din urmă , Charles i- a învins și obligat pe frizoni să se predea . Radbod a murit în dar după câțiva ani succesorii săi au reînceput lupta împotriva puterii francilor . Domnia În timp ce predecesorul său , regele Aldegisel , a acceptat creștinismul în domeniul său , Redbad a încercat să extirpe religia și să își elibereze poporul de sub conducerea francilor . În Redbad a fost , cu toate acestea , învins de Pippin de Herstal în bătălia de la Dorestad și obligat să cedeze Frisia de Vest ( Frisia Citerior ) francilor . Întreși Utrechtul a căzut în mâinile lui Pippin de Herstal . Acest lucru a oferit controlul asupra rutelor comerciale importante de pe Rin și Marea Nordului . Unele surse spun că , după această înfrângere , Radbod s- a retras , în pe insula Helgoland , alții spun că s- a refugiat într- o parte al Țărilor de Jos , care este încă cunoscut sub numele de Friesland . În această perioadă a existat o arhiepiscopiei sau episcopiei a frizonilor fondată de Willibrord , de asemenea , a avut loc o căsătorie între Grimoald cel Tânăr , cel mai mare fiu lui Pippin , și Thiadsvind , fiica lui Radbod , în La moartea lui Pippin în Redbad a luat din nou inițiativa . La forțat pe sfântul Willibrord și pe călugării acestuia să fugă , avansând până la Köln , unde l- a învins pe Charles Martel , fiul lui Pippin , în În cele din urmă , Charles i- a invins pe frizoni . Redbad a murit în dar urmași săi au continuat lupta împotriva francilor . Ca un exemplu de putere , regele Radbod , spre sfârșitul vieții sale , a anunțat că s- a angajat în crearea unei armate suficientă pentru a înfricoșa Franța . Relația cu Biserica În a doua călătorie al sfântului Bonifaciu la Roma , Wulfram ( sau Vulfran ) , un călugăr și fost arhiepiscop de Sens a încercat să convertească pe Radbod , dar eșuând s- a întors la Fontenelle . Se spune că Radbod a fost aproape botezat , dar a refuzat când i s- a spus că el nu va fi capabil să și găsească strămoșii săi în cer după moartea sa , deoarece a preferat să -și petreacă veșnicia în iad cu părinții săi păgâni decât în rai cu dușmanii săi , în special francii . Aceasta legenda este spusă adeseori cu episcopul Willibrord . Willibrord a încercat acest lucru în timp ce o misiune carolingiană sponsorizată în Frisia cu scopul expres de a încerca să -i convertească pe frizoni păgâni , în speranța că , odată convertiți la creștinism , francii ar putea obține controlul comerțului în portul Dorestad . În artă În Lohengrin a lui Richard Wagner un anumit Radbod , conducător al frizonilor este menționat ca tatăl lui Ortrud . Este posibil ca Wagner s- a gândit la Radbod istoric , deși el a murit cude ani înainte de nașterea lui Henric I al Germaniei , un alt personaj în operă , care nu ar putea , prin urmare , să fie contemporan cu fiica lui Radbod . În seria de nuvele The Hammer and the Cross a lui Harry Harrison , Radbod devine fondator al " Căii " , un cult păgân organizat , creat pentru a combate eforturile depuse de misionarii creștini . Note Legături externe Dudo of St . Quentin's Gesta Normannorum : capitolul H. Halbertsma Frieslands Oudheid ( pdf-file ) Decese în Conducători ai Friziei