Alotropia oxigenului
Dioxigenul, oxigenul molecular sau oxigenul gazos (în general denumit simplu oxigen) este o moleculă diatomică compusă din doi atomi de oxigen. Este un gaz (în condiții normale de temperatură și presiune) incolor, inodor și insipid. Există o altă varietate alotropică ale oxigenului, formată din trei atomi: O3, denumit ozon.

Alotropul cel mai comun al oxigenului elemental se numește dioxigen , și are o lungime a legăturii de 121 pm și o energie de legătură de 498 kJ·mol−1. Aceasta este forma care este utilizată de forme de viață complexe, cum ar fi animalele, în respirația celulară (vezi și rolul biologic) și este forma care are o mare importanță în atmosfera Pământului (vezi răspândire).

În atmosfera terestră înaltă la peste 180 km este prezent oxigenul atomic.

Trioxigenul () este cunoscut de obicei sub denumirea de ozon și este un alotrop al oxigenului foarte reactiv, dăunător pentru țesutul pulmonar. Ozonul este produs în atmosfera superioară când  se combină cu oxigenul atomic format prin diviziunea  din cauza radiațiilor ultraviolete (UV). Din moment ce ozonul este un puternic absorbant în regiunea ultravioletă a spectrului electromagnetic, stratul de ozon al atmosferei superioare funcționează ca un scut protector pentru radiațiile care sunt primite de planetă. Totuși, în apropiere de suprafața terestră, este un poluant puternic, format ca produs secundar al gazelor de eșapament. Molecula metastabilă de tetraoxigen ()  fost descoperită în 2001, și se presupunea că ar exista în una dintre cele șase faze ale oxigenului solid. S-a demonstrat în anul 2006 că această fază, creată prin presurizarea dioxigenului la 20 GPa, este de fapt un cluster  aparținând sistemului de cristalizare trigonal. Acest cluster are un potențial de agent oxidant mult mai mare decât  sau , și prin urmare ar putea fi utilizat ca și combustibil pentru rachete. În 1990 a fost descoperită o fază metalică a oxigenului solid, când acesta a fost supus unei presiuni mai mari de 96 GPa și în 1998 s-a demonstrat că în condiții de temperatură foarte scăzută, devine un superconductor.

Note

Bibliografie

Molecule diatomice
Oxigen
Dioxigenul , oxigenul molecular sau oxigenul gazos ( în general denumit simplu oxigen ) este o moleculă diatomică compusă din doi atomi de oxigen . Este un gaz ( în condiții normale de temperatură și presiune ) incolor , inodor și insipid . Există o altă varietate alotropică ale oxigenului , formată din trei atomi : O3 , denumit ozon . Alotropul cel mai comun al oxigenului elemental se numește dioxigen , și are o lungime a legăturii depm și o energie de legătură dekJ·mol−1 . Aceasta este forma care este utilizată de forme de viață complexe , cum ar fi animalele , în respirația celulară ( vezi și rolul biologic ) și este forma care are o mare importanță în atmosfera Pământului ( vezi răspândire ) . În atmosfera terestră înaltă la pestekm este prezent oxigenul atomic . Trioxigenul ( ) este cunoscut de obicei sub denumirea de ozon și este un alotrop al oxigenului foarte reactiv , dăunător pentru țesutul pulmonar . Ozonul este produs în atmosfera superioară când se combină cu oxigenul atomic format prin diviziunea din cauza radiațiilor ultraviolete ( UV ) . Din moment ce ozonul este un puternic absorbant în regiunea ultravioletă a spectrului electromagnetic , stratul de ozon al atmosferei superioare funcționează ca un scut protector pentru radiațiile care sunt primite de planetă . Totuși , în apropiere de suprafața terestră , este un poluant puternic , format ca produs secundar al gazelor de eșapament . Molecula metastabilă de tetraoxigen ( ) fost descoperită în și se presupunea că ar exista în una dintre cele șase faze ale oxigenului solid . S- a demonstrat în anulcă această fază , creată prin presurizarea dioxigenului laGPa , este de fapt un cluster aparținând sistemului de cristalizare trigonal . Acest cluster are un potențial de agent oxidant mult mai mare decât sau , și prin urmare ar putea fi utilizat ca și combustibil pentru rachete . Îna fost descoperită o fază metalică a oxigenului solid , când acesta a fost supus unei presiuni mai mari deGPa și îns-a demonstrat că în condiții de temperatură foarte scăzută , devine un superconductor . Note Bibliografie Molecule diatomice Oxigen