Ludovic al IV-lea de Turingia
Ludovic al IV-lea (n. 28 octombrie 1200, Creuzburg – d. 11 septembrie 1227, Otranto) a fost landgraf de Turingia din 1217 până la moarte.

Ludovic a fost fiul landgrafului Herman I de Turingia, cu Sofia, fiică a ducelui Otto al III-lea cel Mare de Bavaria. La moartea tatălui său din 1217, Ludovic a urcat pe tronul Turingiei la vârsta de 16 ani. Cu ocazia sărbătorii Sfântului Kilian în 1218, el a fost ridicat la rang de cavaler în Biserica Sf. Gheorghe din Eisenach. În Castelul Wartburg în 1220 Ludovic s-a căsătorit cu prințesa Elisabeta a Ungariei, în vârstă de 14 ani. El și-a stabilit curtea în Eisenach.

În 1226 Ludovic a fost convocat la Dieta de la Cremona, unde i-a promis împăratului romano-german Frederic al II-lea de Hohenstaufen că îl va însoți în Țara Sfântă. Ca urmare, el s-a îmbarcat pentru a participa la Cruciada a șasea din 1227, în parte inspirat de poveștile unchiului său, care fusese în Levant alături de împăratul romano-german. Însoțitorii săi în expediție au fost cinci conți: Ludovic de Wartburg, Gunther de Kefernberg, Meinrad de Mühlberg, Henric de Stolberg și Burkhard de Brandenberg. Ludovic a lăsat în urmă o soție însărcinată, care avea presimțirea că nu se vor revedea niciodată.

În august 1227 Ludovic a treversat munții dintre Turingia și Franconia Superioară, prin Suabia și Bavaria străbătând Alpii din Tirol. El a fost cuprins de febră după ce a ajuns la Brindisi și apoi la Otranto. El a primit maslul de la patriarhul Ierusalimului și episcopul de Santa Croce. Ludovic a murit la Otranto în septembrie 1227. La câteva zile după moartea lui Ludovic se năștea fiica sa, Gertruda. Rămășițele lui Ludovic au fost înmormântate în Reinhardsbrunn în 1228.

Elisabeta a părăsit curtea de la Wartburg după moartea lui Ludovic, a făcut aranjamentele necesare creșterii copiilor ei și în 1228 a renunțat la viața laică, retrăgându-se la mănăstirea franciscană pe lângă care a fondat spitalul din Marburg. Până la moartea ei, survenită în 1231, s-a dedicat îngrijirii săracilor și bolnavilor. Elisabeta a fost canonizată ca sfântă la numai patru ani după moartea sa. Deși Ludovic nu a fost niciodată canonizat, el a fost cunoscut de poporul german ca „Ludovic cel Sfânt” (în germană Ludwig der Heilige).

Familie și copii
Ludovic și Elisabeta de Ungaria au avut trei copii:
 Herman (n. 1222–d. 1241/1242), succesor ca landgraf de Turingia;
 Sofia (n. 20 martie 1224–d. 29 mai 1275), devenită ducesă de Brabant prin căsătoria cu ducele Henric al II-lea de Brabant;
 Gertruda (n. 1227–d. 1297), devenită abatesă la Mănăstirea Altenberg, lângă Wetzlar.

Note

Bibliografie

 Walter Heinemeyer: Ludwig IV the Saint, Landgrave of Thuringia and Count Palatine of Saxony, în: New German Biography (NDB), vol. 15, Editura Duncker & Humblot, Berlin, 1987, ISBN 3-428-00196-6, pp. 422-423 (versiune online).

 Helga Wäß: Ludwig IV., der Heilige. In: Form und Wahrnehmung mitteldeutscher Gedächtnisskulptur im 14. Jahrhundert. Ein Beitrag zu mittelalterlichen Grabmonumenten, Epitaphen und Kuriosa in Sachsen, Sachsen-Anhalt, Thüringen, Nord-Hessen, Ost-Westfalen und Südniedersachsen, vol. 2. Katalog ausgewählter Objekte vom Hohen Mittelalter bis zum Anfang des 15. Jahrhunderts, Editura Tenea, Berlin 2006, ISBN 3-86504-159-0, pp. 538-539.
 Karl Robert Wenck: Ludwig IV., der Heilige, Landgraf von Thüringen, în: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB), vol. 19, Editura Duncker & Humblot, Leipzig 1884, pp. 594–597.
 Steffen Raßloff, Lutz Gebhardt: Die Thüringer Landgrafen. Geschichte und Sagenwelt, Editura Rhino, Ilmenau 2017, ISBN 978-3-95560-055-6.

Nașteri în 1200
Decese în 1227
Germania medievală
Cruciați
Cruciada a șasea
Sfinți germani
Ludovic al IV -lea ( n.octombrie Creuzburg – d.septembrie Otranto ) a fost landgraf de Turingia dinpână la moarte . Ludovic a fost fiul landgrafului Herman I de Turingia , cu Sofia , fiică a ducelui Otto al III -lea cel Mare de Bavaria . La moartea tatălui său din Ludovic a urcat pe tronul Turingiei la vârsta deani . Cu ocazia sărbătorii Sfântului Kilian în el a fost ridicat la rang de cavaler în Biserica Sf. Gheorghe din Eisenach . În Castelul Wartburg înLudovic s- a căsătorit cu prințesa Elisabeta a Ungariei , în vârstă deani . El și- a stabilit curtea în Eisenach . ÎnLudovic a fost convocat la Dieta de la Cremona , unde i- a promis împăratului romano-german Frederic al II -lea de Hohenstaufen că îl va însoți în Țara Sfântă . Ca urmare , el s- a îmbarcat pentru a participa la Cruciada a șasea din în parte inspirat de poveștile unchiului său , care fusese în Levant alături de împăratul romano-german . Însoțitorii săi în expediție au fost cinci conți : Ludovic de Wartburg , Gunther de Kefernberg , Meinrad de Mühlberg , Henric de Stolberg și Burkhard de Brandenberg . Ludovic a lăsat în urmă o soție însărcinată , care avea presimțirea că nu se vor revedea niciodată . În augustLudovic a treversat munții dintre Turingia și Franconia Superioară , prin Suabia și Bavaria străbătând Alpii din Tirol . El a fost cuprins de febră după ce a ajuns la Brindisi și apoi la Otranto . El a primit maslul de la patriarhul Ierusalimului și episcopul de Santa Croce . Ludovic a murit la Otranto în septembrie La câteva zile după moartea lui Ludovic se năștea fiica sa , Gertruda . Rămășițele lui Ludovic au fost înmormântate în Reinhardsbrunn în Elisabeta a părăsit curtea de la Wartburg după moartea lui Ludovic , a făcut aranjamentele necesare creșterii copiilor ei și îna renunțat la viața laică , retrăgându -se la mănăstirea franciscană pe lângă care a fondat spitalul din Marburg . Până la moartea ei , survenită în s- a dedicat îngrijirii săracilor și bolnavilor . Elisabeta a fost canonizată ca sfântă la numai patru ani după moartea sa . Deși Ludovic nu a fost niciodată canonizat , el a fost cunoscut de poporul german ca „ Ludovic cel Sfânt ” ( în germană Ludwig der Heilige ) . Familie și copii Ludovic și Elisabeta de Ungaria au avut trei copii : Herman ( n.d.1242 ) , succesor ca landgraf de Turingia ; Sofia ( n.martied.mai devenită ducesă de Brabant prin căsătoria cu ducele Henric al II -lea de Brabant ; Gertruda ( n.d. devenită abatesă la Mănăstirea Altenberg , lângă Wetzlar . Note Bibliografie Walter Heinemeyer : Ludwig IV the Saint , Landgrave of Thuringia and Count Palatine of Saxony , în : New German Biography ( NDB ) , vol . Editura Duncker & Humblot , Berlin , ISBN00196-6 , pp.( versiune online ) . Helga Wäß : Ludwig IV . , der Heilige . In : Form und Wahrnehmung mitteldeutscher Gedächtnisskulptur im Jahrhundert . Ein Beitrag zu mittelalterlichen Grabmonumenten , Epitaphen und Kuriosa in Sachsen , Sachsen-Anhalt , Thüringen , Nord-Hessen , Ost-Westfalen und Südniedersachsen , vol . Katalog ausgewählter Objekte vom Hohen Mittelalter bis zum Anfang des Jahrhunderts , Editura Tenea , Berlin ISBN159-0 , pp. Karl Robert Wenck : Ludwig IV . , der Heilige , Landgraf von Thüringen , în : Allgemeine Deutsche Biographie ( ADB ) , vol . Editura Duncker & Humblot , Leipzig pp.597 . Steffen Raßloff , Lutz Gebhardt : Die Thüringer Landgrafen . Geschichte und Sagenwelt , Editura Rhino , Ilmenau ISBN95560-055-6 . Nașteri în Decese în Germania medievală Cruciați Cruciada a șasea Sfinți germani