Antrachinonă
Antrachinona, de asemenea cunoscută și ca antracendionă sau dioxoantracen, este un compus organic aromatic cu formula chimică . Sunt posibili câțiva izomeri, fiecare fiind considerat ca fiind derivați de chinonă. A fost produsă pentru prima dată în 1836 de către chimistul francez Auguste Laurent (1807-1853) prin oxidarea antracenului cu acid azotic, acid cromic și alți agenți de oxidare.

Denumirea de antrachinonă, totuși, se referă numai la un izomer specific, 9,10-antrachinona (IUPAC: 9,10-dioxoantracen), în structura sa grupele cetonă fiind situate pe nucleul central. Antrachinona este un derivat al antracenului, având cristale galbene, și este folosită ca materie primă pentru unii coloranți.

Sinteză
9,10-antrachinona este obținută industrial prin oxidarea antracenului prin intermediul unei reacții determinată la nucleu. Oxidantul tipic este cromul (IV):

De asemenea se poate prepara și prin reacția Friedel-Crafts a benzenului cu anhidrida ftalică în prezență de clorură de aluminiu AlCl3 ca și catalizator. Acidul o-benzoilbenzoic rezultat este supus unei reacții de ciclizare cu acid sulfuric, în urma căreia se formează antrachinona:

Proprietăți chimice 
Prin reacția de hidrogenare dă derivatul dihidroantrachinonă. Prin reducere cu cupru se obține antrona. Sulfonarea cu acid sulfuric duce la formarea acidului 1-antrachinonsulfonic, care reacționează cu cloratul de sodiu cu obținerea de 1-cloroantrachinonă.

Utilizări
Unii derivați de antrachinonă sunt utilizați ca medicamente, precum: laxative (emodină, aloe emodină) și chimioterapice anticanceroase (mitoxantronă, antracicline).

Referințe

Vezi și 
 Benzochinonă
 Naftochinonă
Antrachinona , de asemenea cunoscută și ca antracendionă sau dioxoantracen , este un compus organic aromatic cu formula chimică \ . Sunt posibili câțiva izomeri , fiecare fiind considerat ca fiind derivați de chinonă . A fost produsă pentru prima dată înde către chimistul francez Auguste Laurentprin oxidarea antracenului cu acid azotic , acid cromic și alți agenți de oxidare . Denumirea de antrachinonă , totuși , se referă numai la un izomer specific,10-antrachinona ( IUPAC:10-dioxoantracen ) , în structura sa grupele cetonă fiind situate pe nucleul central . Antrachinona este un derivat al antracenului , având cristale galbene , și este folosită ca materie primă pentru unii coloranți . Sinteză 9,10-antrachinona este obținută industrial prin oxidarea antracenului prin intermediul unei reacții determinată la nucleu . Oxidantul tipic este cromul ( IV ) : De asemenea se poate prepara și prin reacția Friedel-Crafts a benzenului cu anhidrida ftalică în prezență de clorură de aluminiu AlCl3 ca și catalizator . Acidul o- benzoilbenzoic rezultat este supus unei reacții de ciclizare cu acid sulfuric , în urma căreia se formează antrachinona : Proprietăți chimice Prin reacția de hidrogenare dă derivatul dihidroantrachinonă . Prin reducere cu cupru se obține antrona . Sulfonarea cu acid sulfuric duce la formarea aciduluiantrachinonsulfonic , care reacționează cu cloratul de sodiu cu obținerea decloroantrachinonă . Utilizări Unii derivați de antrachinonă sunt utilizați ca medicamente , precum : laxative ( emodină , aloe emodină ) și chimioterapice anticanceroase ( mitoxantronă , antracicline ) . Referințe Vezi și Benzochinonă Naftochinonă