Rezervația peisagistică Cazimir–Milești
Rezervația peisagistică Cazimir–Milești este o arie protejată, situată între satele Milești, Bălănești și Găureni, raionul Nisporeni, Republica Moldova (ocolul silvic Păruceni, Cazimir – Milești, parcelele 3-7). Are o suprafață de  ha. Obiectul este administrat de Întreprinderea silvică Nisporeni.

Caracteristici geografice 

Rezervația este amplasată la nord-est de satul Milești din raionul Nisporeni. Altitudinea variază între 280 și 400 de metri. Versanții au o expoziție nordică și nord-estică, uneori nord-vestică și sud-vestică. Teritoriul este învecinat cu dealul Bălănești. Solul este brun și cenușiu de pădure.

Clasificare
Aria a fost încadrată în etajul deluros de cvercete cu gorun și șleauri de deal (FD2) cu trei tipuri de stațiune:
 deluros de cvercete cu gorunete, goruneto-șleauri, goruneto-stejăreto-șleauri, pe platouri și versanți, slab moderat înclinați, cu soluri cenușii, bonitate mijlocie și superioară;
 deluros de cvercete cu făgete de limită inferioară, cu amestecuri de șleau cu fag, pe versanți umbriți, cenușiu, brun, edafic mijlociu, productivitate mijlocie;
 deluros de cvercete cu vegetație de mlaștină, stuf, papură, pe depresiune de bază de versanți, cu soluri gleice, productivitate mijlocie (inferioară).

Au fost identificate cinci tipuri de pădure, toate având o productivitate mijlocie:
 făgete de deal cu floră de mull;
 șleau de deal cu gorun și fag;
 șleau de deal cu gorun;
 șleau de deal cu gorun și stejar;
 zăvoi de salcie din luncile apelor inferioare.

Diversitate floristică 
Aria naturală „Cazimir–Milești” reprezintă o pădure cu arboreturi cuprinse în mare parte din fag (Fagus sylvatica), gorun (Quercus petraea) și stejar pedunculat (Quercus robur). Este atribuită la categoria „ecosisteme forestiere de gorun, stejar și fag din Centrul Moldovei”.

Cea mai mare parte a teritoriului rezervației este acoperit de pădure. În total, au fost identificate 169 de specii de plante vasculare, dintre care 26 de specii de arbori, 14 specii de arbuști și 129 de specii de plante ierboase.

Arbori 
Lista completă de specii de arbori identificate la Cazimir–Milești este redată în cele ce urmează:

Acer campestre
Acer platanoides
Acer pseudoplatanus
Carpinus betulus
Cerasus avium
Fagus sylvatica
Fraxinus excelsior
Malus sylvestris
Morus alba
Phellodendron amurense
Populus canescens
Populus tremula
Pyrus pyraster
Quercus petraea
Quercus robur
Quercus rubra
Robinia pseudacacia
Salix alba
Salix caprea
Sorbus torminalis
Tilia cordata
Tilia platyphyllos
Tilia tomentosa
Ulmus carpinifolia
Ulmus glabra
Ulmus laevis

După criteriul provenienței, în rezervația Cazimir–Milești au fost evidențiate patru categorii de arboreturi: natural fundamentale, parțial derivate, total derivate și artificiale. Productivitatea lor variază între superioară, mijlocie și inferioară.

Arboreturi natural fundamentale 
Arboreturile din categoria celor natural fundamentale au fost consemnate în 5 subparcele, pe o suprafață însumând 104,6 ha, adică 28% din suprafața totală a rezervației.

Arboreturile natural fundamentale de fag s-au format pe o suprafață de 17,5 ha în subparcelele 3C și 3I, pe versanți cu expoziție estică și nord-estică, la altitudinea de 310-360 m. Sunt arboreturi pure de fag, cu vârstă care în 2007 era aproximată la 120 de ani. Productivitatea este mijlocie. Predomină fagul (Fagus sylvatica), iar speciile însoțitoare sunt carpenul (Carpinus betulus), cireșul (Cerasus avium), paltinul de munte (Acer pseudoplatanus), paltinul de câmp (Acer platanoides) și frasinul (Fraxinus excelsior).

Un arboret natural fundamental mixt de gorun (Quercus petraea) s-a păstrat la o altitudine puțin mai mică pe o suprafață de 16,7 ha în subparcela 4E, pe un versant cu expoziție nord-vestică. La altitudinea de 280-330 m, pe o suprafață de 69,7 ha (subparcela 4B), un versant cu expoziție nord-vestică găzduiește un arboret de gorun amestecat cu stejar pedunculat. De asemenea, o suprafață de 0,7 ha (subparcela 4N) este populată de un arboret de salcie (Salix alba).

Arboreturi parțial derivate 

Arboreturile clasificate ca parțial derivate populează 18 subparcele, pe o suprafață de 274 ha, adică 55,2% din suprafața totală.

Arboreturile parțial derivate de fag se află în 7 subparcele (6F, 7B, 5B, 5J, 6C, 6A, 3G), pe o suprafață de 141,6 ha și la altitudini de 315-390 m. Înălțimea fagilor constituie 23-24 m, iar diametrul tulpinii 50-54 cm. În 2007, vârsta era estimată a fi 110 ani. Se atestă o participare mare a carpenului (Carpinus betulus) și una neînsemnată a gorunului (Quercus petraea), frasinului (Fraxinus excelsior), cireșului (Cerasus avium) și paltinului de câmp (Acer platanoides). Se întâlnesc exemplare solitare de sorb (Sorbus torminalis) și păr (Pyrus pyraster).

Arboreturile parțial derivate de carpen sunt amplasate în 7 subparcele (5E, 5Q, 5C, 3D, 3A, 5O, 6D), pe o suprafață de 88 ha și la altitudini de 290-370 m, pe versanți cu expoziție nord-estică, nord-vestică și sud-estică. Înălțimea carpenilor constituie 18-22 m, iar în 2007 aveau aproximativ 80 de ani. În aceste arboreturi, carpenul propriu-zis are o participare de 50-80%, printre speciile însoțitoare numărându-se frasinul (Fraxinus excelsior), teiul (Tilia tomentosa), cireșul (Cerasus avium), paltinul de câmp (Acer platanoides), jugastrul (Acer campestre) și fagul (Fagus sylvatica).

Arboreturile parțial derivate de gorun au fost identificate în două subparcele (7A, 4F), însumând o suprafață de 33,3 ha. Populează versanți cu expoziție nord-estică și vestică la altitudini de 310-350 m. Gorunii au înălțimea de 20-22 m și diametrul tulpinii de 20-40 cm. Participarea lor constituie doar 10-20%, în timp ce carpenul are o participare de 40-50%. Alte specii însoțitoare, cu participare neglijabilă, sunt frasinul, teiul și paltinul de câmp.

În subparcela 4A (suprafața 6 ha, expoziție nord-vestică, altitudinea 290-320 m) crește un arboret parțial derivat de stejar pedunculat, iar în subparcela 4H (suprafața 7,2 ha, expoziție nordică, altitudinea 340 m) se află un arboret parțial derivat de frasin. Vârsta lor (estimată în 2007) variază între 80 de ani la frasini și 110 ani la stejari.

Arboreturi total derivate 
Arboreturile total derivate de carpen sunt atestate în subparcelele 5A, 5E și 7E, pe o suprafață de 13,6 ha la altitudini cuprinse între 340 și 400 de metri. Participarea carpenului constituie 80-90%. Productivitatea acestor arboreturi este mijlocie.

Arboreturi artificiale 
În rezervația Cazimir–Milești, arboreturi artificiale au fost plantate în 30 de subparcele cu o suprafață totală de 84,6 ha. Cuprind arboreturi pure de stejar pedunculat, stejar roșu, frasin, pin sau salcâm, precum și arboreturi mixte din trei sau mai multe specii de arbori.

Arboreturile artificiale de stejar pedunculat reprezintă o parte semnificativă a plantațiilor artificiale. Arboreturi pure au fost înființate între sf. anilor 1970 și înc. anilor 2000 în 5 subparcele (4O, 7F, 3E, 5L, 5I) cu o suprafață totală de 12 ha, pe versanți cu expoziție nord-estică, nord-vestică și vestică la altitudini variind între 280 și de 395 de metri. De asemenea, sunt documentate (valorile dimensiunilor corespund anului 2007):
arboreturi mixte de stejar cu frasin și carpen – subparcelele 6E, 5M și 4K; 15,8 ha; altitudine 300-360 m; expoziție nordică și nord-vestică; plantare aprox. 1980; înălțime 10-11 m; diametrul tulpinii 10-14 cm
arboret mixt de stejar în amestec cu gorun – subparcela 5D; 2,7 ha; altitudine 370 m; expoziție nordică; plantare aprox. 2000; înălțime 1 m; diametrul tulpinii 1 cm
arboreturi mixte de stejar cu carpen – subparcelele 5F și 4J; 5,9 ha; altitudine 310-345 m; expoziție nord-estică și nord-vestică; plantare aprox. 1980; înălțime 10-11 m; diametrul tulpinii 12 cm
arboreturi mixte de stejar cu paltin – subparcelele 5P și 7H; 3,5 ha; altitudine 365-370 m; expoziție vestică și nord-estică; plantare aprox. 1980, 2000; înălțime 10 m respectiv 1 m; diametrul tulpinii 12 cm respectiv 2 cm
arboret mixt de stejar pedunculat cu stejar roșu – subparcela 7D; 0,7 ha; altitudine 400 m; plantare aprox. 2000; înălțime 1 m; diametrul tulpinii 2 cm
arboret mixt de stejar pedunculat cu salcâm – subparcela 5R; 0,3 ha; altitudine 360 m; expoziție estică; plantare aprox. 2000; înălțime 1 m
arboret mixt de stejar cu arțar – subparcela 4I; 3 ha; altitudine 325 m; plantare aprox. 1980; înălțime 10 m; diametrul tulpinii 12 cm

Arboreturile artificiale de frasin sunt consemnate în subparcelele 4D și 4Q, pe o suprafață de 2,2 ha. Sunt arboreturi pure de productivitate inferioară. În 2007, acești frasini aveau o vârstă de aprox. 40 de ani, înălțime de 14 m și diametrul tulpinii de 16-18 m.

Arboreturile artificiale de pin au fost plantate către sf. anilor 1980 în subparcelele 7G (productivitate superioară – singurul arboret de acest fel din rezervație), 7C (productivitate mijlocie) și 3F (productivitate inferioară), suprafața totală însumând 6,4 ha. Sunt amplasate pe versanți cu expoziție nord-vestică și vestică la altitudinea de 350-370 m.

Arboreturile artificiale de salcâm se află în trei subparcele (4C, 4P, 5S) cu o suprafață totală de 4,2 ha. Sunt de o productivitate inferioară și au înlocuit populații de gorun și fag.

Arboreturile artificiale de arbore-de-plută (Phellodendron amurense) au fost sădite pe vârful unui versant cu expoziție vestică, pe o suprafață de 0,8 ha (subparcelele 5H, 5N). În prezent, sunt degradate.

Arbuști 
Stratul de arbuști este slab dezvoltat, datorită consistenței ridicate a arboretului. Arbuștii de întâlnesc cu precădere la liziera pădurii și în luminișuri. Speciile dominante sunt cornul (Cornus mas), sângerul (Swida sanguinea), dârmozul (Viburnum lantana), lemnul-râios (Euonymus verrucosa), salba-moale (Euonymus europaea) și păducelul (Crataegus monogyna). Sunt semnalate desișuri de soc (Sambucus nigra). Lista completă a speciilor de arbuști este redată în cele ce urmează:

Cornus mas
Corylus avellana
Crataegus curvisepala
Crataegus monogyna
Euonymus europaea
Euonymus verrucosa
Rosa canina
Rubus caesius
Rubus idaeus
Sambucus nigra
Sorbus aucuparia
Staphylea pinnata
Swida sanguinea
Viburnum lantana

Ierburi 
Stratul de ierburi este alcătuit din 129 de specii:

Actaea spicata
Adoxa moschatellina
Aegopodium podagraria
Agrimonia eupatoria
Ajuga genevensis
Ajuga reptans
Alliaria petiolata
Allium ursinum
Anemonoides ranunculoides
Anthriscus sylvestris
Arctium lappa
Arctium tomentosum
Arum orientale
Asarum europaeum
Astragalus glycyphyllos
Ballota nigra
Brachypodium pinnatum
Brachypodium sylvaticum
Bromopsis benekenii
Calystegia sepium
Campanula bononiensis
Campanula trachelium
Cardamine impatiens
Carex brevicollis
Carex contigua
Carex divulsa
Carex pendula
Carex pilosa
Cephalanthera damasonium
Cephalanthera longifolia
Chaerophyllum temulum
Chelidonium majus
Circea lutetiana
Clematis vitalba
Convallaria majalis
Corydalis cava
Corydalis marschalliana
Corydalis solida
Dactylis glomerata
Dentaria bulbifera
Dentaria glandulosa
Dryopteris filix-mas
Epipactis heleborine
Erigeron canadensis
Euphorbia amygdaloides
Fallopia convolvulus
Ficaria verna
Fragaria vesca
Gagea lutea
Gagea minima
Gagea pusilla
Galeobdolon luteum
Galium aparine
Galium molugo
Galium odoratum
Geranium phaeum
Geranium robertianum
Geum urbanum
Glechoma hirsuta
Glyceria nemoralis
Hedera helix
Hieracium pilosella
Hieracium umbelatum
Hordelymus europaeum
Hypericum hirsutum
Hypericum perforatum
Isopyrum thalictroides
Lamium purpureum
Lapsana communis
Lathyrus niger
Lathraea squmaria
Leontodon hispidus
Leonurus cardiaca
Liilum martagon
Lithospermum officinale
Luzula campestris
Lysimachia nummularia
Melica uniflora
Mercurialis ovata
Mercurialis perennis
Mycelis muralis
Millium effusum
Neottia nidus-avis
Parietaria officinalis
Physalis alkekengi
Plantago lanceolata
Plantago major
Plantago media
Platanthera bifolia
Poa angustifolia
Poa annua
Poa nemoralis
Poa pratensis
Polygonatum latifolium
Polygonatum multiflorum
Polygonum mite
Potentilla argentea
Prunella vulgaris
Pulmonaria obscura
Ranunculus acer
Ranunculus auricomus
Ranunculus meyerianus
Rumex acetosella
Rumex sanguineus
Rumex sylvestris
Salvia nutans
Sambucus ebulus
Sanicula europaea
Scilla bifolia
Scopolia carniolica
Scrophularia nodosa
Scutellaria altissima
Silene nutans
Stachis sylvatica
Stellaria holostea
Stellaria media
Taraxacum officinale
Thymus marschallianus
Trifolium campestre
Trifolium repens
Tusilago farfara
Urtica dioica
Verbascum austriacum
Veronica chamedrys
Veronica hederifolia
Vicia sylvatica
Viola hirta
Viola mirabilis
Viola reichenbachiana

Gradul de acoperire cu ierburi variază în funcție de perioada de vegetație și categoria de arboreturi. Primăvara devreme (până la apariția frunzelor pe copaci) înfloresc vioreaua (Scilla bifolia), brebenelul (Corydalis solida) și grâușorul (Ficaria verna); puțin mai târziu înfloresc dentița (Dentaria bulbifera), leurda (Allium ursinum) și lăcrămioara (Convallaria majalis). În arboreturile în care este răspândită leurda, gradul de acoperire cu ierburi variază între 90-100% în perioada de vegetație a acesteia și 10-20% după retragerea ei.

Specii rare 
Rezervația găzduiește 18 specii de plante rare:

călin (Viburnum opulus)
căpșuniță (Cephalanthera damasonium)
clocotiș (Staphylea pinnata)
colțișor (Dentaria glandulosa)
crin-de-pădure (Lilum martagon)
cuibul-pământului (Neottia nidus-avis)
curpăn (Clematis vitalba)
dumbrăviță (Epipactis heleborine)
ferigă (Dryopteris filix mas)
iarba-vrăjitoarei (Circea lutetiana)
iarbă-de-junghi (Cephalanthera longifolia)
mutulică (Scopolia carniolica)
orbalț (Actaea spicata)
rodul-pământului (Arum orientale)
rogoz (Carex pendula)
sorb (Sorbus torminalis)
sparanghel (Asparagus tenuifolius)
vioreaua-nopții (Platanthera bifolia)

Statut de protecție 

Aria protejată Cazimir–Milești este o suprafață reprezentativă de pădure de fag, gorun și stejar pedunculat, caracteristică pentru pădurile din nord-vestul Codrilor. Are o valoare mare datorită compoziției floristice și peisagistice.

Suprafața de pădure a fost luată sub protecția statului prin Hotărîrea Sovietului de Miniștri al RSSM din 8 ianuarie 1975 nr. 5, fiind declarată arie protejată de păduri valoroase. Statutul de protecție a fost reconfirmat prin Legea nr. 1538 din 25 februarie 1998 privind fondul ariilor naturale protejate de stat, în anexele căreia pădurea este atribuită la categoria „Rezervații peisagistice”.

Gestionarea defectuoasă a ariei protejate a dus la apariția arboreturilor derivate în 18 subparcele, pe un teritoriu de 274 ha. În 30 de subparcele (84,6 ha) au fost plantate arboreturi care, în cea mai mare parte, nu corespund condițiilor stațiunii. De asemenea, au fost introduse specii alohtone (pin, salcâm, arbore-de-plută), care prezintă un randament mai mic decât speciile autohtone. Puietul care apare ca urmare a anilor cu fructificare abundentă (gorun, fag etc.) nu este îngrijit, în multe locuri fiind înăbușit de ierburi și arbuști. La marginea vestică a pădurii (dinspre satul Milești) se practică frecvent pășunatul vitelor, care intră chiar pe teritoriul rezervației. În această parte a ariei protejate se atestă poluarea biologică.

În 2006 au început lucrări de reconstrucție a arboreturilor degradate de fag. Pentru ameliorarea situației ecologice, se recomandă organizarea unor zone de agrement în locuri special amenajate, ca să fie minimizată valorificarea ecosistemelor protejate ca mediu de recreere, cât și interzicerea accesului animalelor domestice în aria protejată. Întru optimizarea conservării diversității vegetale, unii specialiști de la Grădina Botanică (Institut) a Academiei de Științe a Moldovei propuneau, în 2007, soluționarea, în cadrul lucrărilor de reconstrucție ecologică, a corespondenței arboretelor la condițiile stațiunii.

Note

Bibliografie

Legături externe
 

Cazimir–Milești
Raionul Nisporeni
Rezervația peisagistică Cazimir–Milești este o arie protejată , situată între satele Milești , Bălănești și Găureni , raionul Nisporeni , Republica Moldova ( ocolul silvic Păruceni , Cazimir – Milești , parcelele Are o suprafață de ha . Obiectul este administrat de Întreprinderea silvică Nisporeni . Caracteristici geografice Rezervația este amplasată la nord-est de satul Milești din raionul Nisporeni . Altitudinea variază întreșide metri . Versanții au o expoziție nordică și nord-estică , uneori nord-vestică și sud-vestică . Teritoriul este învecinat cu dealul Bălănești . Solul este brun și cenușiu de pădure . Clasificare Aria a fost încadrată în etajul deluros de cvercete cu gorun și șleauri de deal ( FD2 ) cu trei tipuri de stațiune : deluros de cvercete cu gorunete , goruneto-șleauri , goruneto-stejăreto-șleauri , pe platouri și versanți , slab moderat înclinați , cu soluri cenușii , bonitate mijlocie și superioară ; deluros de cvercete cu făgete de limită inferioară , cu amestecuri de șleau cu fag , pe versanți umbriți , cenușiu , brun , edafic mijlociu , productivitate mijlocie ; deluros de cvercete cu vegetație de mlaștină , stuf , papură , pe depresiune de bază de versanți , cu soluri gleice , productivitate mijlocie ( inferioară ) . Au fost identificate cinci tipuri de pădure , toate având o productivitate mijlocie : făgete de deal cu floră de mull ; șleau de deal cu gorun și fag ; șleau de deal cu gorun ; șleau de deal cu gorun și stejar ; zăvoi de salcie din luncile apelor inferioare . Diversitate floristică Aria naturală „ Cazimir–Milești” reprezintă o pădure cu arboreturi cuprinse în mare parte din fag ( Fagus sylvatica ) , gorun ( Quercus petraea ) și stejar pedunculat ( Quercus robur ) . Este atribuită la categoria „ ecosisteme forestiere de gorun , stejar și fag din Centrul Moldovei ” . Cea mai mare parte a teritoriului rezervației este acoperit de pădure . În total , au fost identificatede specii de plante vasculare , dintre carede specii de arbori,specii de arbuști șide specii de plante ierboase . Arbori Lista completă de specii de arbori identificate la Cazimir–Milești este redată în cele ce urmează : Acer campestre Acer platanoides Acer pseudoplatanus Carpinus betulus Cerasus avium Fagus sylvatica Fraxinus excelsior Malus sylvestris Morus alba Phellodendron amurense Populus canescens Populus tremula Pyrus pyraster Quercus petraea Quercus robur Quercus rubra Robinia pseudacacia Salix alba Salix caprea Sorbus torminalis Tilia cordata Tilia platyphyllos Tilia tomentosa Ulmus carpinifolia Ulmus glabra Ulmus laevis După criteriul provenienței , în rezervația Cazimir–Milești au fost evidențiate patru categorii de arboreturi : natural fundamentale , parțial derivate , total derivate și artificiale . Productivitatea lor variază între superioară , mijlocie și inferioară . Arboreturi natural fundamentale Arboreturile din categoria celor natural fundamentale au fost consemnate însubparcele , pe o suprafață însumând6 ha , adică din suprafața totală a rezervației . Arboreturile natural fundamentale de fag s- au format pe o suprafață de5 ha în subparcelele și , pe versanți cu expoziție estică și nord-estică , la altitudinea dem . Sunt arboreturi pure de fag , cu vârstă care înera aproximată lade ani . Productivitatea este mijlocie . Predomină fagul ( Fagus sylvatica ) , iar speciile însoțitoare sunt carpenul ( Carpinus betulus ) , cireșul ( Cerasus avium ) , paltinul de munte ( Acer pseudoplatanus ) , paltinul de câmp ( Acer platanoides ) și frasinul ( Fraxinus excelsior ) . Un arboret natural fundamental mixt de gorun ( Quercus petraea ) s- a păstrat la o altitudine puțin mai mică pe o suprafață de7 ha în subparcela , pe un versant cu expoziție nord-vestică . La altitudinea dem , pe o suprafață de7 ha ( subparcela ) , un versant cu expoziție nord-vestică găzduiește un arboret de gorun amestecat cu stejar pedunculat . De asemenea , o suprafață de7 ha ( subparcela ) este populată de un arboret de salcie ( Salix alba ) . Arboreturi parțial derivate Arboreturile clasificate ca parțial derivate populeazăsubparcele , pe o suprafață deha , adică2% din suprafața totală . Arboreturile parțial derivate de fag se află însubparcele , , , , , , ) , pe o suprafață de6 ha și la altitudini dem . Înălțimea fagilor constituiem , iar diametrul tulpiniicm . În vârsta era estimată a fiani . Se atestă o participare mare a carpenului ( Carpinus betulus ) și una neînsemnată a gorunului ( Quercus petraea ) , frasinului ( Fraxinus excelsior ) , cireșului ( Cerasus avium ) și paltinului de câmp ( Acer platanoides ) . Se întâlnesc exemplare solitare de sorb ( Sorbus torminalis ) și păr ( Pyrus pyraster ) . Arboreturile parțial derivate de carpen sunt amplasate însubparcele , , , , , , ) , pe o suprafață deha și la altitudini dem , pe versanți cu expoziție nord-estică , nord-vestică și sud-estică . Înălțimea carpenilor constituiem , iar înaveau aproximativde ani . În aceste arboreturi , carpenul propriu-zis are o participare de , printre speciile însoțitoare numărându -se frasinul ( Fraxinus excelsior ) , teiul ( Tilia tomentosa ) , cireșul ( Cerasus avium ) , paltinul de câmp ( Acer platanoides ) , jugastrul ( Acer campestre ) și fagul ( Fagus sylvatica ) . Arboreturile parțial derivate de gorun au fost identificate în două subparcele , ) , însumând o suprafață de3 ha . Populează versanți cu expoziție nord-estică și vestică la altitudini dem . Gorunii au înălțimea dem și diametrul tulpinii decm . Participarea lor constituie doar , în timp ce carpenul are o participare de . Alte specii însoțitoare , cu participare neglijabilă , sunt frasinul , teiul și paltinul de câmp . În subparcela ( suprafațaha , expoziție nord-vestică , altitudineam ) crește un arboret parțial derivat de stejar pedunculat , iar în subparcela ( suprafața2 ha , expoziție nordică , altitudineam ) se află un arboret parțial derivat de frasin . Vârsta lor ( estimată învariază întrede ani la frasini șiani la stejari . Arboreturi total derivate Arboreturile total derivate de carpen sunt atestate în subparcelele , și , pe o suprafață de6 ha la altitudini cuprinse întreșide metri . Participarea carpenului constituie . Productivitatea acestor arboreturi este mijlocie . Arboreturi artificiale În rezervația Cazimir–Milești , arboreturi artificiale au fost plantate înde subparcele cu o suprafață totală de6 ha . Cuprind arboreturi pure de stejar pedunculat , stejar roșu , frasin , pin sau salcâm , precum și arboreturi mixte din trei sau mai multe specii de arbori . Arboreturile artificiale de stejar pedunculat reprezintă o parte semnificativă a plantațiilor artificiale . Arboreturi pure au fost înființate între sf. anilorși înc . anilorînsubparcele , , , , ) cu o suprafață totală deha , pe versanți cu expoziție nord-estică , nord-vestică și vestică la altitudini variind întreși dede metri . De asemenea , sunt documentate ( valorile dimensiunilor corespund anului arboreturi mixte de stejar cu frasin și carpen – subparcelele , și; 8 ha ; altitudinem ; expoziție nordică și nord-vestică ; plantare aprox . înălțimem ; diametrul tulpiniicm arboret mixt de stejar în amestec cu gorun – subparcela;7 ha ; altitudinem ; expoziție nordică ; plantare aprox . înălțimem ; diametrul tulpiniicm arboreturi mixte de stejar cu carpen – subparcelele și; 9 ha ; altitudinem ; expoziție nord-estică și nord-vestică ; plantare aprox . înălțimem ; diametrul tulpiniicm arboreturi mixte de stejar cu paltin – subparcelele și; 5 ha ; altitudinem ; expoziție vestică și nord-estică ; plantare aprox . înălțimem respectivm ; diametrul tulpiniicm respectivcm arboret mixt de stejar pedunculat cu stejar roșu – subparcela;7 ha ; altitudinem ; plantare aprox . înălțimem ; diametrul tulpiniicm arboret mixt de stejar pedunculat cu salcâm – subparcela; 3 ha ; altitudinem ; expoziție estică ; plantare aprox. înălțimem arboret mixt de stejar cu arțar – subparcela ;ha ; altitudinem ; plantare aprox . înălțimem ; diametrul tulpiniicm Arboreturile artificiale de frasin sunt consemnate în subparcelele și , pe o suprafață de2 ha . Sunt arboreturi pure de productivitate inferioară . În acești frasini aveau o vârstă de aprox.de ani , înălțime dem și diametrul tulpinii dem . Arboreturile artificiale de pin au fost plantate către sf. anilorîn subparcelele ( productivitate superioară – singurul arboret de acest fel din rezervație ) , ( productivitate mijlocie ) și ( productivitate inferioară ) , suprafața totală însumând4 ha . Sunt amplasate pe versanți cu expoziție nord-vestică și vestică la altitudinea dem . Arboreturile artificiale de salcâm se află în trei subparcele , , ) cu o suprafață totală de2 ha . Sunt de o productivitate inferioară și au înlocuit populații de gorun și fag . Arboreturile artificiale de arbore-de-plută ( Phellodendron amurense ) au fost sădite pe vârful unui versant cu expoziție vestică , pe o suprafață de8 ha ( subparcelele , ) . În prezent , sunt degradate . Arbuști Stratul de arbuști este slab dezvoltat , datorită consistenței ridicate a arboretului . Arbuștii de întâlnesc cu precădere la liziera pădurii și în luminișuri . Speciile dominante sunt cornul ( Cornus mas ) , sângerul ( Swida sanguinea ) , dârmozul ( Viburnum lantana ) , lemnul-râios ( Euonymus verrucosa ) , salba-moale ( Euonymus europaea ) și păducelul ( Crataegus monogyna ) . Sunt semnalate desișuri de soc ( Sambucus nigra ) . Lista completă a speciilor de arbuști este redată în cele ce urmează : Cornus mas Corylus avellana Crataegus curvisepala Crataegus monogyna Euonymus europaea Euonymus verrucosa Rosa canina Rubus caesius Rubus idaeus Sambucus nigra Sorbus aucuparia Staphylea pinnata Swida sanguinea Viburnum lantana Ierburi Stratul de ierburi este alcătuit dinde specii : Actaea spicata Adoxa moschatellina Aegopodium podagraria Agrimonia eupatoria Ajuga genevensis Ajuga reptans Alliaria petiolata Allium ursinum Anemonoides ranunculoides Anthriscus sylvestris Arctium lappa Arctium tomentosum Arum orientale Asarum europaeum Astragalus glycyphyllos Ballota nigra Brachypodium pinnatum Brachypodium sylvaticum Bromopsis benekenii Calystegia sepium Campanula bononiensis Campanula trachelium Cardamine impatiens Carex brevicollis Carex contigua Carex divulsa Carex pendula Carex pilosa Cephalanthera damasonium Cephalanthera longifolia Chaerophyllum temulum Chelidonium majus Circea lutetiana Clematis vitalba Convallaria majalis Corydalis cava Corydalis marschalliana Corydalis solida Dactylis glomerata Dentaria bulbifera Dentaria glandulosa Dryopteris filix-mas Epipactis heleborine Erigeron canadensis Euphorbia amygdaloides Fallopia convolvulus Ficaria verna Fragaria vesca Gagea lutea Gagea minima Gagea pusilla Galeobdolon luteum Galium aparine Galium molugo Galium odoratum Geranium phaeum Geranium robertianum Geum urbanum Glechoma hirsuta Glyceria nemoralis Hedera helix Hieracium pilosella Hieracium umbelatum Hordelymus europaeum Hypericum hirsutum Hypericum perforatum Isopyrum thalictroides Lamium purpureum Lapsana communis Lathyrus niger Lathraea squmaria Leontodon hispidus Leonurus cardiaca Liilum martagon Lithospermum officinale Luzula campestris Lysimachia nummularia Melica uniflora Mercurialis ovata Mercurialis perennis Mycelis muralis Millium effusum Neottia nidus-avis Parietaria officinalis Physalis alkekengi Plantago lanceolata Plantago major Plantago media Platanthera bifolia Poa angustifolia Poa annua Poa nemoralis Poa pratensis Polygonatum latifolium Polygonatum multiflorum Polygonum mite Potentilla argentea Prunella vulgaris Pulmonaria obscura Ranunculus acer Ranunculus auricomus Ranunculus meyerianus Rumex acetosella Rumex sanguineus Rumex sylvestris Salvia nutans Sambucus ebulus Sanicula europaea Scilla bifolia Scopolia carniolica Scrophularia nodosa Scutellaria altissima Silene nutans Stachis sylvatica Stellaria holostea Stellaria media Taraxacum officinale Thymus marschallianus Trifolium campestre Trifolium repens Tusilago farfara Urtica dioica Verbascum austriacum Veronica chamedrys Veronica hederifolia Vicia sylvatica Viola hirta Viola mirabilis Viola reichenbachiana Gradul de acoperire cu ierburi variază în funcție de perioada de vegetație și categoria de arboreturi . Primăvara devreme ( până la apariția frunzelor pe copaci ) înfloresc vioreaua ( Scilla bifolia ) , brebenelul ( Corydalis solida ) și grâușorul ( Ficaria verna ) ; puțin mai târziu înfloresc dentița ( Dentaria bulbifera ) , leurda ( Allium ursinum ) și lăcrămioara ( Convallaria majalis ) . În arboreturile în care este răspândită leurda , gradul de acoperire cu ierburi variază între în perioada de vegetație a acesteia și după retragerea ei . Specii rare Rezervația găzduieștespecii de plante rare : călin ( Viburnum opulus ) căpșuniță ( Cephalanthera damasonium ) clocotiș ( Staphylea pinnata ) colțișor ( Dentaria glandulosa ) crin-de-pădure ( Lilum martagon ) cuibul-pământului ( Neottia nidus-avis ) curpăn ( Clematis vitalba ) dumbrăviță ( Epipactis heleborine ) ferigă ( Dryopteris filix mas ) iarba-vrăjitoarei ( Circea lutetiana ) iarbă-de-junghi ( Cephalanthera longifolia ) mutulică ( Scopolia carniolica ) orbalț ( Actaea spicata ) rodul-pământului ( Arum orientale ) rogoz ( Carex pendula ) sorb ( Sorbus torminalis ) sparanghel ( Asparagus tenuifolius ) vioreaua-nopții ( Platanthera bifolia ) Statut de protecție Aria protejată Cazimir–Milești este o suprafață reprezentativă de pădure de fag , gorun și stejar pedunculat , caracteristică pentru pădurile din nord-vestul Codrilor . Are o valoare mare datorită compoziției floristice și peisagistice . Suprafața de pădure a fost luată sub protecția statului prin Hotărîrea Sovietului de Miniștri al RSSM dinianuarienr . fiind declarată arie protejată de păduri valoroase . Statutul de protecție a fost reconfirmat prin Legea nr.dinfebruarieprivind fondul ariilor naturale protejate de stat , în anexele căreia pădurea este atribuită la categoria „ Rezervații peisagistice ” . Gestionarea defectuoasă a ariei protejate a dus la apariția arboreturilor derivate însubparcele , pe un teritoriu deha . Înde subparcele6 ha ) au fost plantate arboreturi care , în cea mai mare parte , nu corespund condițiilor stațiunii . De asemenea , au fost introduse specii alohtone ( pin , salcâm , arbore-de-plută ) , care prezintă un randament mai mic decât speciile autohtone . Puietul care apare ca urmare a anilor cu fructificare abundentă ( gorun , fag etc. ) nu este îngrijit , în multe locuri fiind înăbușit de ierburi și arbuști . La marginea vestică a pădurii ( dinspre satul Milești ) se practică frecvent pășunatul vitelor , care intră chiar pe teritoriul rezervației . În această parte a ariei protejate se atestă poluarea biologică . Înau început lucrări de reconstrucție a arboreturilor degradate de fag . Pentru ameliorarea situației ecologice , se recomandă organizarea unor zone de agrement în locuri special amenajate , ca să fie minimizată valorificarea ecosistemelor protejate ca mediu de recreere , cât și interzicerea accesului animalelor domestice în aria protejată . Întru optimizarea conservării diversității vegetale , unii specialiști de la Grădina Botanică ( Institut ) a Academiei de Științe a Moldovei propuneau , în soluționarea , în cadrul lucrărilor de reconstrucție ecologică , a corespondenței arboretelor la condițiile stațiunii . Note Bibliografie Legături externe Cazimir–Milești Raionul Nisporeni