Zenobia
Zenobia (n. 240 - d. 275) a fost conducătoarea Imperiului de la Palmira, ce a condus o revoltă împotriva Imperiului Roman condus de împăratul Aurelian. A doua soție a regelui Septimiu Odenatus, Zenobia a devenit împărăteasă a Imperiului de la Palmira după moartea acestuia în 267. Începând cu anul 269, Zenobia și-a extins imperiul, cucerind Egiptul, de unde l-a expulzat pe prefectul roman Tenagino Probus, care ulterior a fost decapitat după ce a condus o încercare de a recuceri teritoriul. A domnit peste Egipt până în 274, când a fost învinsă și luată ca ostatică la Roma de către împăratul Aurelian.

Împărăteasa Palmirei 
Zenobia a fost căsătorită cu Septimius Odenatus, regele Palmirei, în 258. A avut un fiu vitreg din prima căsătorie al lui Odenatus, Hairan. În jurul anului 266, Zenobia și Odenatus au avut un fiu, cel de-al doilea copil al lui Odenatus, numit Lucius Aurelius Septimius Iulius Vaballathus Athenodorus. Vaballathus (din aramaică והב אלת, Wahballat, „Cadou de la Zeiță”) a moștenit numele de la bunicul patern al lui Odenatus.

În 267, soțul Zenobiei și fiul său vitreg au fost asasinați. Moștenitorul, Vaballathus, avea doar un an, astfel încât mama lui i-a urmat soțului său la conducerea Palmirei. Zenobia și-a conferit ei și fiului ei titlurile onorifice de Augusta și Augustus. Zenobia a cucerit noi teritorii și a mărit suprafața Imperiului de la Palmira. Scopul ei declarat era de a proteja Imperiul Roman de Răsărit de Imperiul Sasanid, pentru pacea Romei. Cu toate acestea, eforturile sale au crescut în mod semnificativ puterea.

Expansiunea 
În 269, Zenobia și armata ei, condusă de generalul palmirez Zabdas, au cucerit Egiptul cu ajutorul aliatului lor egiptean, Timagenes, și armata sa. Prefectul roman al Egiptului, Probus Tenagino, și forțele sale au încercat să-le respingă atacul, dar armatele Zenobiei l-au capturat si decapitat pe Probus. Ulterior, Zenobia s-a proclamat regină a Egiptului. După aceste incursiuni inițiale, Zenobia a devenit cunoscut ca un „Regină războinică”. În conducerea armatei, ea a afișat priceperea semnificativă: se spune că era un călăreț priceput și putea parcurge 3–4 km pe jos alături de soldați.

Zenobia alături de armata sa a întreprins o expediție și a cucerit Anatolia până în Ankara și  Calcedon, urmate de teritoriile Siriei, Palestinei și Libanului. Zenobia a ocupat rutele comerciale vitale din aceste teritorii de la romani. Împăratul roman Aurelian a început o campanie militară pentru a reunifica Imperiului Roman și Imperiul de la Palmira între anii 272 - 273. Aurelian și forțele săle au ajuns în Siria. Forțele lui Aurelian și ale Zenobiei s-au luptat în apropriere de Antiohia. După o înfrângere zdrobitoare la Immae, palmirezi s-au retras la Emesa, unde vor suferi o nouă înfrângere.

Zenobia a fost în imposibilitatea de a-și salva trezoreria ei de la Emesa înainte ca Aurelian să ocupe orașul. Zenobia și fiul ei au scăpat de Emesa pe o cămilă, cu ajutor din partea sasanizilor. Dar acești au fost capturați pe râul Eufrat de călăreți lui Aurelian. Imperiul efemer al Zenobiei s-a prăbușit. Trupele palmireze rămase care au refuzat să se predea au fost capturate de către Aurelian și au fost executate la ordinele sale. Printre cei care au fost uciși s-a numărat și consilierul șef al Zenobiei și filozof sofist grec, Cassius Longinus.

Roma 

Zenobia și Vaballathus au fost luați ostatici la Roma de către Aurelian. Vaballathus se presupune că a decedat în drum spre Roma. În 274, Zenobia a apărut în lanțuri de aur în parada triumfală a lui Aurelian la Roma, în prezența senatorului Marcellus Petrus Nutenus. Există mai multe relatări concurente ale propriului destin Zenobiei. Unele versiuni sugerează că ea a murit relativ la scurt timp după sosirea ei la Roma, fie prin boală, refuzând să mănânce sau decapitarea. Altă sursă, însă, se referă faptul că Aurelian, impresionat de frumusetea și demnitatea ei și dintr-o dorință de clemență, a eliberat-o și i-a acordat o vilă elegantă în Tibur (Tivoli modern, Italia). Se presupune că a trăit în lux și a devenit un filozof proeminent, vedetă și matroană romană. Zenobia se spune că s-a căsătorit cu un guvernator roman și senator al cărui nume nu este cunoscut, deși există motive să se creadă că poate să fi fost Marcellus Nutenus Petrus.

Ei au avut mai multe fiice, ale căror nume sunt de asemenea necunoscute, dar care s-au căsătorit cu băieți din familii nobile romane. Se spune că a avut descendenți suplimentari care au supraviețuit în secolele IV și V. O altă posibilă descendentă a Zenobiei este Sfântul Zenobius din Florența, un episcop creștin care a trăit în secolul al V-lea.

Zenobia în artă

Opere 
 Zenobia (1694) de Tomaso Albinoni
 Zenobia în Palmira (1789) de Pasquale Anfossi
 Zenobia în Palmira (1790) de Giovanni Paisiello
 Aurelian în Palmira (1813) de Gioachino Rossini
 Zenobia (2007) de Mansour Rahbani

Sculptură 
 Zenobia în lanțuri (1859) de Harriet Hosmer

Literatură 
 La gran Cenobia (1625) de Pedro Calderón de la Barca
 Living din lemn (1947) de Louis de Wohl, conține multe detalii despre Zenobia.
 Regina Estului (1956) de Alexander Baron
 Cronicile Zenobiei: regina rebelă (2006) de Judith Weingarten
 Zenobia - Nașterea unei legende (2011) de Russ Wallace

Referințe

Bibliografie 
 Scriptores Historiae Augustae, Historia Augusta
 The Monkes Tale – Geoffrey Chaucer, Notes to the Canterbury Tales
 Zenobia of Palmyra: History, Myth and the Neo-Classical Imagination, Rex Winsbury, 2010, Duckworth, ISBN 978-0-7156-3853-8

Legături externe 
  Zenobia și Longinus
  Vaballathus și Zenobia
  Zenobia: împărăteasă a Palmirei (267–272) 
  Zenobia 
 Zenobia: regina care a sfidat Imperiul Roman, 4 septembrie 2013, Nicu Pârlog, Descoperă

Sirieni
Regenți
Nașteri în 240
Decese în anii 270
Femei romane din secolul al III-lea
Augustaeae
Rebeli romani
Zenobia ( n.- d.a fost conducătoarea Imperiului de la Palmira , ce a condus o revoltă împotriva Imperiului Roman condus de împăratul Aurelian . A doua soție a regelui Septimiu Odenatus , Zenobia a devenit împărăteasă a Imperiului de la Palmira după moartea acestuia în Începând cu anul Zenobia și- a extins imperiul , cucerind Egiptul , de unde l- a expulzat pe prefectul roman Tenagino Probus , care ulterior a fost decapitat după ce a condus o încercare de a recuceri teritoriul . A domnit peste Egipt până în când a fost învinsă și luată ca ostatică la Roma de către împăratul Aurelian . Împărăteasa Palmirei Zenobia a fost căsătorită cu Septimius Odenatus , regele Palmirei , în A avut un fiu vitreg din prima căsătorie al lui Odenatus , Hairan . În jurul anului Zenobia și Odenatus au avut un fiu , cel de- al doilea copil al lui Odenatus , numit Lucius Aurelius Septimius Iulius Vaballathus Athenodorus . Vaballathus ( din aramaică והב אלת , Wahballat , „ Cadou de la Zeiță ” ) a moștenit numele de la bunicul patern al lui Odenatus . În soțul Zenobiei și fiul său vitreg au fost asasinați . Moștenitorul , Vaballathus , avea doar un an , astfel încât mama lui i- a urmat soțului său la conducerea Palmirei . Zenobia și- a conferit ei și fiului ei titlurile onorifice de Augusta și Augustus . Zenobia a cucerit noi teritorii și a mărit suprafața Imperiului de la Palmira . Scopul ei declarat era de a proteja Imperiul Roman de Răsărit de Imperiul Sasanid , pentru pacea Romei . Cu toate acestea , eforturile sale au crescut în mod semnificativ puterea . Expansiunea În Zenobia și armata ei , condusă de generalul palmirez Zabdas , au cucerit Egiptul cu ajutorul aliatului lor egiptean , Timagenes , și armata sa . Prefectul roman al Egiptului , Probus Tenagino , și forțele sale au încercat să -le respingă atacul , dar armatele Zenobiei l- au capturat si decapitat pe Probus . Ulterior , Zenobia s- a proclamat regină a Egiptului . După aceste incursiuni inițiale , Zenobia a devenit cunoscut ca un „ Regină războinică ” . În conducerea armatei , ea a afișat priceperea semnificativă : se spune că era un călăreț priceput și putea parcurge4 km pe jos alături de soldați . Zenobia alături de armata sa a întreprins o expediție și a cucerit Anatolia până în Ankara și Calcedon , urmate de teritoriile Siriei , Palestinei și Libanului . Zenobia a ocupat rutele comerciale vitale din aceste teritorii de la romani . Împăratul roman Aurelian a început o campanie militară pentru a reunifica Imperiului Roman și Imperiul de la Palmira între anii - Aurelian și forțele săle au ajuns în Siria . Forțele lui Aurelian și ale Zenobiei s- au luptat în apropriere de Antiohia . După o înfrângere zdrobitoare la Immae , palmirezi s- au retras la Emesa , unde vor suferi o nouă înfrângere . Zenobia a fost în imposibilitatea de a -și salva trezoreria ei de la Emesa înainte ca Aurelian să ocupe orașul . Zenobia și fiul ei au scăpat de Emesa pe o cămilă , cu ajutor din partea sasanizilor . Dar acești au fost capturați pe râul Eufrat de călăreți lui Aurelian . Imperiul efemer al Zenobiei s- a prăbușit . Trupele palmireze rămase care au refuzat să se predea au fost capturate de către Aurelian și au fost executate la ordinele sale . Printre cei care au fost uciși s- a numărat și consilierul șef al Zenobiei și filozof sofist grec , Cassius Longinus . Roma Zenobia și Vaballathus au fost luați ostatici la Roma de către Aurelian . Vaballathus se presupune că a decedat în drum spre Roma . În Zenobia a apărut în lanțuri de aur în parada triumfală a lui Aurelian la Roma , în prezența senatorului Marcellus Petrus Nutenus . Există mai multe relatări concurente ale propriului destin Zenobiei . Unele versiuni sugerează că ea a murit relativ la scurt timp după sosirea ei la Roma , fie prin boală , refuzând să mănânce sau decapitarea . Altă sursă , însă , se referă faptul că Aurelian , impresionat de frumusetea și demnitatea ei și dintr- o dorință de clemență , a eliberat -o și i- a acordat o vilă elegantă în Tibur ( Tivoli modern , Italia ) . Se presupune că a trăit în lux și a devenit un filozof proeminent , vedetă și matroană romană . Zenobia se spune că s- a căsătorit cu un guvernator roman și senator al cărui nume nu este cunoscut , deși există motive să se creadă că poate să fi fost Marcellus Nutenus Petrus . Ei au avut mai multe fiice , ale căror nume sunt de asemenea necunoscute , dar care s- au căsătorit cu băieți din familii nobile romane . Se spune că a avut descendenți suplimentari care au supraviețuit în secolele IV și V . O altă posibilă descendentă a Zenobiei este Sfântul Zenobius din Florența , un episcop creștin care a trăit în secolul al V -lea . Zenobia în artă Opere Zenobiade Tomaso Albinoni Zenobia în Palmirade Pasquale Anfossi Zenobia în Palmirade Giovanni Paisiello Aurelian în Palmirade Gioachino Rossini Zenobiade Mansour Rahbani Sculptură Zenobia în lanțuride Harriet Hosmer Literatură La gran Cenobiade Pedro Calderón de la Barca Living din lemnde Louis de Wohl , conține multe detalii despre Zenobia . Regina Estuluide Alexander Baron Cronicile Zenobiei : regina rebelăde Judith Weingarten Zenobia - Nașterea unei legendede Russ Wallace Referințe Bibliografie Scriptores Historiae Augustae , Historia Augusta The Monkes Tale – Geoffrey Chaucer , Notes to the Canterbury Tales Zenobia of Palmyra : History , Myth and the Neo-Classical Imagination , Rex Winsbury , Duckworth , ISBN7156-3853-8 Legături externe Zenobia și Longinus Vaballathus și Zenobia Zenobia : împărăteasă a Palmirei272 ) Zenobia Zenobia : regina care a sfidat Imperiul Roman,septembrie Nicu Pârlog , Descoperă Sirieni Regenți Nașteri în Decese în anii Femei romane din secolul al III -lea Augustaeae Rebeli romani