Ferenc Bencze
Ferenc Bencze, menționat uneori Francisc Bencze, (n. 4 octombrie 1924, Oradea, Regatul României – d. 7 septembrie 1990, Budapesta) a fost un actor maghiar născut în România, laureat al Premiului de Stat „Béla Balázs” (1985). A făcut parte din trupele Teatrului de Stat din Oradea (1945-1958) și Teatrului Maghiar de Stat din Cluj (1958-1977), iar în anul 1977 a emigrat în Ungaria, unde a apărut în numeroase filme și a jucat pe scena Teatrului Petőfi din Veszprém.

Biografie

Cariera teatrală din România
S-a născut la 4 octombrie 1924 în orașul Oradea din România. A crescut în orașul natal și a fost poreclit „Liba” („Gâscă”) ca urmare a talentului său de imitare a sunetelor scoase de animale. Tatăl său, care era sergent major de pompieri, asigura frecvent serviciul de pază contra incendiilor la spectacolele de teatru, iar băiatul a profitat de aceste ocazii pentru a urmări spectacolele trupei maghiare din Oradea și chiar a apărut pe scenă atunci când un copil, ce avea un mic rol, a lipsit de la un spectacol. Bencze a practicat în tinerețe mai multe sporturi: a boxat un an și jumătate, a jucat fotbal profesionist la echipa Club Atletic Oradea în sezonul competițional 1949/1950 și a practicat, de asemenea, baschetul și tenisul de masă. Cu toate că, potrivit propriilor afirmații, putea practica cu succes zece sporturi diferite, avea o frică față de cai, iar mai târziu a trebuit să-și țină frica sub control atunci când a condus o trăsură trasă de cai în filmul K.O. (1978), dezvăluindu-și fobia regizorului Tamás Rényi abia după filmarea scenei.

Calitățile sale sportive și talentul de dansator au contribuit la alegerea viitoarei sale cariere. Bencze frecventa în acea vreme spectacolele trupei maghiare (Szigligeti Társulat) a Teatrului de Stat din Oradea, iar un prieten i-a propus într-o zi să facă parte ca dansator din trupa teatrului. Astfel, el a început o carieră artistică la Teatrul de Stat din Oradea în 1945, mai întâi ca dansator și membru al corului. În prima etapă a carierei a dansat, a cântat în corul teatrului și a imitat din culise sunetele scoase de mai multe animale (pisici, cocoși și mai ales gâște), precum și sforăitul unor personaje. Talentul său actoricesc a fost descoperit de actorul și regizorul Ernő Szabó, iar Bencze a început să joace roluri mai mici sau mai mari în piese de teatru populare, drame moderne și spectacole de operetă, cu toate că nu avea un aspect fizic atrăgător. În ciuda acestui dezavantaj, el a reușit treptat să obțină o recunoaștere a calităților sale artistice. A fost scos din trupa teatrului după numirea unui nou director, ce fusese anterior frizer, și s-a alăturat pentru o scurtă perioadă unor companii mai mici, cu care a efectuat turnee pe teritoriul României, dar a fost chemat înapoi curând, odată cu schimbarea conducerii.

A jucat pe scena Teatrului de Stat din Oradea până în anul 1958, când s-a transferat ca actor la Teatrul Maghiar de Stat din Cluj, prin mijlocirea regizorului József Szabó. Transferul de la Oradea la Cluj a reprezentat o mare schimbare în cariera actorului Ferenc Bencze, pentru că membrii trupei clujene aveau un statut superior în mișcarea teatrală maghiară din Transilvania ca urmare a faptului că dispuneau de un repertoriu mult mai variat de roluri. Actorul orădean a fost rapid acceptat în trupa clujeană și a început să fie distribuit curând în roluri clasice, după ce jucase până atunci aproape numai roluri moderne. Cu toate acestea, situația sa profesională nu a fost inițial prea bună: actorii clujeni erau împărțiți în acea vreme în cinci categorii, iar Bencze a fost angajat ca actor de clasa a III-a, ceea ce i-a permis să obțină doar roluri minore. A interpretat cu multă dăruire acele roluri minore și a obținut un premiu individual în finala națională a teatrelor românești de la București, ceea ce a determinat clasarea sa imediată în categoria a II-a, iar nu după mult timp în categoria I. Bencze a jucat în piese de teatru populare, drame și comedii și a devenit curând unul dintre cei mai cunoscuți și mai populari actori maghiari din Transilvania. Avea un simț deosebit al umorului și putea provoca râsul chiar și numai prin expresiile faciale.

Bencze a desfășurat o bogată activitate ca actor de teatru și a interpretat atât roluri principale, cât și roluri secundare de compoziție. Criticii l-au considerat un actor instinctiv, ceea ce Bencze a recunoscut, menționând că urmărea cu atenție comportamentul oamenilor de pe stradă, din mijloacele de transport în comun și chiar și din baruri pentru a-și îmbunătăți activitatea artistică. Talentul său instinctiv, fizicul robust și trăsăturile faciale grotești l-au predestinat pentru roluri de comedie, dar actorul era însă mai mândru de rolurile sale dramatice. A jucat roluri importante din dramaturgia maghiară și universală precum Komoróczy din Iubire de Lajos Barta, Răgușitul din Tragedia optimistă de Vsevolod Vișnevski, Jackie „Tiger” Brown din Opera de trei parale de Bertolt Brecht și Kurt Weill, Niccia din Mătrăguna de Niccolò Machiavelli, Beaurevers din Idioata de Marcel Achard, Bojnik din Mărtinaș Cuc de Józsi Jenő Tersánszky, Harold din Comedie pe întuneric de Peter Shaffer, Herostrat din Pygmalion și Galateea de Géza Páskándi, chelnerul din Strada îngerilor șchiopi de Tibor Bálint.

Cariera cinematografică
Ferenc Bencze a debutat pe marele ecran în rolul plutonierului care-l păzește pe Apostol Bologa din ecranizarea cinematografică Pădurea spânzuraților (1965) regizată de Liviu Ciulei. Neavând experiență în fața camerei, a jucat primele sale scene cu mișcări excesiv de teatrale, iar unii din membrii echipei au izbucnit în râs. Actorul nu a înțeles inițial de ce râdeau colegii săi, dar și-a adaptat curând jocul său exigențelor cinematografice.

Începând din anii 1970 Bencze a jucat în numeroase filme atât din România, cât și din Ungaria, printre care Kitörés („Erupția”, 1971) și Forró vizet a kopaszra! (1972), regizate de Péter Bacsó, Plusz-mínusz egy nap (1973), regizat de Zoltán Fábri, A cincea pecete (1976), regizat tot de Fábri, Prin cenușa imperiului (1976) și Buzduganul cu trei peceți (1977). 

Rolul principal din filmul Egy kis hely a nap alatt (1973) al lui Péter Szász a fost scris special pentru el, iar actorul l-a interpretat într-un mod autentic, declarând mai târziu: „Nu sunt un susținător al ideei să mi se scrie un rol pentru că eu sunt actor. Îmi place să mă adaptez rolurilor mele, îmi place să schimb, iar aici a trebuit să mă joc pe mine însumi.”. Bencze a jucat aici rolul lui Gyula T., un activist bătrân de partid din Pándok care călătorește la Budapesta pentru a rezolva o serie de probleme profesionale și personale. Actorul a obținut, de asemenea, un mare succes în rolul Simon Obrád din filmul Plusz-mínusz egy nap (1973) al lui Zoltán Fábri, pentru care a obținut premiul festivalului Magyar Játékfilmszemle de la Pécs în 1973 și Premiul Criticilor de Film Maghiari în 1974.

Trei ani mai târziu Bencze a jucat rolul memorabil al cârciumarului Béla din A cincea pecete (1976), regizat de Fábri după romanul lui Ferenc Sánta, care este considerat de critici drept unul dintre cele mai bune filme maghiare. Un alt succes a fost și filmul K.O. (1978), regizat de Tamás Rényi, în care Bencze a interpretat un fost boxer de categorie grea al cărui fiu este pe cale să ajungă campion național. Actorul orădean a obținut pentru acest rol Premiul pentru cel mai bun actor la Festivalul Internațional de Film de la Cairo din 1978, pentru care a concurat cu actori celebri ca Richard Burton, Richard Harris sau Hardy Krüger. Trebuia să joace rolul brutarului Sándor Szabó în filmul maghiar Indul a bakterház (1980), dar s-a îmbolnăvit înainte de filmare, așa că a fost înlocuit cu Róbert Koltai. A jucat în câteva zeci de filme de cinema și de televiziune în cei 45 de ani de carieră artistică.

Cariera din Ungaria
După ce jucase încă de la începutul anilor 1970 în numeroase filme ungurești și făcuse frecvent naveta de la Cluj la Budapesta pentru a participa la filmări, Ferenc Bencze a emigrat în anul 1977 în Ungaria și s-a mutat la Budapesta, la solicitarea expresă a companiei maghiare de producție cinematografică Mafilm. Tranziția sa profesională a fost relativ ușoară pentru că actorul a fost angajat rapid în trupa de actorie a companiei Mafilm și a început să joace în filme chiar în săptămâna în care a ajuns la Budapesta. Actorul iubea mult arta cinematografică, după cum declara într-un interviu din 1987: „De altfel, filmul mi-a plăcut întotdeauna mai mult. Oricum, munca nu trebuie să te entuziasmeze, ci trebuie să o faci. Nu e nevoie să mințim cât suntem de entuziaști, trebuie doar să lucrăm bine și atât. Și, evident, trebuie s-o faci pentru public.”.

A apărut în numeroase filme de cinema și de televiziune după emigrarea în Ungaria, iar popularitatea sa a continuat să crească în anii următori. În această perioadă a jucat ca actor invitat la mai multe teatre ungurești, refuzând în mod deliberat să semneze un contract cu vreunul dintre ele. În cele din urmă, a semnat în 1984 un contract cu Teatrul Petőfi din Veszprém, unde a avut parte de un mare succes. Activitatea sa artistică a fost recunoscută prin decernarea Premiului de Stat „Béla Balázs” (1985).

Ferenc Bencze s-a pensionat în anul 1985, dar a continuat să joace până la sfârșitul vieții în spectacole teatrale, în seriale de televiziune și în filme de cinema. A fost căsătorit cu Judit Rácz. Ultima sa călătorie la Oradea a avut loc cu șase luni înainte de a muri, când actorul suferea deja de tromboză și abia putea să-și mai miște picioarele, dar, cu toate acestea, potrivit istoricului Aladár Szilágyi, „umorul lui unic, inimitabil, era încă nealterat”. A murit pe 6 septembrie 1990 (sau, după alte surse, pe 7 septembrie 1990) la Budapesta, cu o lună înainte de a împlini vârsta de 66 de ani.

Roluri în piese de teatru 

Numărul rolurilor interpretate potrivit evidențelor teatrale este de 18.

 Aristofan: Adunarea femeilor — sfetnicul
 Lajos Bíró: A rablólovag — groful Ferenc
 Anton Cehov: Livada de vișini — Boris Borisovici Simeonov-Pișcik
 Tibor Gyurkovics: Fekvőtámasz — tatăl vitreg
 Ákos Kertész: Zi onomastică — Varga Lehel
 István Kocsis: Ușa nu e încuiată — Károly
 Gyula Krúdy: Poștalionul roșu — domnul Unghonberky
 István Nemeskürty: Hantjával ez takar — Odiló Schönner
 Géza Páskándi: Az ígéret ostroma, avagy félhold és telihold — Forintos
 Géza Páskándi: Isten csalétkei - II. Rákóczi Ferenc — Menegatti
 András Polgár: Kettős helyszín — lt. Czeier
 Zsigmond Remenyik: Hotelul Vechea Europă — Eugenio
 John Steinbeck: Șoareci și oameni — Candy / fermierul
 Béla Szakcsi Lakatos: Meghódítjuk Amerikát! — Szepi Szentpéteri
 Károly Szakonyi: Kardok, kalodák — Hasszán
 Brandon Thomas: Mătușa lui Charley
 Laszlo Tolcsvay: Ludas Matyi — Ispán

Alte roluri

 Szilveszteri kabaré (spectacol de cabaret, 1948)
 Vidám zenés szilveszter (spectacol vesel de revelion, 1953)
 Marcel Achard: Idioata — Beaurevers
 Aurel Baranga: Iarba rea — Lungu
 Aurel Baranga: Mielul turbat — Dumitru Haralamb
 Lajos Barta: Iubire — Jenõ Komoróczy, inspector fiscal
 Tibor Bálint: Strada îngerilor șchiopi — chelnerul
 Beaumarchais: Nunta lui Figaro — cioban bătrân
 Radu Boureanu: Lupii — Bojidar, pădurar
 Bertolt Brecht – Kurt Weill: Opera de trei parale — Jackie „Tiger” Brown
 Ferenc Csepreghy: Mânzul galben — violonistul țigan
 Gergely Csiky: Paraziții — majordomul
 Mihail Davidoglu: Cetatea de foc — Gheorghe Ponoran
 Gherase Dendrino: Lăsați-mă să cânt — Neacșu
 Eduardo De Filippo: Aceste închipuiri — majordomul (suflet condamnat)
 Sándor Gergely: Urak és emberek — sergentul de poliție
 James Gow – Arnaud D'Usseau: Rădăcini adânci — Chuck Harren
 Arkadi Grigulis: Argilă și porțelan — socrul
 Ben Jonson: Volpone — comandantul
 Pongrác Kacsóh: János Vitéz — datornicul
 Garson Kanin: M-am născut ieri — lustragiul
 Valentin Kataev: O zi de odihnă — asistent medical II
 József Katona: Banul Bánk — Békétlen
 Imre Kálmán: Silvia — Leopold-Maria, principe de Lippert-Weylersheim, tatăl lui Edwin / notarul
 Joseph Otto Kesselring: Arsenic și dantelă veche — omnul Gibbs
 László Kiss – Dezső Kováts: Furtună în munți — Juhos, cantonier
 Oleksandr Korniiciuk: Crângul de mălini — Moroz, pescar
 Oleksandr Korniiciuk: Platon Krecet — Terenti Osipovici Bublik, medic internist
 Boris Lavreniov: Ruptura — marinarul VI
 Boris Lavreniov: Vocea Americii — O'Leary
 Miklós László: Parfumeria — bătrânul
 Lev Liubimov: Bulgărele de zăpadă — Blake
 Hans Lucke: Cauțiunea — Eddie, detectiv
 Niccolò Machiavelli: Mătrăguna — Niccia
 Eugen B. Marian: Amerikai Szent Johanna — oaspetele
 Ferenc Martos – Max Brody – Viktor Jakobi: Sybill — Borceakov
 Ferenc Martos – Jenő Huszka: Gül-Baba — pelerinul IV
 Serghei Mihalkov: Cravata roșie — Vișniakov, directorul fabricii
 Molière: Avarul — La Merluche, servitorul lui Harpagon
 János Molnár: Kézfogó — Fercsi, fiul
 Zsigmond Móricz: Fii bun până la moarte — Pedellus
 Zsigmond Móricz: Pacsirtaszó — țambalagiul
 Branislav Nušić: Doamna ministru — secretarul prim-ministrului
 Aleksandr Ostrovski: Holló a hollónak — Sisoi Psoici Rijpolojenski, grefier
 Géza Páskándi: Pygmalion și Galateea — Herostrat
 Kálmán Rimanóczy: Éjszakai ügyelet (Mûtét) — János Kovács, subofițer
 Franz Schubert – Alfred Maria Willner – Heinz Reichert: Casa cu trei fete — cântăreț de pe stradă II
 Mihail Sebastian: Ultima oră — Niță, om de serviciu la ziar
 Lev Seinin – Frații Tur: Confruntarea — Janis, muncitor leton
 Peter Shaffer: Comedie pe întuneric — Harold
 William Shakespeare: Îmblânzirea scorpiei — Nathaniel, servitorul lui Petruchio
 George Bernard Shaw: Discipolul diavolului — William Dudgeon
 Miroslav Stehlík: Viață nouă — Burun
 Virgil Stoenescu: Drumul soarelui — Artimon Dănilă
 Johann Strauss: Voievodul țiganilor — Pali
 András Sütő – Zoltán Hajdú: Mireasă desculță — Meseșan
 Mihai Svetlov: Peste 20 de ani — Luka
 Lajos Szabó: Refugiul — Mózes Gál, student la științe umaniste
 Ede Szigligeti: Țiganul — Márton, fermier
 László Szilágyi – István Békeffy – Szabolcs Fényes: Rigó Jancsi — Gyula
 Józsi Jenő Tersánszky: Mărtinaș Cuc — Bojnik
 Lev Tolstoi: Învierea — jucător de cărți
 V. Vinikov – V. K. Kraht – V. J. Tipot – Isaak Dunaevski: Vânt de libertate — polițistul II
 Vsevolod Vișnevski: Tragedia optimistă — Răgușitul
 Gabriela Zapolska: Moralitatea doamnei Dulska — domnul Dulski

Filmografie

Filme de cinema 

 Pădurea spînzuraților (1965) — plutonierul care-l păzește pe Bologa
 Castelanii (1967) — Gliga, țăranul cooperator care se ocupă cu creșterea cobailor
 Doi bărbați pentru o moarte (1970) — sergentul maghiar János („Brunetul”)
 Kitörés („Erupția”, 1971) — polițistul
 Forró vizet a kopaszra! (1972)
 Plusz-mínusz egy nap (1973) — Simon Obrád
 Egy kis hely a nap alatt (1973) — Gyula T.
 Kőországi lakodalom (1973) — Férj
 7 zile (1973) — colonelul Sârbu
 Vifornița (1973) — țăranul bigot Afron
 Duhul aurului (1974) — tatăl fetei care s-a sinucis din dragoste
 Makra (1974)
 Hajdúk (1975) — Bálint Lökös
 Actorul și sălbaticii (1975) — țăranul înrudit cu Caratase
 A cincea pecete (1976) — cârciumarul Béla
 Prin cenușa imperiului (1976) — Dodu, prizonierul care a ucis niște soldați nemți
 Tănase Scatiu (1976) — Costea, slujitorul lui Tănase
 Roșcovanul (1976) — gardianul Ghenadie de la Casa de Corecție
 Buzduganul cu trei peceți (1977) — nobilul transilvan Ștefan Csáky, general maghiar, solul principelui Andrei Báthory
 Kihajolni veszélyes (1978) — Ferke
 Egyszeregy (1978) — Papa
 K.O. (1978) — unchiul Tóth, tatăl lui Csungi
 Olyan mint otthon (1978) — tatăl lui András
 Kinek a törvénye? (1979) — sergentul Balogh
 A trombitás (1979) — mustăciosul
 Az erőd (1979) — paznicul
 Mese habbal (1979) — unchiul Hubert
 A kedves szomszéd (1979) — mecanicul
 Hogyan felejtsük el életünk legnagyobb szerelmét...? (1980) — Józsi Krénusz
 Koportos (1980) — Bakter
 Kojak la Budapesta (1980) — fostul îngrijitor
 Haladék (1980) — Mihály Ostor, președintele Cooperativei județene de consum (ÁFÉSZ)
 A mérkőzés (1981) — Samu, directorul carnavalului
 Három szabólegények (1982) — Sódar hajdú
 Elcserélt szerelem (1983)
 Jób lázadása (1983) — Günther
 Sortűz egy fekete bivalyért (1984) — paznicul cimitirului
 Hanyatt-homlok (1984) — Főspedes
 Gyerekrablás a Palánk utcában (1985) — vecinul
 Mata Hari (1985) — căpitanul Heissig
 Akli Miklós (1986)
 Die Stunde des Leon Bisquet (1986) — Couvert
 Tichá radost (1986) – Benko
 Moziklip (1987) — regizorul șef
 A másik ember (1988)
 Dissident (1988) — pastorul
 Potyautasok (1990) — chelnerul șef
 Az agglegény (1990)

Filme de televiziune 

 A vasrács (1971) — domnul Lukács
 Aranyliba (1972)
 Szép maszkok (1974)
 Zenés TV színház: Örökzöld fehérben feketében II. (1974)
 Az utolsó tánctanár (1975) — János Balogh, profesorul de dans
 A hallgatás ára (1977)
 Bolondok bálja (1977) — tatăl lui Ilók
 Mákszem Matyi (1977) — Bernát
 A Danton-ügy (1978)
 A nagyenyedi két fűzfa (1978) — Bórenbukk
 Baleset (1978) — tatăl
 Dániel (1978)
 Ítélet előtt (1978) — János Halász (ep. 1)
 Rejtekhely (1978) — Simon
 Zokogó majom 1-5. (1978) — Andor Fülöp
 Fegyverletétel (1979) — Susics
 Futrinka utca (1979) — Bórus idő férfi (voce)
 Gombó kinn van (1979)
 Hívójel (1979) — Sándor Szániel
 Ingyenélők (1979) — Timót
 A Fejenincs Írástudó – avagy a titokzatos haláleset (1980) — Kocka-arcu fogdmeg
 A stiglic (1980)
 Aelita (1980) — Gusev
 Bolondok kvártélya (1980) — domnul Szeleczky, antreprenorul de pompe funebre
 Gulliver az óriások országában (1980) — fermierul
 Jegor Bulicsov és a többiek (1980) — Mokei Baskin
 Két pisztolylövés (1980) — Nándor Szenes, tatăl Verei
 Prolifilm (1980)
 Szetna, a varázsló (1980) — paznicul Lumii Subterane
 IV. Henrik király (1980) — Fülöp, tatăl fetei șvabe
 A hamu alatt (1981)
 Asszonyok (1981)
 Horváték (1981) — proprietarul funciar Tosko Bukvics
 Utolsó alkalom (1981) — Matejka
 A tenger 1-6. (1982)
 A világkagyló mítosza (1982) — Zeul Mării
 Atlantisz (1982) — sălbaticul
 Bábel tornya (1982) — supraveghetorul
 Csata a hóban (1982) — tatăl
 Faustus doktor boldogságos pokoljárása (1982)
 Héroszok pokoljárása (1982) — Vlad Țepeș
 Kristálybirodalom (1982) — Uriașul care cască
 Macbeth (1982)
 Némafilm (1982)
 Varázstoll (1982)
 A közös kutya (1983)
 A nap gyermekei (1983)
 A tizenharmadik elnök (1983)
 Angyal szállt le Babilonba (1983) — polițist
 Fürkész történetei (1983)
 Ha az igazságra esküdtél (1983)
 Elő holttest (1983)
 Klapka légió (1983)
 Linda (1983-1986) — șoferul (ep. 2); Vércsei (ep. 6)
 Mint oldott kéve 1-7. (1983) — pompierul șvab
 Vassza Zseleznova (1983)
 Bajuszverseny (1984)
 Kismaszat és a Gézengúzok (1984) — polițistul 3
 Szálka, hal nélkül (1984) – Mihály Szendera, inspector fiscal
 A béke hetedik napja (1985)
 A tanítónő (1985) — Öreg Nagy
 Ember és árnyék (1985)
 Holt lelkek (1985) — Szobakevics
 Kémeri 1-5. (1985)
 Optimisták (1985)
 Rafinált bűnösök (1985) — temnicerul
 Szemenszedett igazság (1985) — sergentul
 Világítóhajó (1985)
 Üvegvár a Mississippin (1985) — polițistul
 Zsarumeló (1986) — Horváth
 Az öreg tekintetes (1987)
 Utazás az öreg autóval (1987) — mecanicul
 Micike és az Angyalok (1987)
 T.I.R. (1987)
 Holnapra a világ (1989) — Horváth
 Semmelweis Ignácz – Az anyák megmentője (1989)
 Románc (1989)
 Szindbád nyolcadik utazása (1989)
 Égető Eszter (1989)
 Gaudiopolis – In memoriam Sztehlo Gábor (1989)
 Wish You Were Here (1990) — fermierul

Premii
 Premiul Criticilor de Film Maghiari pentru cel mai bun actor (1974)
 Premiul pentru cel mai bun actor la Festivalul Internațional de Film de la Cairo (1978)
 Premiul Criticilor de Film Maghiari pentru cel mai bun actor într-un episod al unui serial (1979)
 Premiul Béla Balázs (1985)

Note

Bibliografie

Legături externe 
 
  Pál Bodor despre Bencze
  Bencze la PORT.hu (lb. maghiară)

Nașteri în 1924
Decese în 1990
Maghiari din România
Orădeni
Actori maghiari
Actori români
Artiști maghiari români
Ferenc Bencze , menționat uneori Francisc Bencze , ( n.octombrie Oradea , Regatul României – d.septembrie Budapesta ) a fost un actor maghiar născut în România , laureat al Premiului de Stat „ Béla Balázs ” A făcut parte din trupele Teatrului de Stat din Oradeași Teatrului Maghiar de Stat din Cluj iar în anula emigrat în Ungaria , unde a apărut în numeroase filme și a jucat pe scena Teatrului Petőfi din Veszprém . Biografie Cariera teatrală din România S- a născut laoctombrieîn orașul Oradea din România . A crescut în orașul natal și a fost poreclit „ Liba” ( „ Gâscă ” ) ca urmare a talentului său de imitare a sunetelor scoase de animale . Tatăl său , care era sergent major de pompieri , asigura frecvent serviciul de pază contra incendiilor la spectacolele de teatru , iar băiatul a profitat de aceste ocazii pentru a urmări spectacolele trupei maghiare din Oradea și chiar a apărut pe scenă atunci când un copil , ce avea un mic rol , a lipsit de la un spectacol . Bencze a practicat în tinerețe mai multe sporturi : a boxat un an și jumătate , a jucat fotbal profesionist la echipa Club Atletic Oradea în sezonul competițional1950 și a practicat , de asemenea , baschetul și tenisul de masă . Cu toate că , potrivit propriilor afirmații , putea practica cu succes zece sporturi diferite , avea o frică față de cai , iar mai târziu a trebuit să -și țină frica sub control atunci când a condus o trăsură trasă de cai în filmul K.O. dezvăluindu -și fobia regizorului Tamás Rényi abia după filmarea scenei . Calitățile sale sportive și talentul de dansator au contribuit la alegerea viitoarei sale cariere . Bencze frecventa în acea vreme spectacolele trupei maghiare ( Szigligeti Társulat ) a Teatrului de Stat din Oradea , iar un prieten i- a propus într- o zi să facă parte ca dansator din trupa teatrului . Astfel , el a început o carieră artistică la Teatrul de Stat din Oradea în mai întâi ca dansator și membru al corului . În prima etapă a carierei a dansat , a cântat în corul teatrului și a imitat din culise sunetele scoase de mai multe animale ( pisici , cocoși și mai ales gâște ) , precum și sforăitul unor personaje . Talentul său actoricesc a fost descoperit de actorul și regizorul Ernő Szabó , iar Bencze a început să joace roluri mai mici sau mai mari în piese de teatru populare , drame moderne și spectacole de operetă , cu toate că nu avea un aspect fizic atrăgător . În ciuda acestui dezavantaj , el a reușit treptat să obțină o recunoaștere a calităților sale artistice . A fost scos din trupa teatrului după numirea unui nou director , ce fusese anterior frizer , și s- a alăturat pentru o scurtă perioadă unor companii mai mici , cu care a efectuat turnee pe teritoriul României , dar a fost chemat înapoi curând , odată cu schimbarea conducerii . A jucat pe scena Teatrului de Stat din Oradea până în anul când s- a transferat ca actor la Teatrul Maghiar de Stat din Cluj , prin mijlocirea regizorului József Szabó . Transferul de la Oradea la Cluj a reprezentat o mare schimbare în cariera actorului Ferenc Bencze , pentru că membrii trupei clujene aveau un statut superior în mișcarea teatrală maghiară din Transilvania ca urmare a faptului că dispuneau de un repertoriu mult mai variat de roluri . Actorul orădean a fost rapid acceptat în trupa clujeană și a început să fie distribuit curând în roluri clasice , după ce jucase până atunci aproape numai roluri moderne . Cu toate acestea , situația sa profesională nu a fost inițial prea bună : actorii clujeni erau împărțiți în acea vreme în cinci categorii , iar Bencze a fost angajat ca actor de clasa a III -a , ceea ce i- a permis să obțină doar roluri minore . A interpretat cu multă dăruire acele roluri minore și a obținut un premiu individual în finala națională a teatrelor românești de la București , ceea ce a determinat clasarea sa imediată în categoria a II -a , iar nu după mult timp în categoria I. Bencze a jucat în piese de teatru populare , drame și comedii și a devenit curând unul dintre cei mai cunoscuți și mai populari actori maghiari din Transilvania . Avea un simț deosebit al umorului și putea provoca râsul chiar și numai prin expresiile faciale . Bencze a desfășurat o bogată activitate ca actor de teatru și a interpretat atât roluri principale , cât și roluri secundare de compoziție . Criticii l- au considerat un actor instinctiv , ceea ce Bencze a recunoscut , menționând că urmărea cu atenție comportamentul oamenilor de pe stradă , din mijloacele de transport în comun și chiar și din baruri pentru a -și îmbunătăți activitatea artistică . Talentul său instinctiv , fizicul robust și trăsăturile faciale grotești l- au predestinat pentru roluri de comedie , dar actorul era însă mai mândru de rolurile sale dramatice . A jucat roluri importante din dramaturgia maghiară și universală precum Komoróczy din Iubire de Lajos Barta , Răgușitul din Tragedia optimistă de Vsevolod Vișnevski , Jackie „ Tiger” Brown din Opera de trei parale de Bertolt Brecht și Kurt Weill , Niccia din Mătrăguna de Niccolò Machiavelli , Beaurevers din Idioata de Marcel Achard , Bojnik din Mărtinaș Cuc de Józsi Jenő Tersánszky , Harold din Comedie pe întuneric de Peter Shaffer , Herostrat din Pygmalion și Galateea de Géza Páskándi , chelnerul din Strada îngerilor șchiopi de Tibor Bálint . Cariera cinematografică Ferenc Bencze a debutat pe marele ecran în rolul plutonierului care -l păzește pe Apostol Bologa din ecranizarea cinematografică Pădurea spânzurațilorregizată de Liviu Ciulei . Neavând experiență în fața camerei , a jucat primele sale scene cu mișcări excesiv de teatrale , iar unii din membrii echipei au izbucnit în râs . Actorul nu a înțeles inițial de ce râdeau colegii săi , dar și- a adaptat curând jocul său exigențelor cinematografice . Începând din aniiBencze a jucat în numeroase filme atât din România , cât și din Ungaria , printre care Kitörés ( „ Erupția”,și Forró vizet a kopaszra ! regizate de Péter Bacsó , Plusz-mínusz egy nap regizat de Zoltán Fábri , A cincea pecete regizat tot de Fábri , Prin cenușa imperiuluiși Buzduganul cu trei peceți Rolul principal din filmul Egy kis hely a nap alattal lui Péter Szász a fost scris special pentru el , iar actorul l- a interpretat într- un mod autentic , declarând mai târziu : „ Nu sunt un susținător al ideei să mi se scrie un rol pentru că eu sunt actor . Îmi place să mă adaptez rolurilor mele , îmi place să schimb , iar aici a trebuit să mă joc pe mine însumi. ” . Bencze a jucat aici rolul lui Gyula T. , un activist bătrân de partid din Pándok care călătorește la Budapesta pentru a rezolva o serie de probleme profesionale și personale . Actorul a obținut , de asemenea , un mare succes în rolul Simon Obrád din filmul Plusz-mínusz egy napal lui Zoltán Fábri , pentru care a obținut premiul festivalului Magyar Játékfilmszemle de la Pécs înși Premiul Criticilor de Film Maghiari în Trei ani mai târziu Bencze a jucat rolul memorabil al cârciumarului Béla din A cincea pecete regizat de Fábri după romanul lui Ferenc Sánta , care este considerat de critici drept unul dintre cele mai bune filme maghiare . Un alt succes a fost și filmul K.O. regizat de Tamás Rényi , în care Bencze a interpretat un fost boxer de categorie grea al cărui fiu este pe cale să ajungă campion național . Actorul orădean a obținut pentru acest rol Premiul pentru cel mai bun actor la Festivalul Internațional de Film de la Cairo din pentru care a concurat cu actori celebri ca Richard Burton , Richard Harris sau Hardy Krüger . Trebuia să joace rolul brutarului Sándor Szabó în filmul maghiar Indul a bakterház dar s- a îmbolnăvit înainte de filmare , așa că a fost înlocuit cu Róbert Koltai . A jucat în câteva zeci de filme de cinema și de televiziune în ceide ani de carieră artistică . Cariera din Ungaria După ce jucase încă de la începutul anilorîn numeroase filme ungurești și făcuse frecvent naveta de la Cluj la Budapesta pentru a participa la filmări , Ferenc Bencze a emigrat în anulîn Ungaria și s- a mutat la Budapesta , la solicitarea expresă a companiei maghiare de producție cinematografică Mafilm . Tranziția sa profesională a fost relativ ușoară pentru că actorul a fost angajat rapid în trupa de actorie a companiei Mafilm și a început să joace în filme chiar în săptămâna în care a ajuns la Budapesta . Actorul iubea mult arta cinematografică , după cum declara într- un interviu din „ De altfel , filmul mi- a plăcut întotdeauna mai mult . Oricum , munca nu trebuie să te entuziasmeze , ci trebuie să o faci . Nu e nevoie să mințim cât suntem de entuziaști , trebuie doar să lucrăm bine și atât . Și , evident , trebuie s- o faci pentru public. ” . A apărut în numeroase filme de cinema și de televiziune după emigrarea în Ungaria , iar popularitatea sa a continuat să crească în anii următori . În această perioadă a jucat ca actor invitat la mai multe teatre ungurești , refuzând în mod deliberat să semneze un contract cu vreunul dintre ele . În cele din urmă , a semnat înun contract cu Teatrul Petőfi din Veszprém , unde a avut parte de un mare succes . Activitatea sa artistică a fost recunoscută prin decernarea Premiului de Stat „ Béla Balázs ” Ferenc Bencze s- a pensionat în anul dar a continuat să joace până la sfârșitul vieții în spectacole teatrale , în seriale de televiziune și în filme de cinema . A fost căsătorit cu Judit Rácz . Ultima sa călătorie la Oradea a avut loc cu șase luni înainte de a muri , când actorul suferea deja de tromboză și abia putea să -și mai miște picioarele , dar , cu toate acestea , potrivit istoricului Aladár Szilágyi , „ umorul lui unic , inimitabil , era încă nealterat ” . A murit peseptembrie( sau , după alte surse , peseptembriela Budapesta , cu o lună înainte de a împlini vârsta dede ani . Roluri în piese de teatru Numărul rolurilor interpretate potrivit evidențelor teatrale este de Aristofan : Adunarea femeilor — sfetnicul Lajos Bíró : A rablólovag — groful Ferenc Anton Cehov : Livada de vișini — Boris Borisovici Simeonov-Pișcik Tibor Gyurkovics : Fekvőtámasz — tatăl vitreg Ákos Kertész : Zi onomastică — Varga Lehel István Kocsis : Ușa nu e încuiată — Károly Gyula Krúdy : Poștalionul roșu — domnul Unghonberky István Nemeskürty : Hantjával ez takar — Odiló Schönner Géza Páskándi : Az ígéret ostroma , avagy félhold és telihold — Forintos Géza Páskándi : Isten csalétkei - II . Rákóczi Ferenc — Menegatti András Polgár : Kettős helyszín — lt. Czeier Zsigmond Remenyik : Hotelul Vechea Europă — Eugenio John Steinbeck : Șoareci și oameni — Candy / fermierul Béla Szakcsi Lakatos : Meghódítjuk Amerikát ! — Szepi Szentpéteri Károly Szakonyi : Kardok , kalodák — Hasszán Brandon Thomas : Mătușa lui Charley Laszlo Tolcsvay : Ludas Matyi — Ispán Alte roluri Szilveszteri kabaré ( spectacol de cabaret , Vidám zenés szilveszter ( spectacol vesel de revelion , Marcel Achard : Idioata — Beaurevers Aurel Baranga : Iarba rea — Lungu Aurel Baranga : Mielul turbat — Dumitru Haralamb Lajos Barta : Iubire — Jenõ Komoróczy , inspector fiscal Tibor Bálint : Strada îngerilor șchiopi — chelnerul Beaumarchais : Nunta lui Figaro — cioban bătrân Radu Boureanu : Lupii — Bojidar , pădurar Bertolt Brecht – Kurt Weill : Opera de trei parale — Jackie „ Tiger” Brown Ferenc Csepreghy : Mânzul galben — violonistul țigan Gergely Csiky : Paraziții — majordomul Mihail Davidoglu : Cetatea de foc — Gheorghe Ponoran Gherase Dendrino : Lăsați -mă să cânt — Neacșu Eduardo De Filippo : Aceste închipuiri — majordomul ( suflet condamnat ) Sándor Gergely : Urak és emberek — sergentul de poliție James Gow – Arnaud D'Usseau : Rădăcini adânci — Chuck Harren Arkadi Grigulis : Argilă și porțelan — socrul Ben Jonson : Volpone — comandantul Pongrác Kacsóh : János Vitéz — datornicul Garson Kanin : M- am născut ieri — lustragiul Valentin Kataev : O zi de odihnă — asistent medical II József Katona : Banul Bánk — Békétlen Imre Kálmán : Silvia — Leopold-Maria , principe de Lippert-Weylersheim , tatăl lui Edwin / notarul Joseph Otto Kesselring : Arsenic și dantelă veche — omnul Gibbs László Kiss – Dezső Kováts : Furtună în munți — Juhos , cantonier Oleksandr Korniiciuk : Crângul de mălini — Moroz , pescar Oleksandr Korniiciuk : Platon Krecet — Terenti Osipovici Bublik , medic internist Boris Lavreniov : Ruptura — marinarul VI Boris Lavreniov : Vocea Americii — O'Leary Miklós László : Parfumeria — bătrânul Lev Liubimov : Bulgărele de zăpadă — Blake Hans Lucke : Cauțiunea — Eddie , detectiv Niccolò Machiavelli : Mătrăguna — Niccia Eugen B. Marian : Amerikai Szent Johanna — oaspetele Ferenc Martos – Max Brody – Viktor Jakobi : Sybill — Borceakov Ferenc Martos – Jenő Huszka : Gül-Baba — pelerinul IV Serghei Mihalkov : Cravata roșie — Vișniakov , directorul fabricii Molière : Avarul — La Merluche , servitorul lui Harpagon János Molnár : Kézfogó — Fercsi , fiul Zsigmond Móricz : Fii bun până la moarte — Pedellus Zsigmond Móricz : Pacsirtaszó — țambalagiul Branislav Nušić : Doamna ministru — secretarul prim- ministrului Aleksandr Ostrovski : Holló a hollónak — Sisoi Psoici Rijpolojenski , grefier Géza Páskándi : Pygmalion și Galateea — Herostrat Kálmán Rimanóczy : Éjszakai ügyelet ( Mûtét ) — János Kovács , subofițer Franz Schubert – Alfred Maria Willner – Heinz Reichert : Casa cu trei fete — cântăreț de pe stradă II Mihail Sebastian : Ultima oră — Niță , om de serviciu la ziar Lev Seinin – Frații Tur : Confruntarea — Janis , muncitor leton Peter Shaffer : Comedie pe întuneric — Harold William Shakespeare : Îmblânzirea scorpiei — Nathaniel , servitorul lui Petruchio George Bernard Shaw : Discipolul diavolului — William Dudgeon Miroslav Stehlík : Viață nouă — Burun Virgil Stoenescu : Drumul soarelui — Artimon Dănilă Johann Strauss : Voievodul țiganilor — Pali András Sütő – Zoltán Hajdú : Mireasă desculță — Meseșan Mihai Svetlov : Pestede ani — Luka Lajos Szabó : Refugiul — Mózes Gál , student la științe umaniste Ede Szigligeti : Țiganul — Márton , fermier László Szilágyi – István Békeffy – Szabolcs Fényes : Rigó Jancsi — Gyula Józsi Jenő Tersánszky : Mărtinaș Cuc — Bojnik Lev Tolstoi : Învierea — jucător de cărți V. Vinikov – V. K. Kraht – V. J. Tipot – Isaak Dunaevski : Vânt de libertate — polițistul II Vsevolod Vișnevski : Tragedia optimistă — Răgușitul Gabriela Zapolska : Moralitatea doamnei Dulska — domnul Dulski Filmografie Filme de cinema Pădurea spînzuraților— plutonierul care -l păzește pe Bologa Castelanii— Gliga , țăranul cooperator care se ocupă cu creșterea cobailor Doi bărbați pentru o moarte— sergentul maghiar János ( „ Brunetul ” ) Kitörés ( „ Erupția” ,— polițistul Forró vizet a kopaszra ! Plusz-mínusz egy nap— Simon Obrád Egy kis hely a nap alatt— Gyula T. Kőországi lakodalom— Férj zile— colonelul Sârbu Vifornița— țăranul bigot Afron Duhul aurului— tatăl fetei care s- a sinucis din dragoste Makra Hajdúk— Bálint Lökös Actorul și sălbaticii— țăranul înrudit cu Caratase A cincea pecete— cârciumarul Béla Prin cenușa imperiului— Dodu , prizonierul care a ucis niște soldați nemți Tănase Scatiu— Costea , slujitorul lui Tănase Roșcovanul— gardianul Ghenadie de la Casa de Corecție Buzduganul cu trei peceți— nobilul transilvan Ștefan Csáky , general maghiar , solul principelui Andrei Báthory Kihajolni veszélyes— Ferke Egyszeregy— Papa K.O.— unchiul Tóth , tatăl lui Csungi Olyan mint otthon— tatăl lui András Kinek a törvénye?— sergentul Balogh A trombitás— mustăciosul Az erőd— paznicul Mese habbal— unchiul Hubert A kedves szomszéd— mecanicul Hogyan felejtsük el életünk legnagyobb szerelmét. . .? — Józsi Krénusz Koportos— Bakter Kojak la Budapesta— fostul îngrijitor Haladék— Mihály Ostor , președintele Cooperativei județene de consum ( ÁFÉSZ ) A mérkőzés— Samu , directorul carnavalului Három szabólegények— Sódar hajdú Elcserélt szerelem Jób lázadása— Günther Sortűz egy fekete bivalyért— paznicul cimitirului Hanyatt-homlok— Főspedes Gyerekrablás a Palánk utcában— vecinul Mata Hari— căpitanul Heissig Akli Miklós Die Stunde des Leon Bisquet— Couvert Tichá radost– Benko Moziklip— regizorul șef A másik ember Dissident— pastorul Potyautasok— chelnerul șef Az agglegény Filme de televiziune A vasrács— domnul Lukács Aranyliba Szép maszkok Zenés TV színház : Örökzöld fehérben feketében II . Az utolsó tánctanár— János Balogh , profesorul de dans A hallgatás ára Bolondok bálja— tatăl lui Ilók Mákszem Matyi— Bernát A Danton-ügy A nagyenyedi két fűzfa— Bórenbukk Baleset— tatăl Dániel Ítélet előtt— János Halász ( ep. Rejtekhely— Simon Zokogó majom— Andor Fülöp Fegyverletétel— Susics Futrinka utca— Bórus idő férfi ( voce ) Gombó kinn van Hívójel— Sándor Szániel Ingyenélők— Timót A Fejenincs Írástudó – avagy a titokzatos haláleset— Kocka-arcu fogdmeg A stiglic Aelita— Gusev Bolondok kvártélya— domnul Szeleczky , antreprenorul de pompe funebre Gulliver az óriások országában— fermierul Jegor Bulicsov és a többiek— Mokei Baskin Két pisztolylövés— Nándor Szenes , tatăl Verei Prolifilm Szetna , a varázsló— paznicul Lumii Subterane IV . Henrik király— Fülöp , tatăl fetei șvabe A hamu alatt Asszonyok Horváték— proprietarul funciar Tosko Bukvics Utolsó alkalom— Matejka A tenger A világkagyló mítosza— Zeul Mării Atlantisz— sălbaticul Bábel tornya— supraveghetorul Csata a hóban— tatăl Faustus doktor boldogságos pokoljárása Héroszok pokoljárása— Vlad Țepeș Kristálybirodalom— Uriașul care cască Macbeth Némafilm Varázstoll A közös kutya A nap gyermekei A tizenharmadik elnök Angyal szállt le Babilonba— polițist Fürkész történetei Ha az igazságra esküdtél Elő holttest Klapka légió Linda— șoferul ( ep. Vércsei ( ep . Mint oldott kéve— pompierul șvab Vassza Zseleznova Bajuszverseny Kismaszat és a Gézengúzok— polițistul 3 Szálka , hal nélkül– Mihály Szendera , inspector fiscal A béke hetedik napja A tanítónő— Öreg Nagy Ember és árnyék Holt lelkek— Szobakevics Kémeri Optimisták Rafinált bűnösök— temnicerul Szemenszedett igazság— sergentul Világítóhajó Üvegvár a Mississippin— polițistul Zsarumeló— Horváth Az öreg tekintetes Utazás az öreg autóval— mecanicul Micike és az Angyalok T.I.R. Holnapra a világ— Horváth Semmelweis Ignácz – Az anyák megmentője Románc Szindbád nyolcadik utazása Égető Eszter Gaudiopolis – In memoriam Sztehlo Gábor Wish You Were Here— fermierul Premii Premiul Criticilor de Film Maghiari pentru cel mai bun actor Premiul pentru cel mai bun actor la Festivalul Internațional de Film de la Cairo Premiul Criticilor de Film Maghiari pentru cel mai bun actor într- un episod al unui serial Premiul Béla Balázs Note Bibliografie Legături externe Pál Bodor despre Bencze Bencze la PORT.hu ( lb. maghiară ) Nașteri în Decese în Maghiari din România Orădeni Actori maghiari Actori români Artiști maghiari români