Ciocnirile de la Hădăreni
Incidentele de la Hădăreni sunt cunoscute în istoria recentă a României ca o revoltă spontană a etnicilor români și maghiari împotriva țiganilor din satul Hădăreni, comuna Chețani, județul Mureș, în toamna anului 1993, pornită de la uciderea unui român la cârciumă de către câțiva țigani din localitate. În urma ciocnirilor etnice, trei țigani au fost uciși.

Cauze 
În seara zilei de 20 septembrie 1993, un tânăr de 25 de ani de origine română, C. Chețan, tatăl unei fetițe de trei ani, a fost chemat să intervină în apărarea tatălui său, G. Ghețan (zis „Crăciunel”) care intrase într-un conflict verbal cu trei țigani din localitate: frații Lăcătuș, R. L. și A. P. La un moment dat, R. L. L. l-a înjunghiat cu un cuțit în piept pe C. Chețan, care a decedat la scurt timp. Vestea uciderii lui „Crăciunel” s-a răspândit rapid în sat, iar furia localnicilor a fost alimentată și de atitudinea pasivă a organelor de poliție din localitate la informarea despre evenimentul tragic.

În perioada anterioară, au fost reclamate zeci de furturi din ogrăzile românilor și maghiarilor. Reclamațiile nu au fost rezolvate și au dus la încăierarea celor patru în cârciumă.

Violențele interetnice 
Incidentul i-a umplut de furie pe sătenii români și maghiari. O mulțime numeroasă și revoltată s-a adunat spontan și a luat atitudine împotriva țiganilor care se refugiaseră și se baricadaseră într-o casă. Și deoarece aceștia au refuzat să iasă afară pentru a fi predați poliției, mulțimea a dat foc casei. Doi dintre țigani au încercat să părăsească în fugă casa incendiată, dar au fost prinși și omorâți în bătaie, în timp ce al treilea a ars de viu înăuntru. Țiganii vecini au încercat să intervină, iar ca răspuns mulțimea înfuriată a pornit prin sat dând foc în total la 13 case în care locuiau țigani. Alte șapte au fost devastate. Țiganii s-au refugiat în localitățile învecinate, Chețani și Luduș.

Autoritățile de la vremea respectivă au fost depășite de situație.

Reacția autorităților 

În urma incendierilor, autoritățile au demarat o anchetă care a fost urmată de întocmirea unor dosare penale având ca părți vătămate membrii familiilor de țigani ale căror gospodării au fost distruse parțial sau integral în incendii.

În urma procesului care a urmat, cinci persoane au fost condamnate la câte doi ani cu suspendare, iar alți trei la câte cinci ani, deci un total de 25 de ani de închisoare. Totodată, conform sentinței Înaltei Curți de Casație și Justiție de la București, inculpații condamnați au fost obligați să plătească familiilor victimelor despăgubiri în valoare de 2.130.000.000 lei. 

În 5 iulie 2005, o primă soluție a CEDO în cazul „Hădăreni” consfințea stingerea pe cale amiabilă a conflictului în cazul a 15 persoane, acestea urmând să primească despăgubiri în valoare de 262.000 de euro. Celor șapte țigani rămași, care nu s-au înțeles cu statul român, CEDO le-a dat, în 12 iulie 2005, soluție favorabilă, Curtea Europeană condamnând statul român la plata altor 238.000 de euro.

Țiganii din Hădăreni, asistați de Liga Pro Europa, au făcut însă cerere de revizuire a sentinței din 12 iulie a Curții Europene a Drepturilor Omului, de condamnare a statului român, considerând că li s-au încălcat dreptul la viață și dreptul la proprietate, iar cererea acestora a fost respinsă de Înalta Cameră a Curții Europene a Drepturilor Omului de la Strasbourg.

Între timp la CEDO s-au adresat și reclamantele V. (R.) L., născută în 1970, și fiicele acesteia, S.-L. R., născută în 1990, și R.-C. R., născută în 1994, cetățene române care locuiesc în prezent în Belgia.

V., însărcinată, rămasă fără casă și lipsită de vreun ajutor din partea autorităților, a afirmat că a fost nevoită să trăiască într-un apartament din Luduș, județul Mureș, cu alte 16 persoane. Ea a născut-o între timp pe R. R., care a dezvoltat un defect de vorbire, din cauza întâmplărilor prin care a trecut mama în timpul sarcinii, se susține în plângerile făcute la CEDO în 2003 și 2004.

În urma procesului din țară, femeia a primit 25 de milioane de lei vechi (2.500 de lei noi) ca daune morale, însă o altă văduvă a unui țigan decedat în atacul din 20 septembrie 1993 a primit de patru ori mai mult, fiind și sora altor doi țigani decedați atunci. Fiica cea mare a V. L. a primit o alocație lunară de 30 de lei, dat fiind că fusese întreținută anterior de A. P. L., însă cea mică nu a fost recunoscută drept fiica lui. Procesul s-a încheiat pe 25 februarie 2005, fără a fi admisă plata altor daune materiale.

În plângerea la CEDO, V. L. a cerut plata unor daune materiale pentru pierderea bunurilor sale odată cu distrugerea casei. De asemenea a solicitat daune materiale pentru ea și fiicele ei, toate trei fiind lipsite de venitul adus de fostul partener, respectiv tată.

CEDO a constatat că în acest caz a fost încălcată Convenția Europeană a Drepturilor Omului, la articolul 3 – interzicerea torturii, pedepselor sau tratamentelor inumane ori degradante, articolul 8 – dreptul la respectarea vieții private și de familie, alături de articolul 14 – interzicerea discriminării, precum și la articolul 6 – dreptul la un proces echitabil.

Având în vedere gravitatea încălcărilor și ținând cont de deciziile instanțelor din țară și de sumele deja alocate reclamantelor, CEDO a hotărât ca statul român să plătească V. R. (concubina lui L.) 17.000 de euro, cu titlu de daune morale și materiale; S. R. – 11.000 de euro, cu titlu de daune morale; R.R. – 11.000 de euro, daune morale, precum și 3.000 de euro celor trei reclamante pentru cheltuieli de judecată.

Referințe

Lectură suplimentară 
Haller, István: Cazul Hădăreni, Altera nr. 7/1998 (ISSN 1224-0338), Editura Pro Europa, Tîrgu-Mureș, p. 106-123.

Haller, István: Procesul Hădăreni, Altera nr. 28/2005 (ISSN 1224-0338), Editura Pro Europa, Tîrgu-Mureș, p. 63-92.

Haller, István: Lynching is not a crime: mob violence against Roma in post-Ceaușescu Romania, Roma Rights, Spring/1998 (ISSN 1417-1503), editat de Centrul European pentru Drepturile Romilor, Budapesta, p. 35-42.

Incidente ale istoriei
1993 în România
Antițigănism
Conflict etnic
Evenimente violente
Istoria județului Mureș
Romi din România
Incidentele de la Hădăreni sunt cunoscute în istoria recentă a României ca o revoltă spontană a etnicilor români și maghiari împotriva țiganilor din satul Hădăreni , comuna Chețani , județul Mureș , în toamna anului pornită de la uciderea unui român la cârciumă de către câțiva țigani din localitate . În urma ciocnirilor etnice , trei țigani au fost uciși . Cauze În seara zilei deseptembrie un tânăr dede ani de origine română , C. Chețan , tatăl unei fetițe de trei ani , a fost chemat să intervină în apărarea tatălui său , G. Ghețan ( zis „ Crăciunel ” ) care intrase într- un conflict verbal cu trei țigani din localitate : frații Lăcătuș , R. L. și A. P . La un moment dat , R. L. L. l- a înjunghiat cu un cuțit în piept pe C. Chețan , care a decedat la scurt timp . Vestea uciderii lui „ Crăciunel ” s- a răspândit rapid în sat , iar furia localnicilor a fost alimentată și de atitudinea pasivă a organelor de poliție din localitate la informarea despre evenimentul tragic . În perioada anterioară , au fost reclamate zeci de furturi din ogrăzile românilor și maghiarilor . Reclamațiile nu au fost rezolvate și au dus la încăierarea celor patru în cârciumă . Violențele interetnice Incidentul i- a umplut de furie pe sătenii români și maghiari . O mulțime numeroasă și revoltată s- a adunat spontan și a luat atitudine împotriva țiganilor care se refugiaseră și se baricadaseră într- o casă . Și deoarece aceștia au refuzat să iasă afară pentru a fi predați poliției , mulțimea a dat foc casei . Doi dintre țigani au încercat să părăsească în fugă casa incendiată , dar au fost prinși și omorâți în bătaie , în timp ce al treilea a ars de viu înăuntru . Țiganii vecini au încercat să intervină , iar ca răspuns mulțimea înfuriată a pornit prin sat dând foc în total lacase în care locuiau țigani . Alte șapte au fost devastate . Țiganii s- au refugiat în localitățile învecinate , Chețani și Luduș . Autoritățile de la vremea respectivă au fost depășite de situație . Reacția autorităților În urma incendierilor , autoritățile au demarat o anchetă care a fost urmată de întocmirea unor dosare penale având ca părți vătămate membrii familiilor de țigani ale căror gospodării au fost distruse parțial sau integral în incendii . În urma procesului care a urmat , cinci persoane au fost condamnate la câte doi ani cu suspendare , iar alți trei la câte cinci ani , deci un total dede ani de închisoare . Totodată , conform sentinței Înaltei Curți de Casație și Justiție de la București , inculpații condamnați au fost obligați să plătească familiilor victimelor despăgubiri în valoare de130.000.000 lei . Îniulie o primă soluție a CEDO în cazul „ Hădăreni ” consfințea stingerea pe cale amiabilă a conflictului în cazul apersoane , acestea urmând să primească despăgubiri în valoare de000 de euro . Celor șapte țigani rămași , care nu s- au înțeles cu statul român , CEDO le- a dat , îniulie soluție favorabilă , Curtea Europeană condamnând statul român la plata altor000 de euro . Țiganii din Hădăreni , asistați de Liga Pro Europa , au făcut însă cerere de revizuire a sentinței diniulie a Curții Europene a Drepturilor Omului , de condamnare a statului român , considerând că li s- au încălcat dreptul la viață și dreptul la proprietate , iar cererea acestora a fost respinsă de Înalta Cameră a Curții Europene a Drepturilor Omului de la Strasbourg . Între timp la CEDO s- au adresat și reclamantele V. ( R. ) L. , născută în și fiicele acesteia , S.-L. R. , născută în și R.-C. R. , născută în cetățene române care locuiesc în prezent în Belgia . V. , însărcinată , rămasă fără casă și lipsită de vreun ajutor din partea autorităților , a afirmat că a fost nevoită să trăiască într- un apartament din Luduș , județul Mureș , cu altepersoane . Ea a născut -o între timp pe R. R. , care a dezvoltat un defect de vorbire , din cauza întâmplărilor prin care a trecut mama în timpul sarcinii , se susține în plângerile făcute la CEDO înși În urma procesului din țară , femeia a primitde milioane de lei vechi500 de lei noi ) ca daune morale , însă o altă văduvă a unui țigan decedat în atacul dinseptembriea primit de patru ori mai mult , fiind și sora altor doi țigani decedați atunci . Fiica cea mare a V. L. a primit o alocație lunară dede lei , dat fiind că fusese întreținută anterior de A. P. L. , însă cea mică nu a fost recunoscută drept fiica lui . Procesul s- a încheiat pefebruarie fără a fi admisă plata altor daune materiale . În plângerea la CEDO , V. L. a cerut plata unor daune materiale pentru pierderea bunurilor sale odată cu distrugerea casei . De asemenea a solicitat daune materiale pentru ea și fiicele ei , toate trei fiind lipsite de venitul adus de fostul partener , respectiv tată . CEDO a constatat că în acest caz a fost încălcată Convenția Europeană a Drepturilor Omului , la articolul– interzicerea torturii , pedepselor sau tratamentelor inumane ori degradante , articolul– dreptul la respectarea vieții private și de familie , alături de articolul– interzicerea discriminării , precum și la articolul– dreptul la un proces echitabil . Având în vedere gravitatea încălcărilor și ținând cont de deciziile instanțelor din țară și de sumele deja alocate reclamantelor , CEDO a hotărât ca statul român să plătească V. R. ( concubina lui L.)000 de euro , cu titlu de daune morale și materiale ; S. R. –000 de euro , cu titlu de daune morale ; R.R. –000 de euro , daune morale , precum și000 de euro celor trei reclamante pentru cheltuieli de judecată . Referințe Lectură suplimentară Haller , István : Cazul Hădăreni , Altera nr.1998 ( ISSN Editura Pro Europa , Tîrgu-Mureș , p. Haller , István : Procesul Hădăreni , Altera nr.2005 ( ISSN Editura Pro Europa , Tîrgu-Mureș , p. Haller , István : Lynching is not a crime : mob violence against Roma in post-Ceaușescu Romania , Roma Rights , Spring/1998 ( ISSN editat de Centrul European pentru Drepturile Romilor , Budapesta , p . Incidente ale istoriei 1993 în România Antițigănism Conflict etnic Evenimente violente Istoria județului Mureș Romi din România