Limba siriacă
Limba siriacă (în siriacă: ܣܘܪܝܝܐ suryāyā) este o limbă semitică care a fost vorbită în Orientul Mijlociu. Limba siriacă este urmașa limbii arameice care în perioada sa de apogeu se vorbea în tot Cornul Abundenței.

Evoluție 

Evoluția limbii siriace poate fi grupată în trei faze distincte:
 Siriacă antică — Limba din orașul Osroene (în siriacă:  transliterat: ). (1-476)
 Siriacă medie — «Literar», se subdivide în:(476-802)
 Siriacă medie occidentală — Limbă literară și eclesiastică a creștinilor sirieni și maroniți.
 Siriacă medie orientală — Limbă literară și eclesiastică a creștinilor caldeeni și asirieni.
 Siriacă modernă — Grup de dialecte arameice ce a murit cu reminiscențe ale limbii clasice. (802-1300)

Fonologie

Consolante
Fonologic, ca alte limbi Nord-vest Semitice, Siriaca are 22 consoane. Fenoamele consonante sunt:

Fonetic, sunt câteva variații în pronunțarea limbii siriace în formele ei variate. Siriaca Clasică are două fluxe majore de pronunție: vestic și estic.

Variații de alfabet

Vocalize
Se folosesc clustere de vocalizare  pentru plasarea unei vocale însă în tabelul care va urma vom folosi o literă din alfabet pentru a ușura wikizarea.

Tabel de vocalizare folosind litera  pentru plasarea vocalei:

Valoare Numerică

După adoptarea obiceiului din cultura greacă, în a doua parte din sec. II d.Hr. literele semitice au fost utilizate pentru a denota numere.

Istoric

Literatură Aramaică Siriacă 

În secolul al III-lea, în Edessa s-a început folosirea dialectului aramaic siriac ca limbă religioasă. Nu există dovezi căci adoptarea dialectului siriac a limbii poporului Asirian, era să efectueze misiune.
Mult efort a fost făcut pentru producerea unei traduceri autoritative a Bibliei în siriacă, numită Peshitta ( ). La acea vreme, Efrem Sirianul producea cea mai prețuită colecție de poezie și teologie în aramaică siriacă.

Limbi semitice
Limbi liturgice
Biserica siro-iacobită
Limbi aramaice
Limba siriacă ( în siriacă : ܣܘܪܝܝܐ suryāyā ) este o limbă semitică care a fost vorbită în Orientul Mijlociu . Limba siriacă este urmașa limbii arameice care în perioada sa de apogeu se vorbea în tot Cornul Abundenței . Evoluție Evoluția limbii siriace poate fi grupată în trei faze distincte : Siriacă antică — Limba din orașul Osroene ( în siriacă : transliterat : ) . Siriacă medie — «Literar » , se subdivide în:( 476-802 ) Siriacă medie occidentală — Limbă literară și eclesiastică a creștinilor sirieni și maroniți . Siriacă medie orientală — Limbă literară și eclesiastică a creștinilor caldeeni și asirieni . Siriacă modernă — Grup de dialecte arameice ce a murit cu reminiscențe ale limbii clasice . Fonologie Consolante Fonologic , ca alte limbi Nord-vest Semitice , Siriaca areconsoane . Fenoamele consonante sunt : Fonetic , sunt câteva variații în pronunțarea limbii siriace în formele ei variate . Siriaca Clasică are două fluxe majore de pronunție : vestic și estic . Variații de alfabet Vocalize Se folosesc clustere de vocalizare pentru plasarea unei vocale însă în tabelul care va urma vom folosi o literă din alfabet pentru a ușura wikizarea . Tabel de vocalizare folosind litera pentru plasarea vocalei : Valoare Numerică După adoptarea obiceiului din cultura greacă , în a doua parte din sec . II d.Hr . literele semitice au fost utilizate pentru a denota numere . Istoric Literatură Aramaică Siriacă În secolul al III -lea , în Edessa s- a început folosirea dialectului aramaic siriac ca limbă religioasă . Nu există dovezi căci adoptarea dialectului siriac a limbii poporului Asirian , era să efectueze misiune . Mult efort a fost făcut pentru producerea unei traduceri autoritative a Bibliei în siriacă , numită Peshitta ( ) . La acea vreme , Efrem Sirianul producea cea mai prețuită colecție de poezie și teologie în aramaică siriacă . Limbi semitice Limbi liturgice Biserica siro-iacobită Limbi aramaice