Andalúziai jegenyefenyő
Az andalúziai jegenyefenyő (andalúz jegenyefenyő, Abies pinsapo) sajátos alakú, dísznövényként Magyarországon is terjedő örökzöld, a jegenyefenyők (Abies) Pinsapo fajcsoportjának névadó faja.

Elterjedése, élőhelye 

A mediterrán flóraterület növényeként az Ibériai-félsziget déli részén honos.

Megjelenése 

Törzse erős, de már nagyon alacsonyan elágazik, és ettől a fa jellegzetesen több törzsű lesz. Koronája szélesen ellaposodó, esetleg gömbszerű, és ezzel nagyon különbözik a többi jegenyefenyőtől. Ágai sűrűn állnak.

Rövid, tompa, szürkészöld, tehát a legtöbb jegenyefenyőétől nagyon különböző tűlevelei körkörösen nőnek a hajtásokon. A fiatal magoncok levelei sötétzöldek és laposak. Később megvastagszanak és merőlegesen állnak el a hajtásoktól, ami azokat rendkívül jellegzetesen hengerszerűvé teszi.

Közepes méretű, ülő tobozai fiatalon hamvas világoszöldek, később megbarnulnak.

Életmódja 

A jegenyefenyőktől szokatlan módon a meleg, száraz, napos helyeket kedveli; kiválóan tűri a szárazságot és a meszes talajt. Magyarországon célszerű a fiatal példányok tövét télire betakarni, mert a kemény fagyok károsíthatják. Viszonylag lassan nő.

Felhasználása

Alfajai 

Alfajok:
 A. pinsapo marocana — egyes rendszerekben marokkói jegenyefenyő (Abies maroccana) néven önálló faj.
 A. pinsapo pinsapo — törzsváltozat; a fentebbi leírás erre érvényes.

Kertészeti változatok 

Magyarországon az alapfaj található meg néhány helye; a kertészeti változatok nem terjedtek el.

A. pinsapo 'Glauca' 

Neve kékes lombjára utal. Lassan nő; eleinte csak kis, gömbölyded bokor. Jó talajon néhány év alatt vezérhajtást fejleszt, és formás kis fává cseperedik. Talajigényének fő oka, hogy a legtöbbször nem magoncait, hanem a közönséges jegenyefenyőre (Abies alba) oltott példányait forgalmazzák. Teljesen fagyálló, de fiatal korában a reggeli hideg és a téli nap a hóból kiálló részeit gyakran károsítja. Ilyenkor csak hajtás tovább él, de a lomb lehullik, és ettől a növény megcsúnyul. Ennek elkerülésére a fiatal növényt célszerű árnyékolni.

Források 

 Czáka Sarolta, Rácz István: Fenyők és örökzöldek, p. 4. Szépia Könyvkiadó. 
 Józsa Miklós: Fenyők és örökzöldek a kertben. Mezőgazdasági Kiadó, Budapest, 1980. , 76–79. old.

Növényfajok
Jegenyefenyők
Spanyolország növényvilága
Mediterrán flóraterület
Az andalúziai jegenyefenyő ( andalúz jegenyefenyő , Abies pinsapo ) sajátos alakú , dísznövényként Magyarországon is terjedő örökzöld , a jegenyefenyők ( Abies ) Pinsapo fajcsoportjának névadó faja . Elterjedése , élőhelye A mediterrán flóraterület növényeként az Ibériai-félsziget déli részén honos . Megjelenése Törzse erős , de már nagyon alacsonyan elágazik , és ettől a fa jellegzetesen több törzsű lesz . Koronája szélesen ellaposodó , esetleg gömbszerű , és ezzel nagyon különbözik a többi jegenyefenyőtől . Ágai sűrűn állnak . Rövid , tompa , szürkészöld , tehát a legtöbb jegenyefenyőétől nagyon különböző tűlevelei körkörösen nőnek a hajtásokon . A fiatal magoncok levelei sötétzöldek és laposak . Később megvastagszanak és merőlegesen állnak el a hajtásoktól , ami azokat rendkívül jellegzetesen hengerszerűvé teszi . Közepes méretű , ülő tobozai fiatalon hamvas világoszöldek , később megbarnulnak . Életmódja A jegenyefenyőktől szokatlan módon a meleg , száraz , napos helyeket kedveli ; kiválóan tűri a szárazságot és a meszes talajt . Magyarországon célszerű a fiatal példányok tövét télire betakarni , mert a kemény fagyok károsíthatják . Viszonylag lassan nő . Felhasználása Alfajai Alfajok : A . pinsapo marocana — egyes rendszerekben marokkói jegenyefenyő ( Abies maroccana ) néven önálló faj . A . pinsapo pinsapo — törzsváltozat ; a fentebbi leírás erre érvényes . Kertészeti változatok Magyarországon az alapfaj található meg néhány helye ; a kertészeti változatok nem terjedtek el . A . pinsapo 'Glauca' Neve kékes lombjára utal . Lassan nő ; eleinte csak kis , gömbölyded bokor . Jó talajon néhány év alatt vezérhajtást fejleszt , és formás kis fává cseperedik . Talajigényének fő oka , hogy a legtöbbször nem magoncait , hanem a közönséges jegenyefenyőre ( Abies alba ) oltott példányait forgalmazzák . Teljesen fagyálló , de fiatal korában a reggeli hideg és a téli nap a hóból kiálló részeit gyakran károsítja . Ilyenkor csak hajtás tovább él , de a lomb lehullik , és ettől a növény megcsúnyul . Ennek elkerülésére a fiatal növényt célszerű árnyékolni . Források Czáka Sarolta , Rácz István : Fenyők és örökzöldek , p. 4. Szépia Könyvkiadó . Józsa Miklós : Fenyők és örökzöldek a kertben . Mezőgazdasági Kiadó, Budapest,,79. old . Növényfajok Jegenyefenyők Spanyolország növényvilága Mediterrán flóraterület