Dessewffy Gyula
Cserneki és tarkeöi gróf Dessewffy Gyula (Budapest, 1909. november 21. – Curitiba, Brazília, 2000. augusztus 12.) politikus, újságíró a Deák Ferenc Társaság elnöke.

Élete

Gyermek- és ifjúkora 
Történelmi, arisztokrata családban született harmadik gyerekként. Apja gróf Dessewffy Emil (1873-1935), anyja gróf németújvári Batthyány Emanuela (1883-1964). Az anyai nagyszülei németújvári gróf Batthyány Lajos (1860–1951), Győr megye és város főispánja, fiumei kormányzó, Győr országgyűlési képviselője és gróf csíkszentkirályi és krasznahorkai Andrássy Ilona voltak. Az anyai nagyanyai dédszülei gróf id. Andrássy Gyula és gróf malomvízi Kendeffy Katinka (1830–1896) voltak.

Római katolikus vallásban nevelkedett. 1937. október 23-án Budapesten házasságot kötött Bársony Éva Máriával, kitől 1954-ben elvált.

Tanulmányait Párizsban, Bécsben, Debrecenben és Miskolcon folytatta. Apja 1935-ös halála után 3000 kat. holdat örökölt, közéleti tevékenysége mellett ezen a birtokon gazdálkodott 1945-ig. Az 1945-ös földreform idején birtokát elvették, egyedül 300 kat. holdat tarthatott meg az ellenállási mozgalomban való részvétele miatt. Felmenői közé tartozott Dessewffy Arisztid honvédtábornok is.

Az 1945 előtti közéleti tevékenysége 
1937-ben Barankovics Istvánnal megalapította Az Ország Útja című állam- és nemzetpolitikai folyóiratot, amely a fennálló rendszer alapvető reformját hirdette meg antifasiszta szellemiségben. A lapot a konzervatív liberális értékeket valló Deák Ferenc Társaság adta ki, amely 1937-ben elnökévé választotta.
A második Teleki-kormány idején a kormány szociális tanácsadója Szatmár vármegyében. 1939-ben Teleki Pál miniszterelnök engedélyével megvásárolta a Kis Újságot, amely szintén antifasiszta és konzervatív liberális szellemiségben a parasztságot akarta megszólítani. 1941-től a Magyar Parasztszövetség, később a Független Kisgazdapárt félhivatalos lapja, 1943-tól pedig a németekkel szembeni ellenállás fontos orgánumává vált. Részt vett a Magyar Történelmi Emlékbizottság előkészítő tárgyalásain, továbbá a lengyel–magyar kapcsolatok ápolását célul tűző, elsősorban irodalommal foglalkozó Magyar Mickiewicz Társaság munkájában. 1944-ben, a német megszállás után egyedüli módon, dacolva az új hatalommal, önként visszaadta a lapengedélyt, illegalitásba vonult és bekapcsolódott az ellenállási mozgalomba.

Tildy Zoltán és Nagy Ferenc megbízásából Dessewffy képviselte a Független Kisgazdapártot a Magyar Front Intézőbizottságában. 1944 szeptemberében ellenezte a Nemzeti Parasztpárt fölvételét a Magyar Frontba, mert úgy tartotta, az megbontja a parasztság egységét. Kapcsolatot tartott a Békepárttal, a Szociáldemokrata Párttal, Bajcsy-Zsilinszky Endrével, Horthy Miklós kormányzó úgynevezett Kiugrási Irodájával, a Külügyminisztérium németellenes körével és a legitimistákkal. 1944. október 15. után részt vett a katonai ellenállás megszervezésében, kapcsolatban állt a Magyar Nemzeti Felkelés Felszabadító Bizottságával és a katonai vezérkarral. 1944. november 22-én a véletlenen múlott, hogy a nyilasok a katonai vezérkar tagjaival együtt nem tartóztatták le Tartsay Vilmos lakásán.

A koalíciós években 
1945 januárjában az Független Kisgazdapárt budapesti szervezete intézőbizottságának tagjává, majd az I. kerületi pártszervezet elnökévé választották. 1945 márciusától egy évig újfent a Kis Újság főszerkesztője; egy ideig a párt sajtófőnöke is volt. A háborút követően felszólalt a magyarországi németek kitelepítése ellen is. 1945 júniusától tagja lett az Ideiglenes Nemzetgyűlésnek. 1945 októberében bekerült a budapesti törvényhatósági bizottságba, ahol folyamatosan tagja volt a kisgazdapárti frakciónak. Az 1945. november 4-i nemzetgyűlési választáson a nagy-budapesti választókerület nemzetgyűlési képviselője lett, s bekerült a parlament politikai bizottságába is. 1946 márciusában – a Baloldali Blokk nyomására – leváltották a Kis Újság éléről. Nagy Ferenc miniszterelnök lemondatása és a kisgazdapárt felső vezetésében bekövetkezett baloldali fordulat után 1947. június közepén emigrálni kényszerült. Az ekkor már a kommunista hatalom befolyása alatt álló FKGP Politikai Bizottsága kizárta a pártból, továbbá 1949 januárjában megfosztották vagyonától és állampolgárságától. Az ÁVH Nyugat-Európába is ügynököket küldött utána, rendszeres jelentések készültek tevékenységéről.

Emigrációban 
Először Franciaországban telepedett le, ahol a francia rádió magyar adását vezette. Majd Németországba költözött át, ahol a Münchenben működő Szabad Európa Rádióhoz (SZER) került. Párizsban tagja lett a Nemzetközi Páneurópa Uniónak. Tagja lett a Magyar Parasztszövetség Emigrációs Szervezetének valamint a Magyar Nemzeti Bizottmánynak. 1954. február 6-án Münchenben házasságot kötött bernáthfalvi és földvári Földváry Veronikával. Ugyanebben az évben az Amerikai Egyesült Államokba települt át, ahol a SZER New York-i tudósítójaként dolgozott.
1961 októberben véglegesen visszavonult a politikától és Brazíliában telepedett le.
Emigrálásától számítva harmincnyolc év után, 1985-ben tért vissza Magyarországra. 1990-ben visszakapta magyar állampolgárságát.

Művei 
 Röpirat a magyar politika jelenéről és jövőjéről; szerzői, Bp., 1947 
 Tanúvallomás. Mi sem voltunk rosszabbak másoknál és pillanatfelvétel a mai Magyarországról. 1985; Universe, Englewood, 1986 (A Magyar Történelmi Kutató Társaság)
 Tanúvallomás; szerk., bev. Boross Imre; Országos Eckhardt Tibor Alapítvány–Agroinform, Bp., 1997

Jegyzetek

Források 
 Az Országgyűlés almanachja 1945-1947, 105-107. o.
 Dessewffy Gyula szócikk. Kereszténydemokrácia Tudásbázis, Barankovics István Alapítvány

További információk 
 
 Vida István-Vörös Vince: A Független Kisgazdapárt képviselői 1944-1949 (Bp., 1991)
 Élet és Irodalom ; 1988/37. (Vígh K.)
 Magyar Nemzet ; 1988/292. (Kubinyi F.)
 Új Látóhatár ; 1989/2. (Borbándi Gy.)
 Életünk (Croydon) ; 1998/7-8. (Gyurácz F.)
 Gudenus János József: A magyarországi főnemesség XX. századi genealógiája. Bp., 1990–1999
 Az 1944. évi december hó 21-re Debrecenben összegyűlt, majd később Budapestre összehívott Ideiglenes Nemzetgyűlés almanachja 1944. december 21. – 1945. november 9. Főszerk. Vida István. Bp., Magyar Országgyűlés, 1994
 Keresztény magyar közéleti almanach I-II. Fel. szerk. és kiadó Hortobágyi Jenő. Bp., 1940
 Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó–Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000. XXII
 Magyar Hírlapírók Országos Nyugdíjintézetének ... évi jelentése. Bp., 1940–1943
 Borbándi Gyula: Magyar politikai pályaképek 1938-1948. Bp., Európa, 1997
 Borbándi Gyula: Nyugati magyar irodalmi lexikon és bibliográfia. Bp., Hitel, 1992
 Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996–
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub
 Posztumusz interjú. Válogatás Thassy Jenő hangarchívumából. Márai Sándor, Varga Béla, Eckhardt Tibor, Dessewffy Gyula, Wiegner Jenő; szerk. Mayer Zsuzsa; Balassi, Bp., 2004 + CD ROM

1909-ben született személyek
2000-ben elhunyt személyek
Országgyűlési képviselők (1945–1947)
Országgyűlési képviselők (FKGP)
FKGP-tagok
Az FKGP korábbi tagjai
Emigráns magyarok
Magyar újságírók
A kommunizmus üldözöttei Magyarországon
Aranytoll díjasok
Magyar antifasiszta ellenállók
Cserneki és tarkeöi gróf Dessewffy Gyula ( Budapest , november – Curitiba, Brazília , augusztus ) politikus , újságíró a Deák Ferenc Társaság elnöke . Élete Gyermek- és ifjúkora Történelmi , arisztokrata családban született harmadik gyerekként . Apja gróf Dessewffy Emil anyja gróf németújvári Batthyány Emanuela Az anyai nagyszülei németújvári gróf Batthyány Lajos1951 ) , Győr megye és város főispánja , fiumei kormányzó , Győr országgyűlési képviselője és gróf csíkszentkirályi és krasznahorkai Andrássy Ilona voltak . Az anyai nagyanyai dédszülei gróf id . Andrássy Gyula és gróf malomvízi Kendeffy Katinka1896 ) voltak . Római katolikus vallásban nevelkedett. októberán Budapesten házasságot kötött Bársony Éva Máriával , kitőlben elvált . Tanulmányait Párizsban , Bécsben , Debrecenben és Miskolcon folytatta . Apjaös halála utánkat . holdat örökölt , közéleti tevékenysége mellett ezen a birtokon gazdálkodottig . Azös földreform idején birtokát elvették , egyedülkat . holdat tarthatott meg az ellenállási mozgalomban való részvétele miatt . Felmenői közé tartozott Dessewffy Arisztid honvédtábornok is . Azelőtti közéleti tevékenysége 1937-ben Barankovics Istvánnal megalapította Az Ország Útja című állam- és nemzetpolitikai folyóiratot , amely a fennálló rendszer alapvető reformját hirdette meg antifasiszta szellemiségben . A lapot a konzervatív liberális értékeket valló Deák Ferenc Társaság adta ki , amelyben elnökévé választotta . A második Teleki-kormány idején a kormány szociális tanácsadója Szatmár vármegyében.ben Teleki Pál miniszterelnök engedélyével megvásárolta a Kis Újságot , amely szintén antifasiszta és konzervatív liberális szellemiségben a parasztságot akarta megszólítani.től a Magyar Parasztszövetség , később a Független Kisgazdapárt félhivatalos lapja,tól pedig a németekkel szembeni ellenállás fontos orgánumává vált . Részt vett a Magyar Történelmi Emlékbizottság előkészítő tárgyalásain , továbbá a lengyel–magyar kapcsolatok ápolását célul tűző , elsősorban irodalommal foglalkozó Magyar Mickiewicz Társaság munkájában.ben , a német megszállás után egyedüli módon , dacolva az új hatalommal , önként visszaadta a lapengedélyt , illegalitásba vonult és bekapcsolódott az ellenállási mozgalomba . Tildy Zoltán és Nagy Ferenc megbízásából Dessewffy képviselte a Független Kisgazdapártot a Magyar Front Intézőbizottságában.szeptemberében ellenezte a Nemzeti Parasztpárt fölvételét a Magyar Frontba , mert úgy tartotta , az megbontja a parasztság egységét . Kapcsolatot tartott a Békepárttal , a Szociáldemokrata Párttal , Bajcsy-Zsilinszky Endrével , Horthy Miklós kormányzó úgynevezett Kiugrási Irodájával , a Külügyminisztérium németellenes körével és a legitimistákkal. október után részt vett a katonai ellenállás megszervezésében , kapcsolatban állt a Magyar Nemzeti Felkelés Felszabadító Bizottságával és a katonai vezérkarral. novemberén a véletlenen múlott , hogy a nyilasok a katonai vezérkar tagjaival együtt nem tartóztatták le Tartsay Vilmos lakásán . A koalíciós években 1945 januárjában az Független Kisgazdapárt budapesti szervezete intézőbizottságának tagjává , majd az I. kerületi pártszervezet elnökévé választották.márciusától egy évig újfent a Kis Újság főszerkesztője ; egy ideig a párt sajtófőnöke is volt . A háborút követően felszólalt a magyarországi németek kitelepítése ellen is.júniusától tagja lett az Ideiglenes Nemzetgyűlésnek.októberében bekerült a budapesti törvényhatósági bizottságba , ahol folyamatosan tagja volt a kisgazdapárti frakciónak . Az novemberi nemzetgyűlési választáson a nagy-budapesti választókerület nemzetgyűlési képviselője lett , s bekerült a parlament politikai bizottságába is.márciusában – a Baloldali Blokk nyomására – leváltották a Kis Újság éléről . Nagy Ferenc miniszterelnök lemondatása és a kisgazdapárt felső vezetésében bekövetkezett baloldali fordulat után június közepén emigrálni kényszerült . Az ekkor már a kommunista hatalom befolyása alatt álló FKGP Politikai Bizottsága kizárta a pártból , továbbájanuárjában megfosztották vagyonától és állampolgárságától . Az ÁVH Nyugat-Európába is ügynököket küldött utána , rendszeres jelentések készültek tevékenységéről . Emigrációban Először Franciaországban telepedett le , ahol a francia rádió magyar adását vezette . Majd Németországba költözött át , ahol a Münchenben működő Szabad Európa Rádióhoz ( SZER) került . Párizsban tagja lett a Nemzetközi Páneurópa Uniónak . Tagja lett a Magyar Parasztszövetség Emigrációs Szervezetének valamint a Magyar Nemzeti Bizottmánynak . februárán Münchenben házasságot kötött bernáthfalvi és földvári Földváry Veronikával . Ugyanebben az évben az Amerikai Egyesült Államokba települt át , ahol a SZER New York-i tudósítójaként dolgozott . 1961 októberben véglegesen visszavonult a politikától és Brazíliában telepedett le . Emigrálásától számítva harmincnyolc év után, ben tért vissza Magyarországra.ben visszakapta magyar állampolgárságát . Művei Röpirat a magyar politika jelenéről és jövőjéről ; szerzői , Bp. , Tanúvallomás . Mi sem voltunk rosszabbak másoknál és pillanatfelvétel a mai Magyarországról . Universe , Englewood , ( A Magyar Történelmi Kutató Társaság ) Tanúvallomás ; szerk . , bev . Boross Imre ; Országos Eckhardt Tibor Alapítvány–Agroinform , Bp. , Jegyzetek Források Az Országgyűlés almanachja o . Dessewffy Gyula szócikk . Kereszténydemokrácia Tudásbázis, Barankovics István Alapítvány További információk Vida István-Vörös Vince : A Független Kisgazdapárt képviselői ( Bp . , Élet és Irodalom;37 . ( Vígh K.) Magyar Nemzet;292 . ( Kubinyi F. ) Új Látóhatár;2. ( Borbándi Gy . ) Életünk ( Croydon);7-8. ( Gyurácz F. ) Gudenus János József : A magyarországi főnemesség XX. századi genealógiája . Bp.,1999 Az évi december hóre Debrecenben összegyűlt , majd később Budapestre összehívott Ideiglenes Nemzetgyűlés almanachja december – november Főszerk . Vida István . Bp. , Magyar Országgyűlés , Keresztény magyar közéleti almanach I-II. Fel. szerk. és kiadó Hortobágyi Jenő . Bp. , Nagy Csaba : A magyar emigráns irodalom lexikona . Bp. , Argumentum Kiadó–Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ , XXII Magyar Hírlapírók Országos Nyugdíjintézetének\... évi jelentése . Bp.,1943 Borbándi Gyula : Magyar politikai pályaképek Bp. , Európa, Borbándi Gyula : Nyugati magyar irodalmi lexikon és bibliográfia . Bp. , Hitel , Révai Új Lexikona . Főszerk . Kollega Tarsoly István . Szekszárd , Babits , Új magyar életrajzi lexikon . Főszerk . Markó László . Bp. , Magyar Könyvklub Posztumusz interjú . Válogatás Thassy Jenő hangarchívumából . Márai Sándor , Varga Béla , Eckhardt Tibor , Dessewffy Gyula , Wiegner Jenő ; szerk . Mayer Zsuzsa; Balassi, Bp.,+ CD ROM 1909-ben született személyek 2000-ben elhunyt személyek Országgyűlési képviselők1947 ) Országgyűlési képviselők ( FKGP ) FKGP-tagok Az FKGP korábbi tagjai Emigráns magyarok Magyar újságírók A kommunizmus üldözöttei Magyarországon Aranytoll díjasok Magyar antifasiszta ellenállók