Rihmer László
Rihmer László (Pécs, 1904. április 1. – Pécs, 1982. november 30.) bányamérnök, geológus, jogász, cserkésztiszt. A pécsi mamut feltárója. Számos újítást dolgozott ki a bányászati munkavédelem területén. 1950-ben egyik ártatlanul meghurcolt vádlottja volt a koncepciós pécsi Sahti-pernek.

Élete, munkássága
Iskoláit Pécsen végezte, bányamérnöki diplomáját Sopronban szerezte 1927-ben. A fiatalon Pécs környéki bányáknál dolgozott üzemmérnökként. 1934-ben a központi bányamentők parancsnoka lett. Ebben az évben doktorált Princz Gyulánál, az Erzsébet Tudományegyetem európai hírű tanáránál. Doktori munkáját az általa feltárt pécsi mamutról írta. Az ezt követő 3 évben az Iparügyi Minisztériumban dolgozott Budapesten, majd államtudományból is ledoktorált. 1938-ban áthelyezték a Miskolci Bányakapitányságra. Részt vett a hazai ásványi nyersanyagok kutatási programjaiban. 1936-ban tagja volt annak a bányamérnök csoportnak, amely Bükkszé­ken elsőként tárta fel a magyar nyersolajat, megelőzve a MAORT dunántúli kutatá­si eredményeit. 1943-44 közt a pécsi Bányakapitányság helyettes vezetője, felügyelete alá tartoztak Baranya, Tolna és Somogy bányái, köztük a Hermann Göring Művekbe olvasztott DGT üzemei. Emellett bányahatósági főtanácsos és a Pécsi Törvényszék igazságügyi szakértője. 1944 őszén végleg Pécsre költözött.

Élete az új rendszerben, 1945 után
A háború után 1946-ban B-listázták, de hamarosan visszavették a bányakapitányságra, mivel a fokozott iparosítás alapját jelentő pécsi szénkitermelés fokozásához a kommunista hatalom nem tudta nélkülözni Rihmer szakértelmét.

Ártatlanul meghurcolva a pécsi Sahti-perben (1950) 

Magánemberként szélsőjobboldali, nemzeti konzervatív politikai nézeteket vallott, 1945 előtt aktív szervezője a cserkészmozgalomnak, elnöke a szélsőjobboldali, fajvédő Turul Szövetség pécsbányatelepi szervezetének. Emellett bátyja vezető tisztviselője volt az Imrédy Béla vezette, szélsőjobboldali, zsidóellenes célokat is zászlajára tűző Magyar Megújulás Pártnak. Ezek szolgálhattak alapul, hogy 1950-ben más, jobboldaliként számon tartott, a háború előtt is a bányavezetésben dolgozó bányamérnökökkel együtt megvádolják őket bányarobbanást okozó szabotázsok szervezésével.  A vád kiötlője és a nyomozás vezetője a később kabarékonferansziéként ismert Komlós János megyei ÁVH-vezető egy 1948-as és egy 1950-es sújtólégrobbanásból próbált nagyszabású, rendszerellenes szervezkedést lebuktató pert kreálni az 1928-as szovjet Sahti-per mintájára.

Elsősorban lélektani módszerekkel, esetenként veréssel kombinálva végzett vallatások után Rihmert, a per legsúlyosabb ítéleteként, 10 év börtönbünte­tésre ítélték. A börtönben viszont már kezdettől engedték a munkájával foglalkozni, hiszen szaktudására nagy szükség volt. Feleségét négy iskolás gyermekével e nehéz évek alatt bányakapitánysági és bányász kollégák segítették.

Közben a bányász szakma megmozdult Rihmer szabadon bocsátása érdekében, és Vas Zoltán, a tervhivatal akkori elnökének közbenjárására 1952-ben teljes rehabilitációval kiengedték a börtönből, munkahelyére visszahelyezték, megbízva a komlói bányafejlesztést és széntermelést kockáztató mun­kahelyi balesetek nagy számának csökkentésével.

1953 után – aktív évek Komlón 
Komlóra kerülve folytatta aktív bányamérnöki munkáját. A fejlődő komlói bányászat területén biztonsági főmérnökként műkö­dött. Komlói munkásságát számos újítás, a Kossuth bányai központi bányamentő állomás, földalatti elsősegélyhe­lyek létesítése fémjelezték. Ő irányította a bányabeli vízöblítéses fúrási eljárás kötelező bevezetését az üzemorvosi hálózat szervezése közepette, mely a szilikózis elleni küzdelem egyik jelentős lépése volt a mecseki bányá­szatban.

A bányaüzemi munka mellett több évig volt a Komlói Bányaipari Techni­kum tanára. Szakmai munkásságát jelentős kitüntetésekkel ismerték el.

1965-ben vonult nyugdíjba.

1982-ben hunyt el. Temetésén a pécsi köztemetőben a gyászoló tömeg a hagyományos bányász faharang (lármafa) ütemes kopogása mellett kísérte utolsó útjára.

Munkássága még
Pécsbányán az általa összeállított, a szakma és biztonság alapjait tartalmazó füzetet felvételkor minden kezdő dolgozó megkapta.

Foglalkozott az altisztek és bányamunkások üzemen kívüli továbbképzésének témájával.

A dolgozók szabadidős tevékenységének lelkes részvevője. Több évig el­nöke a Somogy Bányatelepi Kultúregyesületnek és bányamunkás énekkarnak.

Jegyzetek

Források
 Blasszauer Róbert: A pécsi Sahti per, in: Pécsi Szemle 2006, tél.
 Bíró József:  Rihmer László bányamérnök, geológus, jogász, a pécsi mamut feltárója Pécsi Szemle, 2002. ősz, pp. 112–118.

További információk 

 Cserényi–Zsitnyányi Ildikó: A Rákosi-korszak bányamérnök-perei. Különös tekintettel Vargha Béla és társai ügyére (2016)
 Kibányászott "lignitbűnök". A Rákosi-korszak egy bányamérnökperének anatómiája; szerk., bev., jegyz. Cserényi-Zsitnyányi Ildikó; ÁBTL–L'Harmattan, Bp., 2013 (Közelmúltunk hagyatéka sorozat)

1904-ben született személyek
1982-ben elhunyt személyek
Magyar bányamérnökök
Pécsiek
Rihmer László ( Pécs , április – Pécs , november ) bányamérnök , geológus , jogász , cserkésztiszt . A pécsi mamut feltárója . Számos újítást dolgozott ki a bányászati munkavédelem területén.ben egyik ártatlanul meghurcolt vádlottja volt a koncepciós pécsi Sahti-pernek . Élete , munkássága Iskoláit Pécsen végezte , bányamérnöki diplomáját Sopronban szerezteben . A fiatalon Pécs környéki bányáknál dolgozott üzemmérnökként.ben a központi bányamentők parancsnoka lett . Ebben az évben doktorált Princz Gyulánál , az Erzsébet Tudományegyetem európai hírű tanáránál . Doktori munkáját az általa feltárt pécsi mamutról írta . Az ezt követőévben az Iparügyi Minisztériumban dolgozott Budapesten , majd államtudományból is ledoktorált.ban áthelyezték a Miskolci Bányakapitányságra . Részt vett a hazai ásványi nyersanyagok kutatási programjaiban.ban tagja volt annak a bányamérnök csoportnak , amely Bükkszé­ken elsőként tárta fel a magyar nyersolajat , megelőzve a MAORT dunántúli kutatá­si eredményeit.közt a pécsi Bányakapitányság helyettes vezetője , felügyelete alá tartoztak Baranya , Tolna és Somogy bányái , köztük a Hermann Göring Művekbe olvasztott DGT üzemei . Emellett bányahatósági főtanácsos és a Pécsi Törvényszék igazságügyi szakértője.őszén végleg Pécsre költözött . Élete az új rendszerben, után A háború utánban B-listázták , de hamarosan visszavették a bányakapitányságra , mivel a fokozott iparosítás alapját jelentő pécsi szénkitermelés fokozásához a kommunista hatalom nem tudta nélkülözni Rihmer szakértelmét . Ártatlanul meghurcolva a pécsi Sahti-perben Magánemberként szélsőjobboldali , nemzeti konzervatív politikai nézeteket vallott, előtt aktív szervezője a cserkészmozgalomnak , elnöke a szélsőjobboldali , fajvédő Turul Szövetség pécsbányatelepi szervezetének . Emellett bátyja vezető tisztviselője volt az Imrédy Béla vezette , szélsőjobboldali , zsidóellenes célokat is zászlajára tűző Magyar Megújulás Pártnak . Ezek szolgálhattak alapul , hogyben más , jobboldaliként számon tartott , a háború előtt is a bányavezetésben dolgozó bányamérnökökkel együtt megvádolják őket bányarobbanást okozó szabotázsok szervezésével . A vád kiötlője és a nyomozás vezetője a később kabarékonferansziéként ismert Komlós János megyei ÁVH-vezető egyas és egyes sújtólégrobbanásból próbált nagyszabású , rendszerellenes szervezkedést lebuktató pert kreálni azas szovjet Sahti-per mintájára . Elsősorban lélektani módszerekkel , esetenként veréssel kombinálva végzett vallatások után Rihmert , a per legsúlyosabb ítéleteként, év börtönbünte­tésre ítélték . A börtönben viszont már kezdettől engedték a munkájával foglalkozni , hiszen szaktudására nagy szükség volt . Feleségét négy iskolás gyermekével e nehéz évek alatt bányakapitánysági és bányász kollégák segítették . Közben a bányász szakma megmozdult Rihmer szabadon bocsátása érdekében , és Vas Zoltán , a tervhivatal akkori elnökének közbenjárásáraben teljes rehabilitációval kiengedték a börtönből , munkahelyére visszahelyezték , megbízva a komlói bányafejlesztést és széntermelést kockáztató mun­kahelyi balesetek nagy számának csökkentésével . 1953 után – aktív évek Komlón Komlóra kerülve folytatta aktív bányamérnöki munkáját . A fejlődő komlói bányászat területén biztonsági főmérnökként műkö­dött . Komlói munkásságát számos újítás , a Kossuth bányai központi bányamentő állomás , földalatti elsősegélyhe­lyek létesítése fémjelezték . Ő irányította a bányabeli vízöblítéses fúrási eljárás kötelező bevezetését az üzemorvosi hálózat szervezése közepette , mely a szilikózis elleni küzdelem egyik jelentős lépése volt a mecseki bányá­szatban . A bányaüzemi munka mellett több évig volt a Komlói Bányaipari Techni­kum tanára . Szakmai munkásságát jelentős kitüntetésekkel ismerték el . 1965-ben vonult nyugdíjba . 1982-ben hunyt el . Temetésén a pécsi köztemetőben a gyászoló tömeg a hagyományos bányász faharang ( lármafa ) ütemes kopogása mellett kísérte utolsó útjára . Munkássága még Pécsbányán az általa összeállított , a szakma és biztonság alapjait tartalmazó füzetet felvételkor minden kezdő dolgozó megkapta . Foglalkozott az altisztek és bányamunkások üzemen kívüli továbbképzésének témájával . A dolgozók szabadidős tevékenységének lelkes részvevője . Több évig el­nöke a Somogy Bányatelepi Kultúregyesületnek és bányamunkás énekkarnak . Jegyzetek Források Blasszauer Róbert : A pécsi Sahti per , in : Pécsi Szemle tél . Bíró József : Rihmer László bányamérnök , geológus , jogász , a pécsi mamut feltárója Pécsi Szemle , ősz , pp. 112–118. További információk Cserényi–Zsitnyányi Ildikó : A Rákosi-korszak bányamérnök-perei . Különös tekintettel Vargha Béla és társai ügyére Kibányászott " lignitbűnök " . A Rákosi-korszak egy bányamérnökperének anatómiája ; szerk . , bev . , jegyz . Cserényi-Zsitnyányi Ildikó ; ÁBTL–L'Harmattan , Bp.,( Közelmúltunk hagyatéka sorozat ) 1904-ben született személyek 1982-ben elhunyt személyek Magyar bányamérnökök Pécsiek