Vardan Minaszján
Vardan Minaszján (; Jereván, Szovjetunió, 1974. január 5. –) örmény labdarúgó-középpályás, edző. 2001-ben ő lett az év örmény labdarúgója.

Minaszján nagyban hozzájárult Örményország válogatottjának és hazai labdarúgásának fejlesztéséhez. A 2012-es Európa-bajnokság selejtezőjében rekordot jelentő 3. helyezést ért el Örményországgal, csapata 22 gólt szerzett. Minaszján volt az örmény válogatott eddigi leghosszabb ideig hivatalban lévő vezetőedzője és a válogatott korábbi menedzserei közül ő rendelkezik a legjobb mérleggel. 2013 októberében, a 2014-es világbajnokság selejtezőit követően lemondott, Örményország a FIFA-világranglista 38. helyén állt, ami a legmagasabb helyezés az örmény válogatott történetében.

Pályafutása játékosként

Klubcsapatokban 
Vardan Minaszján korábban több csapat színeben is játszott az örmény bajnokságban. Legnagyobb sikereit a Pjunik Jerevan csapatában érte el. Minaszján külföldre igazolása előtt és visszatérése után is a Pjunik játékosa volt. Egy szezont játszott a svájci bajnokságban szereplő Lausanne Sportsban, amellyel megnyerte a svájci kupát, majd átigazolt a Lokomotyiv Szankt‑Petyerburghoz, amelynek színeiben közel két évig játszott.

A válogatottban 
Minaszján az örmény válogatott volt. A Peru elleni 1996. június 20-i idegenbeli barátságos mérkőzésen debütált, utána még tizenhárom válogatott mérkőzésen jutott szerephez.

Pályafutása edzőként 
Minaszjan 2004 augusztusában az örmény U21-es válogatott vezetőedzőjeként kezdte edzői pályafutását. 2005-ben lemondott, egy évvel később pedig segédedző lett a Pjunik Jerevánnál, annál a klubnál, amelynél futballistaként élete utolsó éveit töltötte. Az örmény labdarúgó-válogatottnál az angol Tom Jones mellett Ian Porterfield vezetőedző segédedzőjeként is dolgozott. Porterfield 2007 szeptemberében meghalt. Minaszján és Jones lett a megbízott vezetőedző. 2008 elején kinevezték az új vezetőedzőt, egy dán szakembert, Jan Poulsent, Minaszján pedig visszatért a segédedzői posztra. A következő év márciusában Poulsent a gyenge eredmények miatt menesztetté, és Minaszján akkor még ismét ideiglenesen vezetőedző lett. Minaszján Samvel Darbinyantól és Ian Porterfieldtől saját bevallása szerint sokat tanult.

Sikerei, díjai

Játékosként 
 Pyunik Yerevan

 Örmény bajnok: 1992, 1995–96, 1996–97, 2001, 2002, 2003
 Örmény kupagyőztes: 1995–96, 2002
 Örmény szuperkupa-győztes: 1997, 2002

 Lausanne Sports

 Svájci kupagyőztes: 1998

Vezetőedzőként 
 Pyunik Yerevan

 Örmény bajnok: 2001, 2002, 2003
 Örmény kupagyőztes: 2002
 Örmény szuperkupa-győztes: 2002

 Ararat-Armenia

 Örmény bajnok: 2018–19, 2019–20
 Örmény szuperkupa-győztes: 2019

Egyéni 

 Az év örmény labdarúgója: 2001
 Örményország legjobb futballedzője:  2009, 2010, 2011, 2019

Jegyzetek

Fordítás

Források 
 

1974-ben született személyek
Örmény labdarúgók
A Pjunik Jerevan labdarúgói
Az FC Lausanne-Sport labdarúgói
Labdarúgó-középpályások
Élő személyek
Vardan Minaszján ( ; Jereván , Szovjetunió , január – ) örmény labdarúgó-középpályás , edző.ben ő lett az év örmény labdarúgója . Minaszján nagyban hozzájárult Örményország válogatottjának és hazai labdarúgásának fejlesztéséhez . Aes Európa-bajnokság selejtezőjében rekordot jelentő helyezést ért el Örményországgal , csapatagólt szerzett . Minaszján volt az örmény válogatott eddigi leghosszabb ideig hivatalban lévő vezetőedzője és a válogatott korábbi menedzserei közül ő rendelkezik a legjobb mérleggel.októberében , aes világbajnokság selejtezőit követően lemondott , Örményország a FIFA-világranglista helyén állt , ami a legmagasabb helyezés az örmény válogatott történetében . Pályafutása játékosként Klubcsapatokban Vardan Minaszján korábban több csapat színeben is játszott az örmény bajnokságban . Legnagyobb sikereit a Pjunik Jerevan csapatában érte el . Minaszján külföldre igazolása előtt és visszatérése után is a Pjunik játékosa volt . Egy szezont játszott a svájci bajnokságban szereplő Lausanne Sportsban , amellyel megnyerte a svájci kupát , majd átigazolt a Lokomotyiv Szankt‑Petyerburghoz , amelynek színeiben közel két évig játszott . A válogatottban Minaszján az örmény válogatott volt . A Peru elleni júniusi idegenbeli barátságos mérkőzésen debütált , utána még tizenhárom válogatott mérkőzésen jutott szerephez . Pályafutása edzőként Minaszjanaugusztusában az örmény U21-es válogatott vezetőedzőjeként kezdte edzői pályafutását.ben lemondott , egy évvel később pedig segédedző lett a Pjunik Jerevánnál , annál a klubnál , amelynél futballistaként élete utolsó éveit töltötte . Az örmény labdarúgó-válogatottnál az angol Tom Jones mellett Ian Porterfield vezetőedző segédedzőjeként is dolgozott . Porterfieldszeptemberében meghalt . Minaszján és Jones lett a megbízott vezetőedző.elején kinevezték az új vezetőedzőt , egy dán szakembert , Jan Poulsent , Minaszján pedig visszatért a segédedzői posztra . A következő év márciusában Poulsent a gyenge eredmények miatt menesztetté , és Minaszján akkor még ismét ideiglenesen vezetőedző lett . Minaszján Samvel Darbinyantól és Ian Porterfieldtől saját bevallása szerint sokat tanult . Sikerei , díjai Játékosként Pyunik Yerevan Örmény bajnok : 96,97 , Örmény kupagyőztes:96 , Örmény szuperkupa-győztes : Lausanne Sports Svájci kupagyőztes : Vezetőedzőként Pyunik Yerevan Örmény bajnok : Örmény kupagyőztes : Örmény szuperkupa-győztes : Ararat-Armenia Örmény bajnok : 19,20 Örmény szuperkupa-győztes : Egyéni Az év örmény labdarúgója : Örményország legjobb futballedzője : Jegyzetek Fordítás Források 1974-ben született személyek Örmény labdarúgók A Pjunik Jerevan labdarúgói Az FC Lausanne-Sport labdarúgói Labdarúgó-középpályások Élő személyek