Szív szútra
A Szív szútra (szanszkrit: प्रज्ञापारमिताहृदय, Prajñāpāramitāhṛdaya) a mahájána buddhizmus egyik híres szútrája, amelynek a szanszkrit címe Pradzsnyápáramitáhrdaja, amelynek szó szerinti jelentése a „megértés tökéletességének a szíve”. A Szív szútra összességében az egyik legismertebb és legnépszerűbb buddhista szöveg, amely viszonylag rövid terjedelmű. Általánosságban úgy tartják, hogy Kínában írták, a Mahá-pradzsnyá-páramitá-szútra fordításának egy töredékéből.

Bevezető
A Szív szútra, a Gyémánt szútrával együtt, a mahájána irányzat tudatosan összefüggőnek szánt tökéletes bölcsesség szútrái közé tartozik.

A szanszkrit Szív szútra hosszú verziója egy 280 szavas prózai mű. A Hszüan-cangnak tulajdonított rövid, kínai verzió 260 kínai írásjegyet tartalmaz. A magyar fordítások közé tartoznak Bánfalvi András, Pressing Lajos, Agócs Tamás, Dobosy Antal, a sambhala fordítóműhely és Terebess Gábor fordításai. A mintegy százezer soros tökéletes bölcsesség szútrák gyűjteményében a Szív szútra az egyik legrövidebb szútra.

A Bölcsesség szútra essenciája (Szív szútra) sokkal rövidebb a tökéletes bölcsesség szútráinál, azonban – explicit vagy implicit módon – mégis tartalmazza a hosszabb szútrák teljes jelentését.

Edward Conze szerint ez a szútra a tökéletes bölcsesség szútrák fejlődésének négy időszaka közül a harmadikra tehető, jóllehet tartalmaz egy bizonyos mantrát (úgy is nevezik, hogy dháraní, mantrához hasonló, rituális példázat), amely egybe esik a negyedik időszakkal, a fejlődés tantrikus időszakával, és ezáltal szerepel a tibeti buddhista kánon részét képező Kandzsúr egyes kiadásainak tantra részében. Conze becslése szerint a szútra keletkezésének ideje i.sz. 350 körülre tehető, mások két évszázaddal későbbre helyezik. A modern tudományos vizsgálatok nem találtak a szútra létezésére bizonyítékot a 7. századnál korábbról.

A csan (zen/thiền/szon) iskolákban gyakran kántálják helyi nyelven a szútra kínai verzióját szertartások során Kínában, Japánban, Koreában és Vietnámban. Alapvető fontosságúnak számít a szútra a japán singon buddhista iskola számára, amelynek alapítója, Kúkai szövegmagyarázatot készített a műhöz. A különböző tibeti buddhista iskolák tudományos tanterveinek alapvető részét képezi a Szív szútra, amely hatalmas tananyagot jelent.

Ezt a szútrát nem tulajdonítják a történelmi Buddhának (Sákjamuni). A szöveg néhány változatában – kedve a 735-ből való Fa-jüe verzióval – Buddha elismerően szól Avalókitésvara szavairól, azonban ez nem szerepel a Hszüan-cang-féle eredeti kínai változatban. A tibeti kánonban a hosszabb verzió szerepel, pedig keretszöveg nélküli tibeti fordításokat találtak Tunhuangban. A kínai buddhista kánonban hosszú és rövid változat is szerepel, ahogy szanszkrit nyelven is.

Eredete és korai fordításai

A Szív szútra legkorábbi, fennmaradt, pálma levelekre írt kéziratait a japán Hórjúdzsi templomban őrzik. Ez a szöveg 609-ben keletkezett.

Egy Hszüan-cang-nak tulajdonított kínai szöveg 649-ből származik és a kínai Tripitakában kapott helyet. Léteznek kétes értékű történetek korábbi szövegek létezéséről. Edward Conze például elfogadja, hogy a Kumáradzsívának tulajdonított szöveg valójában a tanítványától származik, ugyanis nem szerepel az 519-ben írt önéletrajzi írásában. John McRae és Jan Nattier szerint ezek a fordításokat mástól származnak, sokkal későbbről. A fordításhoz Kumáradzsíva Nagy szútra című művét használták fel. Csi Csien verziója a feltételezések szerint 200-250 között keletkezett, de Hszüan-cang idejére eltűnt, aki ezt 649-ben pótolta. Ez nagyjából egybe esik a Kumáradzsívának tulajdonított változat keletkezési idejével. Hszüan-cang használt legelőször a „Szív szútra” (心經 hszin-csing) címet, amelynek jelentése Fukui Fumimasa szerint valójában dháraní írás. Huili életrajzi írása alapján Hszüan-cang egy szecsuani lakostól tanulta a szútrát, amelyet azután vész esetén kántált nyugati utazásai során.

Szövegkritikai kiadások 
A Szív szútra szanszkrit nyelvű szövegének több szövegkritikai kiadása is megjelent, de a legáltalánosabban elfogadott kiadást a mai napig a Conze változat jelenti, amelyet először 1948-ban adtak ki, 1967-ben nyomtak újra, majd az átnézett változat 1973-ban jött ki. Conze tizenkét nepáli, hét kínai és két japán kézirathoz fért hozzá, valamint felhasználta a kínai kánon több fordítását illetve egy tibeti szöveget is. A kéziratokon szereplő címek és a mangala versek rendkívül különbözőek és eltérések vannak magában a szövegtestben is. Sok a hamis vagy figyelmetlenül másolt kézirat is.

A Nattier-féle elmélet
A Szív szútra és a Mahá-pradzsnyá-páramitá-szútra szanszkrit és kínai változatainak szövegmintáira alapozva Jan Nattier arra a következtetésre jutott, hogy a Szív szútra legkorábbi (legrövidebb) verzióját valószínűleg Kínában írták, kínai nyelven Kumáradzsíva A bölcsesség nagy tökéletessége szútra (Takaysu 2007, 64. o.) és egyéb alkotásainak keverékéből. Később ezt a szöveget fordították le szanszkrit nyelvre (vagy visszafordították, ahogy a szútrák többségét). Nattier szerint a szöveg legnagyobb részét Kumáradzsíva A bölcsesség nagy tökéletessége szútra című műve alapján készítették, amely indiai szanszkrit eredetű, viszont a keretszöveget feltehetően egy kínai szerző tehette hozzá, amelyet alapvetően dháraní-nak szántak inkább mint szútrának. A Szív szútra kínai változatának lényegi része (például a rövid változat) szinte teljesen megegyezik a Nagy szútra egyik részével, írásjegyre pontosan, azonban a szanszkrit szövegben más szavakat használnak – bár jelentése azonos. Ezentúl, Nattier szerint nincs bizonyíték (például szövegmagyarázat) szanszkrit nyelvű változatra a 8. századnál korábbról. Emiatt Nattier a 7. századra teszi a kínai szöveg keletkezését. A rendelkezésre álló bizonyítékok alapján a kínai változat legalább egy évszázaddal a szanszkrit előtt keletkezett. Ezzel az elmélet elfogadottá vált tudományos körökben. Kivételnek számít Red Pine, aki szerint, bár bizonyítékok nincsenek rá, léteztek az elveszett korábbi kéziratok.

Címe
A Csi Csien verzió címe Po-cso po-lo-mi sen-csou i csuan (pl. 般若波羅蜜神咒一巻) vagy Pradzsnyápáramitá mantra egy kötetben. A Kumáradzsíva verzió címe Mo-ho po-cso po-lo-mi sen-csou i csuan (pl. 摩訶般若波羅蜜神咒一巻) vagy Maháradzsnyápáramitá mantra egy kötetben. Hszüan-cang fordításának címében szerepelt először a 心, hszin („szív”) kifejezés.

Az általánosan használt Szív szútra cím ellenére a szútra szó nem szerepel a szanszkrit kéziratokban, amelyek egyszerűen a pradzsnyápáramitáhrdaja címet használják. Legelőször Hszüan-cang adta hozzá a címhez a szútra szót is.

Csi Csien és Kumáradzsíva egyes idézetei adták hozzá a 摩訶, moho (amely szanszkrit nyelven mahá) szót a címhez. Egyes tibeti változatban a bhagavatí („Győzedelmes”) tulajdonnév szerepel.

A tibeti szövegben először a szanszkrit majd a tibeti cím szerepel:
 szanszkrit: Bhagavatīprajñāpāramitāhṛdaya
 tibeti: བཅོམ་ལྡན་འདས་མ་ཤེས་རབ་ཀྱི་ཕ་རོལ་ཏུ་ཕྱིན་པའི་སྙིང་པོ, wylie: bcom ldan 'das ma shes rab kyi pha rol tu phyin pa'i snying po

Más nyelveken leginkább a Szív szútra cím szerepel:
 kínai: (pore) Hszin-csing (般若心经 / 般若心經)
 japán: Han-nja Sin-gjó (はんにゃしんぎょう / 般若心経)
 koreai: Panja Simgjong (반야심경 / 般若心經)
 vietnámi:Bát-nhã tâm kinh (chữ Nho / 般若心經)

Magyar nyelvű címei:
 Szív szútra – Bánfalvi András, Terebess Gábor
 A transzcendens felismerés szíve szútra – Pressing Lajos
 Szív szútra – Az önfelülmúló megismerés szíve – Agócs Tamás
 A szív szútra – A mély meghaladó bölcsesség szíve szútra – Dobosy Antal

A szöveg

Egyes verziók számozott részekre osztják a szöveget, amely röviden arról szól, hogy Avalókitésvara, az együttérzés bodhiszattvája hogyan jellemzi a megvilágosodás élményét, amelyet mély meditáció általi belátással nyert és amely lehetővé tette a pradzsnyá (bölcsesség) spirituális képességét. A belátás a jelenségek alapvetően üres természetének és az emberi létezés öt aggregátumának (szkandha) megértését jelenti: forma (rúpa), érzés (vedaná), szándékok (szankhára), észlelések (szamdzsnyá) és tudatosság (vidzsnyána).

A felsorolt koncepciók meghatározott sorrendje a 12-20 sorokban („...az ürességben nincs forma-érzékelés, érzés, ... sem megvalósítás, sem meg nem valósítás”) megegyezik a szarvásztiváda Szamjukta-ágama sorrendjével, de különbözik a más szekták által használt sorrendtől. Ebből kiindulva Red Pine arra a következtetésre jutott, hogy a Szív szútra kifejezetten a szarvásztiváda tanításra reagál, abban az értelemben, hogy az érzékelés jelenségei vagy annak összetevői valóságosak. A 12-13 sorok felsorolják az öt szkandhát, a 14-15 sorokban szerepel a tizenkét érzéktartomány (ájatana). A 16. sor utalást tesz a 18 dhátura (a tudatosság elemeire) az első és az utolsó elem említésén keresztül. A 17-18 sorok a tizenkét nidána ürességét írják le, amely a függő keletkezés oksági láncolatának a tana. A 19. sor a négy nemes igazságra vonatkozik.

Avalókitésvara Száriputtának intézi ezt a beszédet, aki a szarvásztiváda és más korai buddhista iskola szövegei szerint az abhidharma tanítások hirdetője. Avalókitésvara egyik híres állítása, hogy a "forma üresség (súnjatá), az üresség forma". Ugyanígy üresként jellemzi a szkandhákat, amelyek más okok függvényeiként keletkeztek csupán, ezért önálló, minden mástól független létezésük nincsen. Ezután következnek sorban a buddhizmus alapvető tanításai, mint például a négy nemes igazság, amelyek természetét szintén üresnek nevezi. Ezek a két igazság tanára vonatkoznak, amely különbséget tesz konvencionális és legvégső valóság között. A mahájána irányzatban a bodhiszattva a fogalmi gondolkodáson túli tökéletes bölcsességen keresztül látja a valóságot. A tökéletes bölcsességet egy összesűrített mantra is tartalmazza, amely egyben a szútra legutolsó közlése.

A mantra
 magyarul: bölcsesség, átmenet, átment, át a túlsó partra, megérkezett a túlsó partra. Szváhá!
 szanszkrit: gaté gaté páragaté páraszamgaté bódhi szváhá, गते गते पारगते पारसंगते बोधि स्वाहा
 burmai:ဂတေ ဂတေ ပါရဂတေ ပါရသံဂတေ ဗောဓိသွာဟာ။
 kínai: 揭谛，揭谛，波罗揭谛，波罗僧揭谛，菩提萨婆诃 / 揭諦揭諦，波羅揭諦，波羅僧揭諦，菩提薩婆訶
 pinjin: jiēdì, jiēdì, bōluó jiēdì, bōluósēng jiēdì, pútí sàpóhē (csieti, csieti, poluo csieti, poluoszeng csieti, puti szápohö)
 vietnámi: Yết đế, yết đế, Ba la yết đế, Ba la tăng yết đế, Bồ đề tát bà ha
 japán: ぎゃてい　ぎゃてい　はらぎゃてい　はらそうぎゃてい　ぼじ そわか – Gjatei Gjatei Haragjatei Haraszógjatei Bodzsi Szovaka
 koreai: 아제　아제　바라아제　바라승아제　모지　사바하 , Adzse adzse para-adzse paraszung-adzse modzsi szabaha
 tibeti: ག༌ཏེ༌ག༌ཏེ༌པཱ༌ར༌ག༌ཏེ༌པཱ༌ར༌སཾ༌ག༌ཏེ༌བོ༌དྷི༌སྭཱ༌ཧཱ།, wylie: Gate gate pāragate pārasaṃgate bodhi swāhā

Magyarul
 Szív szútra. Mahájána buddhista szentiratok / Szív szútra; ford. Bánfalvi András / Lankávatára szútra; összeáll. Daisetz Teitaro Szuzuki, ford., bev. Migray Emőd; Farkas Lőrincz Imre, Bp., 2001

Jegyzetek

Források

További információk
Bühler, G (1881) 'Palaeographical Remarks on the Horiuzi Palm-Leaf Manuscripts' in Müller (1881), p. 63-95.
 Geshe Sonam Rinchen. Heart Sutra: An Oral Commentary Snow Lion Publications
 Geshe Kelsang Gyatso. The New Heart of Wisdom: Profound Teachings from Buddha's Heart, Tharpa Publications (5. kiadás, 2012) 
Geshe Kelsang Gyatso. Heart of Wisdom: An Explanation of the Heart Sutra, Tharpa Publications (4. kiadás, 2001) 
 Luk, Charles. The Secrets of Chinese Meditation (1991) Samuel Weiser. 
 Müller, Max. (1881) ‘The Ancient Palm Leaves containing the Prajñāpāramitā-Hṛidaya Sūtra and Uṣniṣa-vijaya-Dhāraṇi.’ in Buddhist Texts from Japan (Vol 1.iii). Oxford University Press. Online
Takayasu Kimura. Pañcaviṃśatisāhasrikā Prajñāpāramitā Vol. I-1, Tokyo: Sankibo Busshorin 2007. = PvsP1-1 – Klaus Wille, Göttingen, April 2010].
Wayman, Alex. 'Secret of the Heart Sutra.' in Buddhist insight: essays Motilal Banarsidass Publ., 1990. pp. 307–326. .
Yu, Anthony C. (ford. és szerk.) (1980 [1977]). The Journey to the West. Chicago and London: The University of Chicago Press. 
 
 
 
 
 
 

A dalai láma Szív Szútra tanítása; ford. Vermes Paula; Bódhiszattva, Bp., 2010

Kapcsolódó szócikkek
 Avalókitésvara
 Mahájána szútrák
 Pradzsnyápáramitá
 A Dalai Láma Szív Szútra tanítása

Mahájána szútrák
Vaipulja szútrák
A Szív szútra ( szanszkrit : प्रज्ञापारमिताहृदय , Prajñāpāramitāhṛdaya ) a mahájána buddhizmus egyik híres szútrája , amelynek a szanszkrit címe Pradzsnyápáramitáhrdaja , amelynek szó szerinti jelentése a „ megértés tökéletességének a szíve” . A Szív szútra összességében az egyik legismertebb és legnépszerűbb buddhista szöveg , amely viszonylag rövid terjedelmű . Általánosságban úgy tartják , hogy Kínában írták , a Mahá-pradzsnyá-páramitá-szútra fordításának egy töredékéből . Bevezető A Szív szútra , a Gyémánt szútrával együtt , a mahájána irányzat tudatosan összefüggőnek szánt tökéletes bölcsesség szútrái közé tartozik . A szanszkrit Szív szútra hosszú verziója egyszavas prózai mű . A Hszüan-cangnak tulajdonított rövid , kínai verziókínai írásjegyet tartalmaz . A magyar fordítások közé tartoznak Bánfalvi András , Pressing Lajos , Agócs Tamás , Dobosy Antal , a sambhala fordítóműhely és Terebess Gábor fordításai . A mintegy százezer soros tökéletes bölcsesség szútrák gyűjteményében a Szív szútra az egyik legrövidebb szútra . A Bölcsesség szútra essenciája ( Szív szútra ) sokkal rövidebb a tökéletes bölcsesség szútráinál , azonban – explicit vagy implicit módon – mégis tartalmazza a hosszabb szútrák teljes jelentését . Edward Conze szerint ez a szútra a tökéletes bölcsesség szútrák fejlődésének négy időszaka közül a harmadikra tehető , jóllehet tartalmaz egy bizonyos mantrát ( úgy is nevezik , hogy dháraní , mantrához hasonló , rituális példázat ) , amely egybe esik a negyedik időszakkal , a fejlődés tantrikus időszakával , és ezáltal szerepel a tibeti buddhista kánon részét képező Kandzsúr egyes kiadásainak tantra részében . Conze becslése szerint a szútra keletkezésének ideje i.sz .körülre tehető , mások két évszázaddal későbbre helyezik . A modern tudományos vizsgálatok nem találtak a szútra létezésére bizonyítékot a századnál korábbról . A csan ( zen/thiền/szon ) iskolákban gyakran kántálják helyi nyelven a szútra kínai verzióját szertartások során Kínában , Japánban , Koreában és Vietnámban . Alapvető fontosságúnak számít a szútra a japán singon buddhista iskola számára , amelynek alapítója , Kúkai szövegmagyarázatot készített a műhöz . A különböző tibeti buddhista iskolák tudományos tanterveinek alapvető részét képezi a Szív szútra , amely hatalmas tananyagot jelent . Ezt a szútrát nem tulajdonítják a történelmi Buddhának ( Sákjamuni ) . A szöveg néhány változatában – kedve aből való Fa-jüe verzióval – Buddha elismerően szól Avalókitésvara szavairól , azonban ez nem szerepel a Hszüan-cang-féle eredeti kínai változatban . A tibeti kánonban a hosszabb verzió szerepel , pedig keretszöveg nélküli tibeti fordításokat találtak Tunhuangban . A kínai buddhista kánonban hosszú és rövid változat is szerepel , ahogy szanszkrit nyelven is . Eredete és korai fordításai A Szív szútra legkorábbi , fennmaradt , pálma levelekre írt kéziratait a japán Hórjúdzsi templomban őrzik . Ez a szövegben keletkezett . Egy Hszüan-cang-nak tulajdonított kínai szövegből származik és a kínai Tripitakában kapott helyet . Léteznek kétes értékű történetek korábbi szövegek létezéséről . Edward Conze például elfogadja , hogy a Kumáradzsívának tulajdonított szöveg valójában a tanítványától származik , ugyanis nem szerepel azben írt önéletrajzi írásában . John McRae és Jan Nattier szerint ezek a fordításokat mástól származnak , sokkal későbbről . A fordításhoz Kumáradzsíva Nagy szútra című művét használták fel . Csi Csien verziója a feltételezések szerintközött keletkezett , de Hszüan-cang idejére eltűnt , aki eztben pótolta . Ez nagyjából egybe esik a Kumáradzsívának tulajdonított változat keletkezési idejével . Hszüan-cang használt legelőször a „ Szív szútra” ( 心經 hszin-csing ) címet , amelynek jelentése Fukui Fumimasa szerint valójában dháraní írás . Huili életrajzi írása alapján Hszüan-cang egy szecsuani lakostól tanulta a szútrát , amelyet azután vész esetén kántált nyugati utazásai során . Szövegkritikai kiadások A Szív szútra szanszkrit nyelvű szövegének több szövegkritikai kiadása is megjelent , de a legáltalánosabban elfogadott kiadást a mai napig a Conze változat jelenti , amelyet előszörban adtak ki,ben nyomtak újra , majd az átnézett változatban jött ki . Conze tizenkét nepáli , hét kínai és két japán kézirathoz fért hozzá , valamint felhasználta a kínai kánon több fordítását illetve egy tibeti szöveget is . A kéziratokon szereplő címek és a mangala versek rendkívül különbözőek és eltérések vannak magában a szövegtestben is . Sok a hamis vagy figyelmetlenül másolt kézirat is . A Nattier-féle elmélet A Szív szútra és a Mahá-pradzsnyá-páramitá-szútra szanszkrit és kínai változatainak szövegmintáira alapozva Jan Nattier arra a következtetésre jutott , hogy a Szív szútra legkorábbi ( legrövidebb ) verzióját valószínűleg Kínában írták , kínai nyelven Kumáradzsíva A bölcsesség nagy tökéletessége szútra ( Takaysu o. ) és egyéb alkotásainak keverékéből . Később ezt a szöveget fordították le szanszkrit nyelvre ( vagy visszafordították , ahogy a szútrák többségét ) . Nattier szerint a szöveg legnagyobb részét Kumáradzsíva A bölcsesség nagy tökéletessége szútra című műve alapján készítették , amely indiai szanszkrit eredetű , viszont a keretszöveget feltehetően egy kínai szerző tehette hozzá , amelyet alapvetően dháraní-nak szántak inkább mint szútrának . A Szív szútra kínai változatának lényegi része ( például a rövid változat ) szinte teljesen megegyezik a Nagy szútra egyik részével , írásjegyre pontosan , azonban a szanszkrit szövegben más szavakat használnak – bár jelentése azonos . Ezentúl , Nattier szerint nincs bizonyíték ( például szövegmagyarázat ) szanszkrit nyelvű változatra a századnál korábbról . Emiatt Nattier a századra teszi a kínai szöveg keletkezését . A rendelkezésre álló bizonyítékok alapján a kínai változat legalább egy évszázaddal a szanszkrit előtt keletkezett . Ezzel az elmélet elfogadottá vált tudományos körökben . Kivételnek számít Red Pine , aki szerint , bár bizonyítékok nincsenek rá , léteztek az elveszett korábbi kéziratok . Címe A Csi Csien verzió címe Po-cso po-lo-mi sen-csou i csuan ( pl . 般若波羅蜜神咒一巻 ) vagy Pradzsnyápáramitá mantra egy kötetben . A Kumáradzsíva verzió címe Mo-ho po-cso po-lo-mi sen-csou i csuan ( pl . 摩訶般若波羅蜜神咒一巻 ) vagy Maháradzsnyápáramitá mantra egy kötetben . Hszüan-cang fordításának címében szerepelt először a 心 , hszin ( „ szív” ) kifejezés . Az általánosan használt Szív szútra cím ellenére a szútra szó nem szerepel a szanszkrit kéziratokban , amelyek egyszerűen a pradzsnyápáramitáhrdaja címet használják . Legelőször Hszüan-cang adta hozzá a címhez a szútra szót is . Csi Csien és Kumáradzsíva egyes idézetei adták hozzá a 摩訶 , moho ( amely szanszkrit nyelven mahá ) szót a címhez . Egyes tibeti változatban a bhagavatí ( „ Győzedelmes” ) tulajdonnév szerepel . A tibeti szövegben először a szanszkrit majd a tibeti cím szerepel : szanszkrit : Bhagavatīprajñāpāramitāhṛdaya tibeti : བཅོམ་ ལྡན་ འདས་མ་ ཤེས་ རབ ་ ཀྱི་ཕ་ རོལ་ ཏུ ་ ཕྱིན་ པའི་ སྙིང་ པོ , wylie : bcom ldan 'das ma shes rab kyi pha rol tu phyin pa'i snying po Más nyelveken leginkább a Szív szútra cím szerepel : kínai : ( pore ) Hszin-csing ( 般若心经 / 般若心經 ) japán : Han-nja Sin-gjó ( はんにゃしんぎょう / 般若心経 ) koreai : Panja Simgjong ( 반야심경 / 般若心經 ) vietnámi : Bát-nhã tâm kinh ( chữ Nho / 般若心經 ) Magyar nyelvű címei : Szív szútra – Bánfalvi András , Terebess Gábor A transzcendens felismerés szíve szútra – Pressing Lajos Szív szútra – Az önfelülmúló megismerés szíve – Agócs Tamás A szív szútra – A mély meghaladó bölcsesség szíve szútra – Dobosy Antal A szöveg Egyes verziók számozott részekre osztják a szöveget , amely röviden arról szól , hogy Avalókitésvara , az együttérzés bodhiszattvája hogyan jellemzi a megvilágosodás élményét , amelyet mély meditáció általi belátással nyert és amely lehetővé tette a pradzsnyá ( bölcsesség ) spirituális képességét . A belátás a jelenségek alapvetően üres természetének és az emberi létezés öt aggregátumának ( szkandha ) megértését jelenti : forma ( rúpa ) , érzés ( vedaná ) , szándékok ( szankhára ) , észlelések ( szamdzsnyá ) és tudatosság ( vidzsnyána ) . A felsorolt koncepciók meghatározott sorrendje asorokban ( „ ...az ürességben nincs forma-érzékelés , érzés, \... sem megvalósítás , sem meg nem valósítás” ) megegyezik a szarvásztiváda Szamjukta-ágama sorrendjével , de különbözik a más szekták által használt sorrendtől . Ebből kiindulva Red Pine arra a következtetésre jutott , hogy a Szív szútra kifejezetten a szarvásztiváda tanításra reagál , abban az értelemben , hogy az érzékelés jelenségei vagy annak összetevői valóságosak . Asorok felsorolják az öt szkandhát , asorokban szerepel a tizenkét érzéktartomány ( ájatana ) . A sor utalást tesz adhátura ( a tudatosság elemeire ) az első és az utolsó elem említésén keresztül . Asorok a tizenkét nidána ürességét írják le , amely a függő keletkezés oksági láncolatának a tana . A sor a négy nemes igazságra vonatkozik . Avalókitésvara Száriputtának intézi ezt a beszédet , aki a szarvásztiváda és más korai buddhista iskola szövegei szerint az abhidharma tanítások hirdetője . Avalókitésvara egyik híres állítása , hogy a " forma üresség ( súnjatá ) , az üresség forma " . Ugyanígy üresként jellemzi a szkandhákat , amelyek más okok függvényeiként keletkeztek csupán , ezért önálló , minden mástól független létezésük nincsen . Ezután következnek sorban a buddhizmus alapvető tanításai , mint például a négy nemes igazság , amelyek természetét szintén üresnek nevezi . Ezek a két igazság tanára vonatkoznak , amely különbséget tesz konvencionális és legvégső valóság között . A mahájána irányzatban a bodhiszattva a fogalmi gondolkodáson túli tökéletes bölcsességen keresztül látja a valóságot . A tökéletes bölcsességet egy összesűrített mantra is tartalmazza , amely egyben a szútra legutolsó közlése . A mantra magyarul : bölcsesség , átmenet , átment , át a túlsó partra , megérkezett a túlsó partra . Szváhá ! szanszkrit : gaté gaté páragaté páraszamgaté bódhi szváhá , गते गते पारगते पारसंगते बोधि स्वाहा burmai : ဂတေ ဂတေ ပါရဂတေ ပါရသံဂတေ ဗောဓိသွာဟာ ။ kínai : 揭谛， 揭谛， 波罗揭谛， 波罗僧揭谛， 菩提萨婆诃 / 揭諦揭諦， 波羅揭諦， 波羅僧揭諦， 菩提薩婆訶 pinjin : jiēdì , jiēdì , bōluó jiēdì , bōluósēng jiēdì , pútí sàpóhē ( csieti , csieti , poluo csieti , poluoszeng csieti , puti szápohö ) vietnámi : Yết đế , yết đế , Ba la yết đế , Ba la tăng yết đế , Bồ đề tát bà ha japán : ぎゃてい ぎゃてい はらぎゃてい はらそうぎゃてい ぼじ そわか – Gjatei Gjatei Haragjatei Haraszógjatei Bodzsi Szovaka koreai : 아제 아제 바라아제 바라승아제 모지 사바하 , Adzse adzse para-adzse paraszung-adzse modzsi szabaha tibeti : ག ༌ཏེ༌ག༌ ཏེ ༌ པཱ ༌ར༌ག༌ ཏེ ༌ པཱ༌ར ༌ སཾ༌ག༌ ཏེ ༌ བོ༌ དྷི༌ སྭཱ༌ ཧཱ ། , wylie : Gate gate pāragate pārasaṃgate bodhi swāhā Magyarul Szív szútra . Mahájána buddhista szentiratok / Szív szútra ; ford . Bánfalvi András / Lankávatára szútra ; összeáll . Daisetz Teitaro Szuzuki , ford . , bev . Migray Emőd ; Farkas Lőrincz Imre , Bp. , Jegyzetek Források További információk Bühler , G'Palaeographical Remarks on the Horiuzi Palm-Leaf Manuscripts' in Müller p. 63-95. Geshe Sonam Rinchen . Heart Sutra : An Oral Commentary Snow Lion Publications Geshe Kelsang Gyatso . The New Heart of Wisdom : Profound Teachings from Buddha's Heart , Tharpa Publications kiadás , Geshe Kelsang Gyatso . Heart of Wisdom : An Explanation of the Heart Sutra , Tharpa Publications kiadás , Luk , Charles . The Secrets of Chinese MeditationSamuel Weiser . Müller , Max.‘The Ancient Palm Leaves containing the Prajñāpāramitā-Hṛidaya Sūtra and Uṣniṣa-vijaya-Dhāraṇi.’ in Buddhist Texts from Japan ( Voliii ) . Oxford University Press . Online Takayasu Kimura . Pañcaviṃśatisāhasrikā Prajñāpāramitā Vol . I-1 , Tokyo : Sankibo Busshorin = PvsP1-1 – Klaus Wille , Göttingen , April . Wayman , Alex . 'Secret of the Heart Sutra.' in Buddhist insight : essays Motilal Banarsidass Publ . , pp. 307–326. \. Yu , Anthony C . ( ford. és szerk. ) [ 1977 ] ) . The Journey to the West . Chicago and London : The University of Chicago Press . A dalai láma Szív Szútra tanítása ; ford . Vermes Paula; Bódhiszattva, Bp. , Kapcsolódó szócikkek Avalókitésvara Mahájána szútrák Pradzsnyápáramitá A Dalai Láma Szív Szútra tanítása Mahájána szútrák Vaipulja szútrák