Luka (Sali)
Luka falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Salihoz tartozik.

Fekvése 
Zárától légvonalban 19 km-re délre, községközpontjától légvonalban 7 km-re, közúton 10 km-re északnyugatra a Dugi-sziget délkeleti felén, az északkeleti parton a sziget legmagasabb hegye a Vela Straža alatt egy szép és tágas öbölben Žman és Savar között fekszik.

Története 
A települést 1365-ben „Vallis Sancti Stephani” alakban említik először. Később Sustipanja Lukának (Sustipanjska Luka) hívták, neve ebből rövidült a mai Lukára, ami magyarul kikötőt jelent. A falu területe a sziget többi részéhez hasonlóan Zárához tartozott, majd 1409-től a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett. A 18. század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot. Dugi otok 1797 és 1805 között Habsburg uralom alá került, majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 210, 1910-ben 499 lakosa volt. Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A falunak 2011-ben 199 lakosa volt, akik hagyományosan szőlő- és olajbogyó termesztéssel, halászattal és újabban egyre inkább turizmussal foglalkoznak. Védett kikötőjébe gyakran futnak be jachtok és vitorlás hajók. A település szép tengerparti sétányokkal és természetes strandokkal rendelkezik. Népessége a nyári hónapokban többszörösére nő.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent István első vértanú tiszteletére szentelt plébániatemploma 1882-ben épült a középkori templom helyén. Egyhajós épület, homlokzata felett nyitott, kétnyílású harangtoronnyal. A templomnak három oltára van. A főoltáron márvány szentségtartó és Szent István fából faragott szobra (tiroli munka) látható. A jobb oldali mellékoltár a Rózsafüzér királynője tiszteletére van szentelve, az oltárán álló Mária-szobor ugyanannak a tiroli mesternek, Giuseppe Runggaldietnek a munkája mint a főoltáron álló szobor. A bal oldali mellékoltár a Lourdes-i Szűzanya tiszteletére van szentelve. A falakon a keresztút 14 stációját ábrázoló olajjal vászonra festett képek Matej Metlikovič alkotásai 1988-ból. A templom északkeleti oldalán van a temető. Ma Zárában az egyházművészeti múzeumban három olyan tárgyat őriznek amelyek Lukáról származnak: Egy gótikus poliptichon a halott Krisztust ábrázoló középső töredékét, egy aranyozott ezüst cibóriumot gazdag gótikus díszítéssel és egy 15. századi aranyozott ezüst körmeneti keresztet.
A település Szent Miklósnak az utazók és tengerészek védőszentjének tiszteletére szentelt fogadalmi temploma a parton áll. A templomot 1910-ben kezdték építeni. A szerény oltáron a szent fából faragott szobrocskája áll. Abból a kis kápolnából hozták át, amely korábban lukai völgynél a mai hősi emlékmű közelében volt.
A falutól egy kilométerre délnyugatra találhatók Suvčeno templomának romjai. A templom titulusa nem ismert.
A falu hagyományos fesztiválját minden év augusztus 2-án és 3-án tartják, amely az egyházi liturgikus reform előtt Szent István teste megtalálásának ünnepe volt. A helyiek az ünnepet Sustipanjának nevezik.
A közeli Bok-öbölben gyógyiszap található.

További információk 
 Sali község hivatalos oldala 
 Dugi otok turisztikai irodájának honlapja 
 Zára turisztikai irodájának honlapja 
 A zárai érsekség honlapja 
 Luka turistainformációk

Jegyzetek

Zára megye települései
Luka falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Salihoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalbankm-re délre , községközpontjától légvonalbankm-re , közútonkm-re északnyugatra a Dugi-sziget délkeleti felén , az északkeleti parton a sziget legmagasabb hegye a Vela Straža alatt egy szép és tágas öbölben Žman és Savar között fekszik . Története A településtben „ Vallis Sancti Stephani” alakban említik először . Később Sustipanja Lukának ( Sustipanjska Luka ) hívták , neve ebből rövidült a mai Lukára , ami magyarul kikötőt jelent . A falu területe a sziget többi részéhez hasonlóan Zárához tartozott , majdtől a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett . A század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot . Dugi otokésközött Habsburg uralom alá került , majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A falunakbenlakosa volt , akik hagyományosan szőlő- és olajbogyó termesztéssel , halászattal és újabban egyre inkább turizmussal foglalkoznak . Védett kikötőjébe gyakran futnak be jachtok és vitorlás hajók . A település szép tengerparti sétányokkal és természetes strandokkal rendelkezik . Népessége a nyári hónapokban többszörösére nő . Lakosság Nevezetességei Szent István első vértanú tiszteletére szentelt plébániatemplomaben épült a középkori templom helyén . Egyhajós épület , homlokzata felett nyitott , kétnyílású harangtoronnyal . A templomnak három oltára van . A főoltáron márvány szentségtartó és Szent István fából faragott szobra ( tiroli munka ) látható . A jobb oldali mellékoltár a Rózsafüzér királynője tiszteletére van szentelve , az oltárán álló Mária-szobor ugyanannak a tiroli mesternek , Giuseppe Runggaldietnek a munkája mint a főoltáron álló szobor . A bal oldali mellékoltár a Lourdes-i Szűzanya tiszteletére van szentelve . A falakon a keresztútstációját ábrázoló olajjal vászonra festett képek Matej Metlikovič alkotásaiból . A templom északkeleti oldalán van a temető . Ma Zárában az egyházművészeti múzeumban három olyan tárgyat őriznek amelyek Lukáról származnak : Egy gótikus poliptichon a halott Krisztust ábrázoló középső töredékét , egy aranyozott ezüst cibóriumot gazdag gótikus díszítéssel és egy századi aranyozott ezüst körmeneti keresztet . A település Szent Miklósnak az utazók és tengerészek védőszentjének tiszteletére szentelt fogadalmi temploma a parton áll . A templomotben kezdték építeni . A szerény oltáron a szent fából faragott szobrocskája áll . Abból a kis kápolnából hozták át , amely korábban lukai völgynél a mai hősi emlékmű közelében volt . A falutól egy kilométerre délnyugatra találhatók Suvčeno templomának romjai . A templom titulusa nem ismert . A falu hagyományos fesztiválját minden év augusztusán ésán tartják , amely az egyházi liturgikus reform előtt Szent István teste megtalálásának ünnepe volt . A helyiek az ünnepet Sustipanjának nevezik . A közeli Bok-öbölben gyógyiszap található . További információk Sali község hivatalos oldala Dugi otok turisztikai irodájának honlapja Zára turisztikai irodájának honlapja A zárai érsekség honlapja Luka turistainformációk Jegyzetek Zára megye települései