Vorkutlag
A Vorkutlag () a szovjet Gulag egyik legnagyobb kényszermunkatábora volt. Teljes nevén: Воркутинский исправительно-трудовой лагерь - Vorkuta Javító Munkatábor. Komiföldön, a Pecsora folyó medencéjében helyezkedett el, Moszkvától  északkeletre, az északi sarkkörtől  északra.

1931 és 1957 között kétmillió fogoly fordult itt meg a Szovjetunióból és 21 másik országból. Helyi történészek szerint  politikai foglyot temettek el a fagyott talajban jelölt vagy jelöletlen sírokba.

Története 
A Vorkuta munkatábor-rendszert 1931-ben alapították a Szovjetunió második legnagyobb szénlelőhelyének, a Pecsora szén-medence erőforrásainak kiaknázására. Vorkuta város a tábor kiszolgálása céljából jött létre. A Vorkuta Gulag-rendszer a szovjet büntetés-végrehajtás részeként a legnagyobb kiterjedése során mintegy 132 kisebb táborból állt.

1939-től lengyel foglyokat tartottak itt, amíg a Szovjetunió csatlakozott a szövetségesekhez, miután Németország megtámadta. A táborban ezután a keleti fronton elfogott német hadifoglyokat őriztek, majd a szovjet érában ellenzékinek vagy az állam ellenségének tartott civileket a Szovjetunióból és a szovjetek által megszállt országokból.

A szénbányászatra kényszerített vorkutai fogvatartottak 1953 júliusában sztrájkba léptek (vorkutai felkelés). A körülbelül két hétig tartó nagyrészt passzív sztrájk augusztus 1-én ért véget, amikor Gyerevjanko táborparancsnok tűzparancsára az őrök a sztrájkolók közé lőttek, legalább 53 munkás halálát okozva.

Ugyan a tábort 1962-ben bezárták, nagy számú korábbi fogoly szovjet állampolgár él Vorkután, akik eredetileg az állam ellenségeinek minősültek, majd a rossz gazdasági helyzetük miatt maradtak itt.

A Szovjetunió totalitárius időszakának jogsértéseit vizsgáló és publikáló orosz emberi jogi szervezet, a Memorial Társaság becslése szerint a Vorkután és környékén élő  nyugdíjas közül -en Gulag-foglyok voltak vagy azok leszármazottai.

Híres fogvatartottak
 Anton Kaindl, a sachsenhauseni koncentrációs tábor parancsnoka (Vorkután halt meg 1948-ban)
 Jaan Kross (1920–2007), észt író
 Jevgenyij Uhnaljov, orosz művész
 Revolt Pimenov, orosz matematikus, történész
 John H. Noble (1923–2007), amerikai író
 Erica Wallach, Noel Field, amerikai származású kommunista nevelt lánya
 Sztepan Klocsurak, ruszin politikus
 Jānis Mendriks, lett katolikus pap, aki az 1953-as vorkutai sztrájk során vesztette el életét
 Andreas Schmidt, a romániai németek nemzetiszocialista irányultságú érdekszervezetének, a Német Népközösségnek vezetője a háború alatt. Itt hunyt el 1948-ban.

Magyarok

Karig Sára, magyar műfordító, politikai fogoly
Ortutay Elemér, görögkatolikus teológiai tanár
Szamuely Tibor, politológus, történész, egyetemi tanár, Szamuely Tibor politikus, népbiztos unokaöccse

Jegyzetek

Fordítás

További információk

Gulag
Koncentrációs táborok
A Vorkutlag ( ) a szovjet Gulag egyik legnagyobb kényszermunkatábora volt . Teljes nevén : Воркутинский исправительно-трудовой лагерь - Vorkuta Javító Munkatábor . Komiföldön , a Pecsora folyó medencéjében helyezkedett el , Moszkvától északkeletre , az északi sarkkörtől északra . 1931 ésközött kétmillió fogoly fordult itt meg a Szovjetunióból ésmásik országból . Helyi történészek szerint politikai foglyot temettek el a fagyott talajban jelölt vagy jelöletlen sírokba . Története A Vorkuta munkatábor-rendszertben alapították a Szovjetunió második legnagyobb szénlelőhelyének , a Pecsora szén-medence erőforrásainak kiaknázására . Vorkuta város a tábor kiszolgálása céljából jött létre . A Vorkuta Gulag-rendszer a szovjet büntetés-végrehajtás részeként a legnagyobb kiterjedése során mintegykisebb táborból állt . 1939-től lengyel foglyokat tartottak itt , amíg a Szovjetunió csatlakozott a szövetségesekhez , miután Németország megtámadta . A táborban ezután a keleti fronton elfogott német hadifoglyokat őriztek , majd a szovjet érában ellenzékinek vagy az állam ellenségének tartott civileket a Szovjetunióból és a szovjetek által megszállt országokból . A szénbányászatra kényszerített vorkutai fogvatartottakjúliusában sztrájkba léptek ( vorkutai felkelés ) . A körülbelül két hétig tartó nagyrészt passzív sztrájk augusztusén ért véget , amikor Gyerevjanko táborparancsnok tűzparancsára az őrök a sztrájkolók közé lőttek , legalábbmunkás halálát okozva . Ugyan a tábortben bezárták , nagy számú korábbi fogoly szovjet állampolgár él Vorkután , akik eredetileg az állam ellenségeinek minősültek , majd a rossz gazdasági helyzetük miatt maradtak itt . A Szovjetunió totalitárius időszakának jogsértéseit vizsgáló és publikáló orosz emberi jogi szervezet , a Memorial Társaság becslése szerint a Vorkután és környékén élő nyugdíjas közül -en Gulag-foglyok voltak vagy azok leszármazottai . Híres fogvatartottak Anton Kaindl , a sachsenhauseni koncentrációs tábor parancsnoka ( Vorkután halt megban ) Jaan Kross2007 ) , észt író Jevgenyij Uhnaljov , orosz művész Revolt Pimenov , orosz matematikus , történész John H. Noble2007 ) , amerikai író Erica Wallach , Noel Field , amerikai származású kommunista nevelt lánya Sztepan Klocsurak , ruszin politikus Jānis Mendriks , lett katolikus pap , aki azas vorkutai sztrájk során vesztette el életét Andreas Schmidt , a romániai németek nemzetiszocialista irányultságú érdekszervezetének , a Német Népközösségnek vezetője a háború alatt . Itt hunyt elban . Magyarok Karig Sára , magyar műfordító , politikai fogoly Ortutay Elemér , görögkatolikus teológiai tanár Szamuely Tibor , politológus , történész , egyetemi tanár , Szamuely Tibor politikus , népbiztos unokaöccse Jegyzetek Fordítás További információk Gulag Koncentrációs táborok