Liu An
Liu An a Han-dinasztia alapítójának,  (i. e. 256–195; 劉邦) volt az unokája,  (i. e. 199–174; 劉長) fia,  hercege ( 淮南王). Legjelentősebb műve a  című filozófiai traktátus összeállítása (i. e. 139), amelyet egyes források taoista műnek, míg mások úgynevezett eklektikus ( 雜) alkotásnak tartanak, mivel az alapvető taoista szellemisége mellett megjelennek benne a konfuciánus és legista gondolatok is. Mindemellett költőként is számon tartják.

Élete
Liu An a Han-dinasztia alapítójának, az első Han császárnak az unokája volt. Apja,  császár hetedik fia,  (劉長) i. e. 196-ban lett  (淮南) hercege, amely címet Liu An i. e. 164-ben kapta meg. ot idősebb féltestvére,  (文) császár uralkodása alatt (i. e. 180–157) felségárulással vádolták meg és ba (蜀) száműzték, azonban  útközben önkéntes éhhalálra ítélte magát, és 174-ben meghalt. Ezt követően  császár hercegi címet (hou 侯) adományozott fiainak, majd i. e. 164-ben az egykori -birtokot is elosztotta közöttük. Liu An mint a legidősebb fiú a legnagyobb birtokrészt és apja címét („ királya”) kapta meg. I. e. 139-ben mutatta be művét az új császár,  (uralk. i. e. 141–87) udvarában. Ekkor már két fiú- és egy lánygyermeke volt.

A Han állam fokozatosan szerette volna teljes mértékben hatalma alá vonni t, ezért i. e. 124-ben a királyság két területi egységét mondvacsinált ürüggyel elveszik. A fiai közötti hatalmi harc következtében elrendelt császári vizsgálat i. e. 123-ban egy lázadás terveire bukkant, így elrendelték üldözését. Mielőtt azonban a letartóztatási parancs megérkezett volna, Liu An 122-ben megölte magát, birtoka pedig a Han-dinasztia adminisztrációs rendszerébe  (九江) tartományként került be. Élettörténetét A történetíró feljegyzéseinek 118. fejezete és a  44. fejezete őrizte meg.

A leírások szerint Liu An már gyermekkorában kitűnt tudásvágyával, előszeretettel foglalkozott zenével és írásművészettel, ugyanakkor kevéssé vonzotta a lovaglás és a vadászat.

Liu An életével kapcsolatban legendák is léteznek. A  (論衡) 7. fejezete egy másik műre hivatkozva arról tudósít, hogy  hercege a megfelelő alkímiai módszerrel elkészített elixírt bevéve csirkéivel és kutyáival együtt halhatatlanként az égbe emelkedett.

Munkássága

A  ma ismert formájában összesen 21 fejezetből áll.  (高誘; kb. i. sz. 160–220) a műhöz írt előszavában az olvasható, hogy a könyv formális irodalmi szimpózium, amely Liu An és az udvaránál ( 壽春) tartózkodó vendégek között zajlott. A hagyomány szerint Liu An herceg olyan mágusokkal ( 方士) vette magát körbe, akik különböző mágikus technikák ( 術) birtokosai voltak (pl. forrásokat fakasztottak, hegyeket teremtettek, az évszakokat irányították, köhögéssel ködöt hoztak létre stb.). Ezek a mágusok nemcsak a mágikus hagyományokban, hanem a hagyományos konfuciánus klasszikusokban is éppúgy járatosak voltak, mint az álomelemzés, a gyógyítás vagy az alkímia tudományában. A mű fejezetei eredetileg különböző szerzők művei lehettek, így Liu An mintegy „főszerkesztőként" minden bizonnyal központi szerepet játszott a mű anyagának végső elrendezésében.

Míg  taoistának nevezi a t, addig a  bibliográfiai fejezetének besorolása szerint az eklektikusok ( 雜) közé tartozik. Ez utóbbi részben annak a ténynek is köszönhető, hogy tematikájában olyan különböző területeket érint, mint a kormányzás, az asztronómia, a didaktikus történeti anekdoták, a topográfia, a hadászat vagy a miszticizmus. A másik eklektikusnak is nevezhető jellegzetessége, hogy konfuciánus, taoista, illetve legista nézeteket is tartalmaz.

Jegyzetek

Irodalom
  Fung Yu-lan: A kínai filozófia rövid története, (Szerk.: Derk Bodde; Ford.: Antóni Csaba.) Budapest: Osiris Kiadó, 2003. 
  Kósa Gábor: „Huainanzi”. In Kósa Gábor - Várnai András (szerk.): Bölcselők az ókori Kínában. Magyar Kína-kutatásért Alapítvány, Budapest 2013. pp. 212–224.

Kapcsolódó szócikkek 
 Huaj-nan-ce
 Kínai filozófia
 Taoizmus

Külső hivatkozások 

Taoizmus
Ókori kínai filozófusok
Ókori kínai költők, írók
Öngyilkos költők, írók
I. e. 122-ben elhunyt személyek
I. e. 179-ben született személyek
Liu An a Han-dinasztia alapítójának , ( i . e.195 ; 劉邦 ) volt az unokája , ( i . e.174 ; 劉長 ) fia , hercege ( 淮南王 ) . Legjelentősebb műve a című filozófiai traktátus összeállítása ( i . e. amelyet egyes források taoista műnek , míg mások úgynevezett eklektikus ( 雜 ) alkotásnak tartanak , mivel az alapvető taoista szellemisége mellett megjelennek benne a konfuciánus és legista gondolatok is . Mindemellett költőként is számon tartják . Élete Liu An a Han-dinasztia alapítójának , az első Han császárnak az unokája volt . Apja , császár hetedik fia , ( 劉長 ) i. e.ban lett ( 淮南 ) hercege , amely címet Liu An i. e.ben kapta meg. ot idősebb féltestvére , ( 文 ) császár uralkodása alatt ( i . e.157 ) felségárulással vádolták meg és ba ( 蜀 ) száműzték , azonban útközben önkéntes éhhalálra ítélte magát , ésben meghalt . Ezt követően császár hercegi címet ( hou 侯 ) adományozott fiainak , majd i. e.ben az egykori -birtokot is elosztotta közöttük . Liu An mint a legidősebb fiú a legnagyobb birtokrészt és apja címét ( „ királya” ) kapta meg . I. e.ben mutatta be művét az új császár , ( uralk . i. e.87 ) udvarában . Ekkor már két fiú- és egy lánygyermeke volt . A Han állam fokozatosan szerette volna teljes mértékben hatalma alá vonni t , ezért i. e.ben a királyság két területi egységét mondvacsinált ürüggyel elveszik . A fiai közötti hatalmi harc következtében elrendelt császári vizsgálat i. e.ban egy lázadás terveire bukkant , így elrendelték üldözését . Mielőtt azonban a letartóztatási parancs megérkezett volna , Liu Anben megölte magát , birtoka pedig a Han-dinasztia adminisztrációs rendszerébe ( 九江 ) tartományként került be . Élettörténetét A történetíró feljegyzéseinek fejezete és a fejezete őrizte meg . A leírások szerint Liu An már gyermekkorában kitűnt tudásvágyával , előszeretettel foglalkozott zenével és írásművészettel , ugyanakkor kevéssé vonzotta a lovaglás és a vadászat . Liu An életével kapcsolatban legendák is léteznek . A ( 論衡 ) fejezete egy másik műre hivatkozva arról tudósít , hogy hercege a megfelelő alkímiai módszerrel elkészített elixírt bevéve csirkéivel és kutyáival együtt halhatatlanként az égbe emelkedett . Munkássága A ma ismert formájában összesenfejezetből áll . ( 高誘 ; kb. i. sz.220 ) a műhöz írt előszavában az olvasható , hogy a könyv formális irodalmi szimpózium , amely Liu An és az udvaránál ( 壽春 ) tartózkodó vendégek között zajlott . A hagyomány szerint Liu An herceg olyan mágusokkal ( 方士 ) vette magát körbe , akik különböző mágikus technikák ( 術 ) birtokosai voltak ( pl . forrásokat fakasztottak , hegyeket teremtettek , az évszakokat irányították , köhögéssel ködöt hoztak létre stb. ) . Ezek a mágusok nemcsak a mágikus hagyományokban , hanem a hagyományos konfuciánus klasszikusokban is éppúgy járatosak voltak , mint az álomelemzés , a gyógyítás vagy az alkímia tudományában . A mű fejezetei eredetileg különböző szerzők művei lehettek , így Liu An mintegy „ főszerkesztőként " minden bizonnyal központi szerepet játszott a mű anyagának végső elrendezésében . Míg taoistának nevezi a t , addig a bibliográfiai fejezetének besorolása szerint az eklektikusok ( 雜 ) közé tartozik . Ez utóbbi részben annak a ténynek is köszönhető , hogy tematikájában olyan különböző területeket érint , mint a kormányzás , az asztronómia , a didaktikus történeti anekdoták , a topográfia , a hadászat vagy a miszticizmus . A másik eklektikusnak is nevezhető jellegzetessége , hogy konfuciánus , taoista , illetve legista nézeteket is tartalmaz . Jegyzetek Irodalom Fung Yu-lan : A kínai filozófia rövid története , ( Szerk . : Derk Bodde ; Ford . : Antóni Csaba . ) Budapest : Osiris Kiadó , Kósa Gábor : „ Huainanzi” . In Kósa Gábor - Várnai András ( szerk . ) : Bölcselők az ókori Kínában . Magyar Kína-kutatásért Alapítvány , Budapest pp. 212–224. Kapcsolódó szócikkek Huaj-nan-ce Kínai filozófia Taoizmus Külső hivatkozások Taoizmus Ókori kínai filozófusok Ókori kínai költők , írók Öngyilkos költők , írók I. e.ben elhunyt személyek I. e.ben született személyek