Săcuieni megye
Săcuieni megye (más néven Secuieni<ref>Miron Costin: Iar ținuturile Țării Muntenești sînt acestea: Ținutul Rîbnic, Secuieni, Ialomița, Ilfeul, Muscelul, Oltul, Vîlcia, Jii-de-Jos, Ținutul Buzeu, Pravova [sic], Dîmbovița, Argiș, Vlașca, Romanați, Jii-de-Sus. În: Miron Costin, Opere, vol. I. [Cronica polonă] Cronica țărilor Moldovei și Munteniei, p. 234. Ediție critică îngrijită de P. P. Panaitescu. Seria Scriitori romîni. Editura pentru literatură, București, 1965.</ref> vagy SaacNicolae Iorga, Documente de pe Valea Teleajenului, Tipografia Datina românească, Vălenii de Munte, 1925, p. 5.) Havasalföld 17 történelmi megyéjének egyike volt, amely 1829-ig létezett a mai Buzău megye és Prahova megye részein. Constantin C. Giurescu történész szerint a nevét székelyföldi és erdélyi, román és székely eredetű lakóitól kapta. A letelepedés feltehetőleg a Német Lovagrend (1211–1225) korában kezdődött. Keresztülhaladt rajta a Teleajen-völgyi út, amelyen keresztül bonyolódott a Brassóval való kereskedelem.

 Magyar vonatkozású helynevek az egykori megye területén 

Buzău – Bodzavásár;Chiojdu, Starchiojd – Kövesd;Cislău – csiszár szó csisz- tövével hozható kapcsolatba, lófürösztő hely értelemben;
Colceag – a kócsag népies változata, azaz kolcsag szóból;
Făcăieni – a fakanál (székelyesen fakalány) szóból;
Hătcărău – a „hat karó” összetételből, ahol a „karó” mértékegység;
Lapoș, Lăpoșel – Lápos, Láposka;Meledic – Menedék;Mireșu Mare és Mic – a nyíres szóból;
Pănătău – pemete(fű) szóból, a székely nyelvjárásban penető;
Palanca – Palánka (fatörzsekből készült erődítmény);
Secuiu – Székely(falu);Unguriu, Ungureni falvak – „Magyarok faluja”;Urlați  – az Örlec székely nem nevéből;
Vălenii de Munte – város. 1431-ben mint „a székelyek vásárát” és vámszedő helyet említik.

Bővebben, hivatkozásokkal lásd: Magyar vonatkozású települések és helynevek Săcuieni megyében

 Képek 

 Kapcsolódó szócikkek 
 Regionalizarea în Prahova, între fostul Saac și „canibalizarea vecinilor“. Cum a luat Prahova „partea leului“ în secolul XIX'' – cikk románul itt: Adevărul | Ploiești, 2013. jáj. 27.

Jegyzetek 

Románia történelme
Săcuieni megye ( más néven Secuieni<ref>Miron Costin : Iar ținuturile Țării Muntenești sînt acestea : Ținutul Rîbnic , Secuieni , Ialomița , Ilfeul , Muscelul , Oltul , Vîlcia , Jii-de-Jos , Ținutul Buzeu , Pravova [ sic ] , Dîmbovița , Argiș , Vlașca , Romanați , Jii-de-Sus . În : Miron Costin , Opere , vol. I. [ Cronica polonă ] Cronica țărilor Moldovei și Munteniei , p. Ediție critică îngrijită de P. P. Panaitescu . Seria Scriitori romîni . Editura pentru literatură, București ,</ ref> vagy SaacNicolae Iorga , Documente de pe Valea Teleajenului , Tipografia Datina românească , Vălenii de Munte , p. ) Havasalföldtörténelmi megyéjének egyike volt , amelyig létezett a mai Buzău megye és Prahova megye részein . Constantin C. Giurescu történész szerint a nevét székelyföldi és erdélyi , román és székely eredetű lakóitól kapta . A letelepedés feltehetőleg a Német Lovagrend1225 ) korában kezdődött . Keresztülhaladt rajta a Teleajen-völgyi út , amelyen keresztül bonyolódott a Brassóval való kereskedelem . Magyar vonatkozású helynevek az egykori megye területén Buzău – Bodzavásár;Chiojdu , Starchiojd – Kövesd;Cislău – csiszár szó csisz- tövével hozható kapcsolatba , lófürösztő hely értelemben ; Colceag – a kócsag népies változata , azaz kolcsag szóból ; Făcăieni – a fakanál ( székelyesen fakalány ) szóból ; Hătcărău – a „ hat karó” összetételből , ahol a „ karó” mértékegység ; Lapoș , Lăpoșel – Lápos , Láposka; Meledic – Menedék;Mireșu Mare és Mic – a nyíres szóból ; Pănătău – pemete( fű ) szóból , a székely nyelvjárásban penető ; Palanca – Palánka ( fatörzsekből készült erődítmény ) ; Secuiu – Székely( falu);Unguriu , Ungureni falvak – „ Magyarok faluja”;Urlați – az Örlec székely nem nevéből ; Vălenii de Munte – város.ben mint „ a székelyek vásárát” és vámszedő helyet említik . Bővebben , hivatkozásokkal lásd : Magyar vonatkozású települések és helynevek Săcuieni megyében Képek Kapcsolódó szócikkek Regionalizarea în Prahova , între fostul Saac și „ canibalizarea vecinilor“ . Cum a luat Prahova „ partea leului“ în secolul XIX'' – cikk románul itt : Adevărul | Ploiești , jáj. Jegyzetek Románia történelme