Sharpeville-i mészárlás
A sharpeville-i mészárlás 1960. március 21-én történt a Dél-afrikai Köztársaságban, amikor a sharpeville-i rendőrök megöltek 69 tüntető feketét. Március 21. ma munkaszüneti nap az országban, amely tisztelgés az emberi jogok és a Sharpeville-ben meghalt demonstrálók előtt.

A tüntetés 
Az Afrikai Nemzeti Kongresszus (ANC) 1960. március 31-ére tüntetést hívott össze az ország belső utazási szabályai ellen. Ezeket az előírásokat a hatóságok a faji szegregáció elmélyítésére és a polgárjogi mozgalmak aktivistáinak zaklatására, letartóztatására használtak. A konkurens szervezet, az Összafrikai Kongresszus (PAC) úgy döntött, hogy tíz nappal korábban elindítja saját akcióját.

Március 21-én 5-10 ezer fősre becsült tömeg gyűlt össze a sharpeville-i rendőrség épületénél, arra biztatva a rendőröket, hogy vegyék őket őrizetbe, mert nincs náluk utazási okmányuk. Délelőtt 10-kor a hangulat békés, fesztivál jellegű volt. Ekkor kevesebb mint húsz rendőr volt az őrsön. Később a tömeg nagyjából 19 ezresre nőtt, és a hangulat kezdett ellenségessé, provokatívvá válni. Emiatt 140 fős erősítés érkezett páncélozott járműveken a rendőrségre. A rendőröknél tűzfegyverek – Sten félautomaták és Lee-Enfield puskák - voltak, a tüntetőknél kövek.

Alig harmincméteres magasságban F–86 Sabre vadászgépek és oktatórepülők húztak el, hogy szétszóródásra késztessék a tömeget. Válaszul a tüntetők köveket dobáltak, és a rendőrségi barikádot fenyegették. A rendőrök könnygázt vetettek be, és gumibotot használtak. Délután egykor a rendőrök megpróbálták letartóztatni az egyik főkolompost, dulakodás alakult ki, és az emberek előrelódultak. A lövöldözés röviddel ezt követően kezdődött.

A hivatalos adatok szerint 69 ember meghalt, közöttük nyolc nő és tíz gyerek, 180 megsebesült, közöttük 31 nő és 19 gyerek. Sokukat menekülés közben a hátukon ért találat. A rendőrségi jelentés azt állította, hogy a fiatal és gyakorlatlan rendőrök pánikba estek, és spontán lövöldözés kezdődött, amely nagyjából negyven másodpercig tartott. Az valószínűnek tűnik, hogy a rendőrök idegesek voltak, mert két hónappal korábban, egy hasonló incidensben, Cato Manorban kilenc kollégájukat ölték meg a tüntetők. A helyszínen lévő rendőrök közül szinte senki nem kapott korábban kiképzést tömegrendezvények kezelésére.

Következmények 
A dél-afrikai fekete lakosságot feldühítette a mészárlás híre, és a következő héten demonstrációk, tiltakozó menetek, sztrájkok és zendülések követték egymást országszerte. 1960. március 30-án a kormány szükségállapotot vezetett be, és a hatóságok több mint 18 ezer embert vettek őrizetbe, közöttük prominens apartheidellenes aktivistákat. Számos országban szimpátiatüntetéseket rendeztek, és több állam az ENSZ-hez fordult. Sharpeville fordulópont volt a Dél-afrikai Köztársaság történetében: az állam elszigeteltsége jelentősen megnőtt a véres atrocitás után. A nagy polgárjogi szervezeteket betiltották, és az események hatására a passzív ellenállástól a fegyveres ellenállás felé fordultak a feketék szervezetei: megalakult a Pogo, a PAC, illetve a Sizwe, az ANC fegyveres szárnya.

Emlékezete 
1994 óta március 21. az emberi jogok napja a Dél-afrikai Köztársaságban.
1996 decemberében Nelson Mandela elnök Sharpeville-t választotta helyszínül az új alkotmányról rendelkező törvény aláírására. Az UNESCO március 21-ét a faji megkülönböztetés megszüntetésének nemzetközi napjává tette.

Fordítás

Jegyzetek 

Dél-afrikai apartheid
1960
A sharpeville-i mészárlás márciusén történt a Dél-afrikai Köztársaságban , amikor a sharpeville-i rendőrök megöltektüntető feketét . Március ma munkaszüneti nap az országban , amely tisztelgés az emberi jogok és a Sharpeville-ben meghalt demonstrálók előtt . A tüntetés Az Afrikai Nemzeti Kongresszus ( ANC ) márciusére tüntetést hívott össze az ország belső utazási szabályai ellen . Ezeket az előírásokat a hatóságok a faji szegregáció elmélyítésére és a polgárjogi mozgalmak aktivistáinak zaklatására , letartóztatására használtak . A konkurens szervezet , az Összafrikai Kongresszus ( PAC ) úgy döntött , hogy tíz nappal korábban elindítja saját akcióját . Márciusénezer fősre becsült tömeg gyűlt össze a sharpeville-i rendőrség épületénél , arra biztatva a rendőröket , hogy vegyék őket őrizetbe , mert nincs náluk utazási okmányuk . Délelőttkor a hangulat békés , fesztivál jellegű volt . Ekkor kevesebb mint húsz rendőr volt az őrsön . Később a tömeg nagyjábólezresre nőtt , és a hangulat kezdett ellenségessé , provokatívvá válni . Emiattfős erősítés érkezett páncélozott járműveken a rendőrségre . A rendőröknél tűzfegyverek – Sten félautomaták és Lee-Enfield puskák - voltak , a tüntetőknél kövek . Alig harmincméteres magasságban F–86 Sabre vadászgépek és oktatórepülők húztak el , hogy szétszóródásra késztessék a tömeget . Válaszul a tüntetők köveket dobáltak , és a rendőrségi barikádot fenyegették . A rendőrök könnygázt vetettek be , és gumibotot használtak . Délután egykor a rendőrök megpróbálták letartóztatni az egyik főkolompost , dulakodás alakult ki , és az emberek előrelódultak . A lövöldözés röviddel ezt követően kezdődött . A hivatalos adatok szerintember meghalt , közöttük nyolc nő és tíz gyerek,megsebesült , közöttüknő ésgyerek . Sokukat menekülés közben a hátukon ért találat . A rendőrségi jelentés azt állította , hogy a fiatal és gyakorlatlan rendőrök pánikba estek , és spontán lövöldözés kezdődött , amely nagyjából negyven másodpercig tartott . Az valószínűnek tűnik , hogy a rendőrök idegesek voltak , mert két hónappal korábban , egy hasonló incidensben , Cato Manorban kilenc kollégájukat ölték meg a tüntetők . A helyszínen lévő rendőrök közül szinte senki nem kapott korábban kiképzést tömegrendezvények kezelésére . Következmények A dél-afrikai fekete lakosságot feldühítette a mészárlás híre , és a következő héten demonstrációk , tiltakozó menetek , sztrájkok és zendülések követték egymást országszerte. márciusán a kormány szükségállapotot vezetett be , és a hatóságok több mintezer embert vettek őrizetbe , közöttük prominens apartheidellenes aktivistákat . Számos országban szimpátiatüntetéseket rendeztek , és több állam az ENSZ-hez fordult . Sharpeville fordulópont volt a Dél-afrikai Köztársaság történetében : az állam elszigeteltsége jelentősen megnőtt a véres atrocitás után . A nagy polgárjogi szervezeteket betiltották , és az események hatására a passzív ellenállástól a fegyveres ellenállás felé fordultak a feketék szervezetei : megalakult a Pogo , a PAC , illetve a Sizwe , az ANC fegyveres szárnya . Emlékezete 1994 óta március az emberi jogok napja a Dél-afrikai Köztársaságban . 1996 decemberében Nelson Mandela elnök Sharpeville-t választotta helyszínül az új alkotmányról rendelkező törvény aláírására . Az UNESCO márciusét a faji megkülönböztetés megszüntetésének nemzetközi napjává tette . Fordítás Jegyzetek Dél-afrikai apartheid 1960