Rabszolgapart
A Rabszolgapart Nyugat-Afrikában, Togo, Benin és Nigéria nyugati részén, továbbá Ghána keleti részén húzódó tengerpart történelmi neve. A Guineai-öböl partján kb. 450 km hosszan húzódik a Volta és Niger folyók között. Elnevezése a gyarmatosítás idejéből ered, amikor a vidék fő "árucikkei" a rabszolgák voltak (Hasonlóan elnevezve a szomszédos Aranyparthoz - a mai Ghána tengerpartja, továbbá Elefántcsontparthoz (ma azonos nevű ország partvidéke) és a Borsparthoz - Libéria tengerpartja).

Amerika felfedezésének időszakában még a portugálok voltak az afrikai partok egyedüli európai látogatói. Bartolomeu Dias, Vasco da Gama és a többiek történelmi jelentőségű felfedező útjai egyengették a kereskedők behatolását, akik főként a partvidéken létesítettek cserekereskedelmi központokat, aranyat és fűszereket kerestek. Nemsokára a hollandok, az angolok és a franciák is megjelentek és megkezdték a gyarmatosítást. Amikor az európai vállalkozók kereskedni kezdtek a Benin Birodalommal, azt tapasztalták, hogy ott minden különösebb nehézség nélkül vásárolhatnak foglyokat. Az ottani szokás és íratlan törvények alapján rabszolgák csak azok lehettek, akiket a szomszédos népek közül ejtettek foglyul, tehát kívülállók, hitetlenek voltak. Ezt a törvényt gyakran megszegték és a benini emberkereskedők saját országuk lakosságát adták el rabszolgának. A 16. században a rabszolgák iránti szükséglet még korlátozott volt. Sem Anglia, sem Franciaország nem mutatott komolyabb érdeklődést irántuk. A nyugat-indiai szigeteken gazdálkodó legelső telepesek még a kubai piacról is beszerezhették rabszolga-szükségletüket.

A későbbi, rabszolgák iránti megnövekedett keresletnek két fő oka volt: a cukor és a dohány. Mind a cukornád, mind a dohány termesztése sok munkát igényel. A cukornádtermesztést 1640-ben vezették be Francia Nyugat Indiában. Termesztése hamarosan túlszárnyalta a dohányt és a legfontosabb profitforrássá lett.

1526-tól több rabszolgát vittek az Újvilágba, főleg a Karib-térségbe és Brazíliába. A fő afrikai kikötők, ahonnan a rabszolgákat vitték: Ouidah, Lagos, Aného (Kis Popo), Grand-Popo, Agoué, Jakin, Porto Novo és Badagri.

Sok millióra becsülik a rabszolgák számát, akiket innen elszállítottak Amerikába. Egyes becslések szerint több mint 10 millió. További több millió lehetett azon áldozatok száma, akik a szállítás során, az afrikai fogva tartás vagy a hajóút alatt veszítették életüket. Egész népeket irtottak ki, egész vidékeket tettek lakatlanná. A rabszolgákkal való kereskedelem itt a 19. századig, kb. 1840-ig virágzott.

Az innét elhurcolt rabszolgák vitték magukkal az Újvilágba a vudu vallást is, amely hagyományosan Togo és Benin területén volt honos.

Helyszínek

A rabszolga-kereskedelem fő központjai voltak:
 Appa, 1732 - 1736.
 Meidorp/Meiborg,
 Agathon, 1717 - ?.
 Allada, 1660 - ?.
 Aneho, 1731 - 1760
 Annobon, 1641 - ?. 
 Badagri, 1737 - 1748.
 Benin City, 1660 - 1740.
 Elmina
 Epe, 1732 - 1755.
 Grand-Popo, 1660 - ?.
 Jaquim (Godomey) 1726 - 1734 (Itt volt Fort Zeelandia).
 Offra, 1660 - 1691.
 Ouidah, 1670 - 1724.
 Principe, 
 Sao Tomé, 1641 - 1648.
 Save, 1660-tól - ?.

Jegyzetek

Fordítás

Források 
 Basil Davidson: Az újra felfedezett ősi Afrika, 1965.

Rabszolgaság
Gyarmatosítás
Benin
Togo
A Rabszolgapart Nyugat-Afrikában , Togo, Benin és Nigéria nyugati részén , továbbá Ghána keleti részén húzódó tengerpart történelmi neve . A Guineai-öböl partján kb.km hosszan húzódik a Volta és Niger folyók között . Elnevezése a gyarmatosítás idejéből ered , amikor a vidék fő " árucikkei " a rabszolgák voltak ( Hasonlóan elnevezve a szomszédos Aranyparthoz - a mai Ghána tengerpartja , továbbá Elefántcsontparthoz ( ma azonos nevű ország partvidéke ) és a Borsparthoz - Libéria tengerpartja ) . Amerika felfedezésének időszakában még a portugálok voltak az afrikai partok egyedüli európai látogatói . Bartolomeu Dias , Vasco da Gama és a többiek történelmi jelentőségű felfedező útjai egyengették a kereskedők behatolását , akik főként a partvidéken létesítettek cserekereskedelmi központokat , aranyat és fűszereket kerestek . Nemsokára a hollandok , az angolok és a franciák is megjelentek és megkezdték a gyarmatosítást . Amikor az európai vállalkozók kereskedni kezdtek a Benin Birodalommal , azt tapasztalták , hogy ott minden különösebb nehézség nélkül vásárolhatnak foglyokat . Az ottani szokás és íratlan törvények alapján rabszolgák csak azok lehettek , akiket a szomszédos népek közül ejtettek foglyul , tehát kívülállók , hitetlenek voltak . Ezt a törvényt gyakran megszegték és a benini emberkereskedők saját országuk lakosságát adták el rabszolgának . A században a rabszolgák iránti szükséglet még korlátozott volt . Sem Anglia , sem Franciaország nem mutatott komolyabb érdeklődést irántuk . A nyugat-indiai szigeteken gazdálkodó legelső telepesek még a kubai piacról is beszerezhették rabszolga-szükségletüket . A későbbi , rabszolgák iránti megnövekedett keresletnek két fő oka volt : a cukor és a dohány . Mind a cukornád , mind a dohány termesztése sok munkát igényel . A cukornádtermesztéstben vezették be Francia Nyugat Indiában . Termesztése hamarosan túlszárnyalta a dohányt és a legfontosabb profitforrássá lett . 1526-tól több rabszolgát vittek az Újvilágba , főleg a Karib-térségbe és Brazíliába . A fő afrikai kikötők , ahonnan a rabszolgákat vitték : Ouidah , Lagos , Aného ( Kis Popo ) , Grand-Popo , Agoué , Jakin , Porto Novo és Badagri . Sok millióra becsülik a rabszolgák számát , akiket innen elszállítottak Amerikába . Egyes becslések szerint több mintmillió . További több millió lehetett azon áldozatok száma , akik a szállítás során , az afrikai fogva tartás vagy a hajóút alatt veszítették életüket . Egész népeket irtottak ki , egész vidékeket tettek lakatlanná . A rabszolgákkal való kereskedelem itt a századig , kb.ig virágzott . Az innét elhurcolt rabszolgák vitték magukkal az Újvilágba a vudu vallást is , amely hagyományosan Togo és Benin területén volt honos . Helyszínek A rabszolga-kereskedelem fő központjai voltak : Appa,- Meidorp/ Meiborg , Agathon,- ?. Allada,- ?. Aneho,- Annobon,- ? . Badagri,- Benin City,- Elmina Epe,- Grand-Popo,- ?. Jaquim ( Godomey)-( Itt volt Fort Zeelandia ) . Offra,- Ouidah,- Principe , Sao Tomé,- Save,tól - ?. Jegyzetek Fordítás Források Basil Davidson : Az újra felfedezett ősi Afrika , Rabszolgaság Gyarmatosítás Benin Togo