Alma Karlin
Alma Maksimiljana Karlin (Celje, Osztrák–Magyar Monarchia, 1889. október 12. – Pečovnik, 1950. január 14.) szlovén utazó, újságíró, költő és író. A két világháború között a legtöbbet olvasott német nyelvű útikönyvíró.

Élete
A mai Celjében született. Édesapja a Császári és Királyi Hadsereg tisztje volt, édesanyja a celjei német leányiskolában tanított. Akkoriban a cillei polgárság nagy része németül beszélt. Alma tehetségesnek bizonyult a zenében, rajzban, és főleg idegen nyelvek elsajátításában. Grazban, Párizsban, majd Londonban tanult nyelveket. A londoni Royal Society of Artsban nyolc idegen nyelvből tett vizsgát. Az első világháború kitörésekor Norvégiába menekült, ahol néprajzot és természettudományokat tanult. 1918-ban újra Cillébe tért vissza, nyelviskolát nyitott, de már ekkor elhatározta, hogy világ körüli utazásra indul, ezért elmélyítette földrajztudományi, botanikai és zoológiai ismereteit. Ekkor már a németen kívül tizenegy nyelven beszélt.

1919 és 1928 között hosszabb időt töltött a Közel-Keleten, Dél-Amerikában, és főleg Ázsiában. Beszámolói, cikkei a német nyelvű Cillier Zeitungban, a Neue Illustrierte Zeitung német napilapban és a Der deutsche Bergknappéban, a német bányamunkások egyesületének szaklapjában jelentek meg. Tokióban egy ideig a Német Követségen dolgozott, Kínában pedig az ott élő Erich von Salzmann újságíró és író asszisztense volt. Hazatérésekor számos vázlatfüzetet, a világ legkülönbözőbb helyein gyűjtött templomi dalokat, textíliákat, műtárgyakat, fegyvereket, aranyból készült tárgyakat, kagylókat, növényeket stb. hozott magával. A gyűjtemény egy része a Celjei Regionális Múzeumba került. Az 1933-ban megjelent Windlichter des Todes című regénye olyan mély benyomást tett Selma Lagerlöfre, hogy Irodalmi Nobel-díjra jelölte Alma Karlint.

Karlin már nagyon korán állást foglalt a nácizmus ellen. 1937-ben a náci-ellenes német újságíró, Hans Joachim Bonsack Celjében, Alma otthonában talált menedéket. 1941-ben a nemzetiszocialisták betiltották könyveit Németországban. A Wehrmacht 1941-ben letartóztatta, először Celjében, majd Mariborban internálták. Barátnője, Thea Gamelin német ismerősein keresztül elérte, hogy ne kerüljön németországi koncentrációs táborba. Végül szabadlábra helyezték, de a Wehrmacht figyelte. 1944 őszén sikerült Fehér-Krajnába (Bela krajina) szöknie a partizánokhoz. Dalmáciában élte meg a háború végét. 1950-ben hunyt el Celjében.

A szocialista Jugoszláviában csak 1969-ben jelent meg a Seltsame Weltreise szlovén fordítása. A kései elismerésnek elsősorban ideológiai okai voltak: mindent, ami a szlovéniai németekhez, osztrákokhoz kapcsolódott, elutasítottak. A már független Szlovéniában a néprajzosok új generációja fedezte fel újra Alma Karlin munkásságát. Celjében szobor állít neki emléket.

Írásai
 Mein kleiner Chinese, 1921
 Einsame Weltreise, 1928
 Im Banne der Südsee, 1930
 Drachen und Geister,  1930
 Der Götze, 1931
 Mystik der Südsee, 1931  
 Der Todesdorn, 1933
 Windlichter des Todes,  1933
 Into-Yo-Intec, 1934
 Tränen des Mondes, 1935
 O ioni San, 1936
 Vier Mädchen im Schicksalswind, 1936
 Kleiner Frühling, 1937
 Der blaue Mond, 1938
 Der Becher des Vergessens, 1938
 Erlebte Welt, das Schicksal einer Frau. Durch Insulinde und das Reich des weißen Elefanten, durch Indiens Wunderwelt und durch das Tor der Tränen, 1938

Források
   

   

Szlovén költők, írók
Osztrák költők, írók
Utazók, felfedezők
1889-ben született személyek
1950-ben elhunyt személyek
Osztrák újságírók
Celjeiek
Alma Maksimiljana Karlin ( Celje , Osztrák–Magyar Monarchia , október – Pečovnik , január ) szlovén utazó , újságíró , költő és író . A két világháború között a legtöbbet olvasott német nyelvű útikönyvíró . Élete A mai Celjében született . Édesapja a Császári és Királyi Hadsereg tisztje volt , édesanyja a celjei német leányiskolában tanított . Akkoriban a cillei polgárság nagy része németül beszélt . Alma tehetségesnek bizonyult a zenében , rajzban , és főleg idegen nyelvek elsajátításában . Grazban , Párizsban , majd Londonban tanult nyelveket . A londoni Royal Society of Artsban nyolc idegen nyelvből tett vizsgát . Az első világháború kitörésekor Norvégiába menekült , ahol néprajzot és természettudományokat tanult.ban újra Cillébe tért vissza , nyelviskolát nyitott , de már ekkor elhatározta , hogy világ körüli utazásra indul , ezért elmélyítette földrajztudományi , botanikai és zoológiai ismereteit . Ekkor már a németen kívül tizenegy nyelven beszélt . 1919 ésközött hosszabb időt töltött a Közel-Keleten , Dél-Amerikában , és főleg Ázsiában . Beszámolói , cikkei a német nyelvű Cillier Zeitungban , a Neue Illustrierte Zeitung német napilapban és a Der deutsche Bergknappéban , a német bányamunkások egyesületének szaklapjában jelentek meg . Tokióban egy ideig a Német Követségen dolgozott , Kínában pedig az ott élő Erich von Salzmann újságíró és író asszisztense volt . Hazatérésekor számos vázlatfüzetet , a világ legkülönbözőbb helyein gyűjtött templomi dalokat , textíliákat , műtárgyakat , fegyvereket , aranyból készült tárgyakat , kagylókat , növényeket stb . hozott magával . A gyűjtemény egy része a Celjei Regionális Múzeumba került . Azban megjelent Windlichter des Todes című regénye olyan mély benyomást tett Selma Lagerlöfre , hogy Irodalmi Nobel-díjra jelölte Alma Karlint . Karlin már nagyon korán állást foglalt a nácizmus ellen.ben a náci-ellenes német újságíró , Hans Joachim Bonsack Celjében , Alma otthonában talált menedéket.ben a nemzetiszocialisták betiltották könyveit Németországban . A Wehrmachtben letartóztatta , először Celjében , majd Mariborban internálták . Barátnője , Thea Gamelin német ismerősein keresztül elérte , hogy ne kerüljön németországi koncentrációs táborba . Végül szabadlábra helyezték , de a Wehrmacht figyelte.őszén sikerült Fehér-Krajnába ( Bela krajina ) szöknie a partizánokhoz . Dalmáciában élte meg a háború végét.ben hunyt el Celjében . A szocialista Jugoszláviában csakben jelent meg a Seltsame Weltreise szlovén fordítása . A kései elismerésnek elsősorban ideológiai okai voltak : mindent , ami a szlovéniai németekhez , osztrákokhoz kapcsolódott , elutasítottak . A már független Szlovéniában a néprajzosok új generációja fedezte fel újra Alma Karlin munkásságát . Celjében szobor állít neki emléket . Írásai Mein kleiner Chinese , Einsame Weltreise , Im Banne der Südsee , Drachen und Geister , Der Götze , Mystik der Südsee , Der Todesdorn , Windlichter des Todes , Into-Yo-Intec , Tränen des Mondes , O ioni San , Vier Mädchen im Schicksalswind , Kleiner Frühling , Der blaue Mond , Der Becher des Vergessens , Erlebte Welt , das Schicksal einer Frau . Durch Insulinde und das Reich des weißen Elefanten , durch Indiens Wunderwelt und durch das Tor der Tränen , Források Szlovén költők , írók Osztrák költők , írók Utazók , felfedezők 1889-ben született személyek 1950-ben elhunyt személyek Osztrák újságírók Celjeiek