Szombathely villamosvonal-hálózata
Szombathely villamosvonal-hálózata egy magyarországi 1000 mm nyomközű villamos üzemű hálózat volt, amelyet 1897. június 4.-én indított a Vasvármegyei Elektromos Művek Rt. a szombathelyi vasútállomás régi épülete és a Püspöki Iskola, majd később a Kálvária között. A hálózat működését 1974. augusztus 20.-án függesztették fel.

A villamoshálózat megszűnése óta több kezdeményezés is indult az újraindításra, komolyabban a 2009-es városi területrendezési koncepció keretében, majd a 2019-es magyarországi önkormányzati választások során vetődött fel az ötlete.

Története 

Szombathelyen a villamosvasút létesítését 1895-ben határozták el, de előtte 1894. szeptemberében már kaptak előmunkálati engedélyt a villamosvasút építésével foglalkozó szakemberek. A leendő villamos útvonalát Kliegl József mérnök tervezte meg. A minisztérium 1896. december 5-én adta meg az engedélyt a szombathelyi villamosvasút üzemeltetésére és megépítésére. Az építési munkálatokat 1896. december 10-én kezdték el. A közúti vasutat a Vasvármegyei Elektromos Művek Rt. (VEMRt) építette ki, az üzemet az 1897-ben megépült ikervári vízerőmű kapacitására alapozva. A villamosvonalat a régi pályaudvari épület és a VEMRt. telepén található kocsiszínig és áramátalakító telepig építették ki, 1000 mm-es nyomtávval, Phoenix-sínekkel. A vonal hossza így kezdetben 1,6 km lett.

Az üzembevétel, a munkálatok megkezdésétől számítva fél év múlva, 1897. június 4-én történt meg, három motorkocsival és 10 alkalmazottal. Budapest és Pozsony után Szombathely lett a harmadik magyarországi város, ahol ekkoriban villamos közlekedett. A Széll Kálmán utca végében álló régi állomás fogadóépületével szemben, az utca tengelyében volt a villamos egyik végállomása. A megépült első, 1640 méteres vonalszakasz másik végállomása a Püspöki Iskola épülete előtt volt, elágazással a remíz felé. (A Kiskar utcai szakasz végén volt a remíz és az áramátalakító, a villamost üzemeltető Vasvármegyei Elektromos Művek Rt. (VEMRt.) Kossuth Lajos utcai telepe. Itt a telephelyen épült fel a kocsiszín, a Thököly utcai kapunál volt a bejárata. Később az ÉDÁSZ telephelye lett.)

1899. november 15-én átadták az Óperint és 1900. április 12-én a Kálvária utcai szakaszokat. A végállomás a Kálváriánál volt, mellette a város leglátogatottabb sétakertjével a Szent István parkkal. 1900-ban bővítették a járműállományt is két új motorkocsival és két új pótkocsival. 1902 telén már villamosárammal fűtötték a szombathelyi villamosokat, amely még Európában is ritkaságnak számított, később a villamosok fűtését takarékossági okokból megszüntették. 1903. december 18-ától a pályaudvar új, 1901-ben elkészült felvételi épületéig hosszabbították meg az útvonalat. Ez a kis szakasz 1904. január 8-tól került átadásra, így a villamos végállomása a pályaudvar mellé került. 1913-ban építették meg a Fő téren a kitérőt, az egy vágányon és a két végállomás felé haladó villamosok itt kerülték ki egymást. 1915-ben a Kálvária utca végén átadták az új remízt, ami műhelyként és várócsarnokként üzemelt, ezzel az eredeti Nagykar utcai vonalszakaszt valószínűleg felhagyták, ami a korábbi remíz felé vezetett. Kezdetben évi 2-300 ezer embert szállított a szombathelyi villamos, ám 1916-ban már 1 milliónál is több utasa volt. Az 1970-es években évente több, mint 7 millió volt az utasforgalma. A villamos 5 percenként közlekedett, keresztülszelte a korabeli várost. Megbízható volt, reggel 5 órától az utolsó budapesti vonat érkezéséig, 23.15-ig, vagy annak késése esetén a beérkezésig közlekedett. Három kitérőben kerülte egymást négy kocsi. Az egyvágányú pálya 7 vagy 14 perces ütemű közlekedést tett lehetővé. A két háború között komolyabb változás nem volt az üzemvitelben. Az 1945. március 4.-i szőnyegbombázás a járművekben szerencsére csak kisebb károkat okozott, de a vágányt, felsővezetéket több szakaszon kellett pótolni. Összesen 270 méternyi sínt, 785 méter munkavezetéket, 925 méter felfüggesztő huzalt építettek be a javítások során. A villamosközlekedés helyreállításához 10 oszlopot kellett pótolni, illetve a Széll Kálmán utcai Gyöngyös hidat is újjá kellett építeni.

A II. világháború után, 1950-ben a város átvette az üzemet, Szombathelyi Villamosvasút Vállalat (SZVV) néven. 1951-ben és 1952-ben is bővült és lecserélődött a járműpark. Az 1 – 5-ig pályaszámú a kocsikat eredetileg 1920-as évek-ben gyártották. Ezeket a benzinmotoros sínautókat 1951-ben felújították és átalakították Szombathely részére villamos motorkocsiknak. A 6-os és a 7-es pályaszámú szombathelyi villamosok eredetileg pótkocsik voltak. Budapesten a Dózsa főműhelyben ezeket is átalakították és motorkocsiként 1952. december 21-én (Sztálin születésnapján) kerültek Szombathelyre. 1958 és 1963 között álltak forgalomba a Budapesten, a Dózsa főműhelyben gyártott, nagyobb befogadó képességű (128 férőhelyes) és modernebb ikerkocsik. Előfordult, hogy csúcsforgalomban hármas szerelvényként egy ikerkocsi pár és egy szóló motorkocsi együtt közlekedett. A hatvanas évek elején a pályaudvar felvételi épülete mellől az Éhen Gyula tér közepére helyezték át a villamos végállomását. 1968-ban a villamos vonalán buszjáratot is indítottak, de akkoriban busszal kevesen utaztak, így a villamos még legyőzte a konkurenciát. Az 1960-as évek végén a Közlekedési- és Postaügyi Minisztérium rendelete értelmében szüntették meg fokozatosan a kisforgalmú vasútvonalakat és az egyvágányú villamosvasutakat is. Ennek áldozata lett a szombathelyi villamos is. A korábbi bővítési tervek nem valósultak meg. A meglévő vonalat a Csitító, Kámon vagy a Jáki úti temető irányába is szerették volna meghosszabbítani. De készült körpályás kiegészítési terv is a már meglévő szakaszhoz a Semmelweis utca, Petőfi utca, Magyar utca, Gagarin utca, Jókai utca, Kálvária útvonal nyomán. A legnagyobb kiterjedése a szombathelyi villamosvasútnak 3116 méter volt.

A villamosüzem 1974. augusztus 20-án szűnt meg, bár mindvégig nyereséges volt. A 6-os pályaszámú volt az utolsó kocsi, amely végigjárta Szombathely villamosvonalát.

A villamos emlékét az 1-es számú villamoskocsi őrzi, amelyet 1997–2007 között a főpályaudvar előtt állítottak ki, majd a rongálások megelőzése érdekében áthelyezték a Smidt Múzeum kertjébe.

A szombathelyi villamosvonal útvonala

Járművek

Favázas kocsik
1897-1952 között közlekedtek Szombathely utcáin.

Az első három motorkocsit (1-3) a svájci Neuhausen am Rheinfall-i Schweizerische Industriegesellschaft építette, villamos berendezését a genfi Compagnie de l'Industrie Électrique et Mécanique szállította. 
Ezek a motorkocsik troliszedős kivitelűek voltak. Eredetileg nyitott peronúak voltak a kocsik, a járművek csak később kaptak zárt szélvédőt. Egy jármű a személyzeten kívül 18 ülő és 18 álló utast fogadott be. Ha az összes helyet elfoglalták, kitették a MEGTELT táblát, így újabb utasok már nem szállhattak fel.

1900-ban újabb két motorkocsit vásároltak, melyeket 1901-ben vehettek üzembe. A 4-5-ös motorkocsi kivitele megegyezett a korábbi kocsikkal, de ezúttal a gyártó már valószínűleg a Roessemann & Kühnemann volt. Ezek a villamosok már eleve zártperonosak lehettek. A kocsik különlegessége, hogy a homlokfalukon levélgyűjtőszekrény is volt.

1900-ban két nyitott pótkocsit is gyártott a Roessemann & Kühnemann újpesti gyára, melyek jellegzetes méretei megegyeztek a motorkocsikkal. A két pótkocsi 11-12-es pályaszámot kapott a VEMR-nél, ennek a két pótkocsinak a száma az 1920-as években 6-7-esre változott. A két pótkocsit 1901-ben vették üzembe, de valószínűleg még ugyanebben az évben át is építették őket zártszekrényű motorkocsivá.
  
Amikor 1950-ben átálltak a troliszedős üzemről a líraszedős üzemre, akkor a hét régi motorkocsit egyszerre, 1952. december 21-én vonták ki a forgalomból.

Acélvázas kocsik
1951-1974 között közlekedtek Szombathely utcáin.

Szólóban közlekedő motorkocsik
Az 1 – 5 pályaszámú szombathelyi villamosok:

Már 1951-ben megérkezett az az öt kis villamos motorkocsi, melyeket az eredetileg benzinmotoros sínautónak gyártott kocsikból alakítottak át Budapesten, a Dózsa főműhelyben 1000 mm-es nyomtávolságúra, Szombathely részére. Egy-egy 37 LE-s Unió motorral szerelték fel őket. A Ganzban gyártott benzinmotoros sínautók csak nagyon rövid ideig közlekedtek Budapesten (1927-1934 között), majd 1938-1939-ig a HÉV Dunaharaszti és Ráckeve között használta őket. 1940-től a járművek motornélküli pótkocsik voltak Budapesten. A Szombathely számára kijelölt 5 darab kocsiba, beépítésre került motorok eredetileg BKVT villamos motorkocsik alatt üzemeltek. A kocsik homlokfali ablakait is át kellett építeni nyithatóra, mivel a szedőkötelet itt is kívül vezették. A pótkocsiként használatba vétel előtt felszerelt légfékberendezést, ekkor leszerelték. Az 1950-es évek után a szombathelyi villamosvasúton üzemeltek Magyarországon egyedül egymotoros kocsik. Az ilyen kocsik vezetésének a jellegzetessége volt, hogy csökkentett sebességgel nem volt szabad haladni velük folyamatosan a motorok bekapcsolásával, az ellenállások túlmelegedése miatt. Ugyanis elmaradt a motorok szokásos soros-párhuzamos átkapcsolása. Ahol sebességkorlátozást írtak elő (pl. a Kiskar utca és a Hollán Ernő utca kanyarulatában) az egymotoros kocsikra előírták, hogy hányadik kontrollerfokozatig szabad a kocsit kapcsolni. A kétmotoros járműveknél (az ikerkocsiknál) ugyanezeken a helyeken a soros fokozatokon való haladást tették kötelezővé. A kocsik közül a 2-es és a 3-as pályaszámú összeütközött, ezeket 1963-ban selejtezték.

A maradék három volt sínautó a szombathelyi villamosvasút megszüntetéséig, 1974. augusztus 20-ig üzemben maradt. Két sínautó maradt meg, az 1-es pályaszámú kocsi Szombathelyen van kiállítva.

Az 5-ös pályaszámú is Szombathelyen maradt, azonban ezt a BKV visszaszerezte, és a Fehér úti főműhelybe szállította. Helyreállítását tervezik motoros sínautóként.

A 6 – 7 pályaszámú szombathelyi villamosok:

1952-ben az FVV leállította az 5309-es és az 5310-es pótkocsikat (volt BKVT J típus). Ezeknek a szerkezetét a Dózsa főműhelyben átalakították: ötablakos acélvázas szekrényűek lettek, és 1000 mm-es tengelytávúra építették át. Még ebben az évben december 21-én Szombathelyre került ezek a járművek.

Ezek a motorkocsik is – a volt BSzKRt sínautókhoz hasonlóan – egy Unió motoros kivitelűek voltak, légfék nélkül. A két motorkocsi egészen a villamosvasút megszüntetéséig közlekedett (1974. augusztus 20-ig). A megszüntetés napján az utolsó villamos a 6-os pályaszámú kocsi volt, mely a menetrend szerint végjárta az útvonalat.

A 6-os Grazba került, az ottani Maria Trostban lévő villamos-múzeumban volt félreállítva. 2003-tól a jármű Szentendrén, a Városi Tömegközlekedési Múzeumban került kiállításra. 
(A 7-es pályaszámú kocsi, Szombathely Olad városrészében egy ház kertjében áll.)

Ikerkocsis szombathelyi villamosok
Az ikerkocsik 2 x 12 ülőhellyel, és 2 x 52 állóhellyel rendelkeztek. Ez csúcsforgalomban kevésnek bizonyult, ezért ilyenkor egy ikerkocsi és egy szóló motorkocsi közlekedett együtt (hármas szerelvényként).

A szombathelyi ikerkocsik mindegyike 1974. augusztus 20-ig közlekedett. Az ikerkocsikból nem maradt, valamennyit elbontották.

A 11 + 12 pályaszámú szombathelyi ikerkocsi

Az acélvázasítások időszakában Szombathely számára is új 1000 mm-es nyomtávú ikerkocsikat gyártottak Budapesten, a Dózsa főműhelyben. Ezek a járművek rövidebb, háromablakos szekrénnyel rendelkeztek, de a kialakításuk őrizte a jellegzetes Füzesi főműhelyi formákat.

Az első két ikerkocsit 1958-ban gyártották és 1959-ben helyezték üzembe. Az első 11+12-es jármű mindvégig megmaradt eredeti kialakításában: nyitott peronos kertajtós kivitelű volt, ennek megfelelően az utastér fallal volt leválasztva a peronról.A 13 + 14 pályaszámú szombathelyi ikerkocsi

A második 13+14-es pályaszámú ikerkocsi is eredetileg nyitott feljárós kocsi volt. Ezt a járművet tolóajtóssá építették át, azonban a tolóajtók rövidebbek voltak, a második lépcsőfokot nem takarták. Átépítése után is megmaradt az utasteret leválasztó peronelválasztó fal.

A 15 + 16 pályaszámú szombathelyi ikerkocsi

A harmadik 15+16-os pályaszámú ikerkocsit 1960-ban gyártották. Ezt már az acélvázasított szekrények továbbfejlesztéseként eleve tolóajtókkal látták el, egyben elhagyták az utasteret leválasztó falat, helyette a szokásos paravánfal maradt.

A 16 + 17 pályaszámú szombathelyi ikerkocsi

A 17+18-as ikerkocsit 1963-ban gyártották a Dózsa főműhelyben, az összeütközött 2-es és 3-as pályaszámú motorkocsi helyett. Ez az ikerkocsi lett az utolsónak gyártott új acélvázas jármű, amelyik a Füzesi főműhely által kialakított szekrényformával rendelkezett. Szombathely utolsó új beszerzésű villamos járműve volt. 
A kocsi szintén tolóajtós volt, ablakkeretei már lekerekítettek voltak. A homlokfali iránytáblatartó tüskék ezen a kocsin elmaradtak, amúgy Szombathelyen ilyen táblákat sosem alkalmaztak.

Tervek a villamos újraindításáról

A 2009-es városi területrendezési koncepció keretében újra felvetődött a villamos pálya lefektetése. A tervek szerint 2 irányban 1 pályán épült volna meg a hálózat, de ez nem a régi útvonalon menne, hanem a külső lakótelepeket kötné össze a belvárossal, Olad és a vasútállomás között. A távlati tervekben a tram-train rendszer is szerepelt, hogy a villamos HÉV-ként is szolgálna, így a városból Kőszegre, Felsőpulyára, Felsőőrre vagy akár Rumra is villamossal lehetne utazni. A terv végül lekerült a napirendről, a későbbiekben a 2019-es magyarországi önkormányzati választás során jelent meg kampányelemként az ellenzék és a kormánypárti jelöltek ígéretei között egyaránt.

Érdekességek
 A szombathelyi villamosokon sosem alkalmaztak homlokfali iránytáblát.
 Az első szombathelyi favázas villamosok zöld színűek voltak, Svájcban készültek. A vezetőfülke nyitott peronján állt a járművezető. A vezetőfülkét illetve a homlokfalat csak később üvegezték be. Villámhárítóval, kis kézifékkel is rendelkeztek a járművek. A villamosok elején postaládát is elhelyeztek. Később, az 1910-es években piros-fehér színűre festették őket, majd a '30-as évektől kezdődően citromsárga színt kaptak.
 A soproni villamoskocsik kialakítása megegyezett az itteni régi villamosokkal, és ugyanazt az átalakítást végezték ott is.
 A Microsoft Train Simulator programjához elkészült Szombathely villamosüzeme is.

Kapcsolódó cikkek
Szombathely tömegközlekedése

További információk
 A hálózat a kisvasut.hu oldalán
A villamos hivatalos Facebook oldala

Jegyzetek

Források
Villamosok.hu
A szombathelyi villamos története 
 Szombathelyi villamosvasút 1897-1974, Centenárium 1997 – Sabaria Tipo Kft.

Szombathely közlekedése
Magyarországi villamosvonal-hálózatok
Magyarország megszűnt kisvasútjai
1000 mm-es nyomtáv
Szombathely villamosvonal-hálózata egy magyarországimm nyomközű villamos üzemű hálózat volt , amelyet június-én indított a Vasvármegyei Elektromos Művek Rt. a szombathelyi vasútállomás régi épülete és a Püspöki Iskola , majd később a Kálvária között . A hálózat működését augusztus-án függesztették fel . A villamoshálózat megszűnése óta több kezdeményezés is indult az újraindításra , komolyabban aes városi területrendezési koncepció keretében , majd aes magyarországi önkormányzati választások során vetődött fel az ötlete . Története Szombathelyen a villamosvasút létesítésétben határozták el , de előtte szeptemberében már kaptak előmunkálati engedélyt a villamosvasút építésével foglalkozó szakemberek . A leendő villamos útvonalát Kliegl József mérnök tervezte meg . A minisztérium decemberén adta meg az engedélyt a szombathelyi villamosvasút üzemeltetésére és megépítésére . Az építési munkálatokat decemberén kezdték el . A közúti vasutat a Vasvármegyei Elektromos Művek Rt. ( VEMRt ) építette ki , az üzemet azben megépült ikervári vízerőmű kapacitására alapozva . A villamosvonalat a régi pályaudvari épület és a VEMRt. telepén található kocsiszínig és áramátalakító telepig építették ki,mm-es nyomtávval , Phoenix-sínekkel . A vonal hossza így kezdetben6 km lett . Az üzembevétel , a munkálatok megkezdésétől számítva fél év múlva , júniusén történt meg , három motorkocsival ésalkalmazottal . Budapest és Pozsony után Szombathely lett a harmadik magyarországi város , ahol ekkoriban villamos közlekedett . A Széll Kálmán utca végében álló régi állomás fogadóépületével szemben , az utca tengelyében volt a villamos egyik végállomása . A megépült első,méteres vonalszakasz másik végállomása a Püspöki Iskola épülete előtt volt , elágazással a remíz felé . ( A Kiskar utcai szakasz végén volt a remíz és az áramátalakító , a villamost üzemeltető Vasvármegyei Elektromos Művek Rt. ( VEMRt. ) Kossuth Lajos utcai telepe . Itt a telephelyen épült fel a kocsiszín , a Thököly utcai kapunál volt a bejárata . Később az ÉDÁSZ telephelye lett . ) 1899. novemberén átadták az Óperint és áprilisén a Kálvária utcai szakaszokat . A végállomás a Kálváriánál volt , mellette a város leglátogatottabb sétakertjével a Szent István parkkal.ban bővítették a járműállományt is két új motorkocsival és két új pótkocsival.telén már villamosárammal fűtötték a szombathelyi villamosokat , amely még Európában is ritkaságnak számított , később a villamosok fűtését takarékossági okokból megszüntették. decemberától a pályaudvar új,ben elkészült felvételi épületéig hosszabbították meg az útvonalat . Ez a kis szakasz januártól került átadásra , így a villamos végállomása a pályaudvar mellé került.ban építették meg a Fő téren a kitérőt , az egy vágányon és a két végállomás felé haladó villamosok itt kerülték ki egymást.ben a Kálvária utca végén átadták az új remízt , ami műhelyként és várócsarnokként üzemelt , ezzel az eredeti Nagykar utcai vonalszakaszt valószínűleg felhagyták , ami a korábbi remíz felé vezetett . Kezdetben éviezer embert szállított a szombathelyi villamos , ámban mármilliónál is több utasa volt . Azes években évente több , mintmillió volt az utasforgalma . A villamospercenként közlekedett , keresztülszelte a korabeli várost . Megbízható volt , reggelórától az utolsó budapesti vonat érkezéséig, 15-ig , vagy annak késése esetén a beérkezésig közlekedett . Három kitérőben kerülte egymást négy kocsi . Az egyvágányú pályavagyperces ütemű közlekedést tett lehetővé . A két háború között komolyabb változás nem volt az üzemvitelben . Az március-i szőnyegbombázás a járművekben szerencsére csak kisebb károkat okozott , de a vágányt , felsővezetéket több szakaszon kellett pótolni . Összesenméternyi sínt,méter munkavezetéket,méter felfüggesztő huzalt építettek be a javítások során . A villamosközlekedés helyreállításáhozoszlopot kellett pótolni , illetve a Széll Kálmán utcai Gyöngyös hidat is újjá kellett építeni . A II. világháború után, ben a város átvette az üzemet , Szombathelyi Villamosvasút Vállalat ( SZVV ) néven.ben ésben is bővült és lecserélődött a járműpark . Az–ig pályaszámú a kocsikat eredetilegas évek-ben gyártották . Ezeket a benzinmotoros sínautókatben felújították és átalakították Szombathely részére villamos motorkocsiknak . Aos és aes pályaszámú szombathelyi villamosok eredetileg pótkocsik voltak . Budapesten a Dózsa főműhelyben ezeket is átalakították és motorkocsiként decemberén ( Sztálin születésnapján ) kerültek Szombathelyre.ésközött álltak forgalomba a Budapesten , a Dózsa főműhelyben gyártott , nagyobb befogadó képességűférőhelyes ) és modernebb ikerkocsik . Előfordult , hogy csúcsforgalomban hármas szerelvényként egy ikerkocsi pár és egy szóló motorkocsi együtt közlekedett . A hatvanas évek elején a pályaudvar felvételi épülete mellől az Éhen Gyula tér közepére helyezték át a villamos végállomását.ban a villamos vonalán buszjáratot is indítottak , de akkoriban busszal kevesen utaztak , így a villamos még legyőzte a konkurenciát . Azas évek végén a Közlekedési- és Postaügyi Minisztérium rendelete értelmében szüntették meg fokozatosan a kisforgalmú vasútvonalakat és az egyvágányú villamosvasutakat is . Ennek áldozata lett a szombathelyi villamos is . A korábbi bővítési tervek nem valósultak meg . A meglévő vonalat a Csitító , Kámon vagy a Jáki úti temető irányába is szerették volna meghosszabbítani . De készült körpályás kiegészítési terv is a már meglévő szakaszhoz a Semmelweis utca , Petőfi utca , Magyar utca , Gagarin utca , Jókai utca , Kálvária útvonal nyomán . A legnagyobb kiterjedése a szombathelyi villamosvasútnakméter volt . A villamosüzem augusztusán szűnt meg , bár mindvégig nyereséges volt . Aos pályaszámú volt az utolsó kocsi , amely végigjárta Szombathely villamosvonalát . A villamos emlékét azes számú villamoskocsi őrzi , amelyet2007 között a főpályaudvar előtt állítottak ki , majd a rongálások megelőzése érdekében áthelyezték a Smidt Múzeum kertjébe . A szombathelyi villamosvonal útvonala Járművek Favázas kocsik 1897-1952 között közlekedtek Szombathely utcáin . Az első három motorkocsita svájci Neuhausen am Rheinfall-i Schweizerische Industriegesellschaft építette , villamos berendezését a genfi Compagnie de l'Industrie Électrique et Mécanique szállította . Ezek a motorkocsik troliszedős kivitelűek voltak . Eredetileg nyitott peronúak voltak a kocsik , a járművek csak később kaptak zárt szélvédőt . Egy jármű a személyzeten kívülülő ésálló utast fogadott be . Ha az összes helyet elfoglalták , kitették a MEGTELT táblát , így újabb utasok már nem szállhattak fel . 1900-ban újabb két motorkocsit vásároltak , melyeketben vehettek üzembe . Aös motorkocsi kivitele megegyezett a korábbi kocsikkal , de ezúttal a gyártó már valószínűleg a Roessemann & Kühnemann volt . Ezek a villamosok már eleve zártperonosak lehettek . A kocsik különlegessége , hogy a homlokfalukon levélgyűjtőszekrény is volt . 1900-ban két nyitott pótkocsit is gyártott a Roessemann & Kühnemann újpesti gyára , melyek jellegzetes méretei megegyeztek a motorkocsikkal . A két pótkocsies pályaszámot kapott a VEMR-nél , ennek a két pótkocsinak a száma azas évekbenesre változott . A két pótkocsitben vették üzembe , de valószínűleg még ugyanebben az évben át is építették őket zártszekrényű motorkocsivá . Amikorben átálltak a troliszedős üzemről a líraszedős üzemre , akkor a hét régi motorkocsit egyszerre , decemberén vonták ki a forgalomból . Acélvázas kocsik 1951-1974 között közlekedtek Szombathely utcáin . Szólóban közlekedő motorkocsik Az–pályaszámú szombathelyi villamosok : Márben megérkezett az az öt kis villamos motorkocsi , melyeket az eredetileg benzinmotoros sínautónak gyártott kocsikból alakítottak át Budapesten , a Dózsa főműhelybenmm-es nyomtávolságúra , Szombathely részére . Egy-egyLE-s Unió motorral szerelték fel őket . A Ganzban gyártott benzinmotoros sínautók csak nagyon rövid ideig közlekedtek Budapestenközött ) , majdig a HÉV Dunaharaszti és Ráckeve között használta őket.től a járművek motornélküli pótkocsik voltak Budapesten . A Szombathely számára kijelöltdarab kocsiba , beépítésre került motorok eredetileg BKVT villamos motorkocsik alatt üzemeltek . A kocsik homlokfali ablakait is át kellett építeni nyithatóra , mivel a szedőkötelet itt is kívül vezették . A pótkocsiként használatba vétel előtt felszerelt légfékberendezést , ekkor leszerelték . Azes évek után a szombathelyi villamosvasúton üzemeltek Magyarországon egyedül egymotoros kocsik . Az ilyen kocsik vezetésének a jellegzetessége volt , hogy csökkentett sebességgel nem volt szabad haladni velük folyamatosan a motorok bekapcsolásával , az ellenállások túlmelegedése miatt . Ugyanis elmaradt a motorok szokásos soros-párhuzamos átkapcsolása . Ahol sebességkorlátozást írtak elő ( pl. a Kiskar utca és a Hollán Ernő utca kanyarulatában ) az egymotoros kocsikra előírták , hogy hányadik kontrollerfokozatig szabad a kocsit kapcsolni . A kétmotoros járműveknél ( az ikerkocsiknál ) ugyanezeken a helyeken a soros fokozatokon való haladást tették kötelezővé . A kocsik közül aes és aas pályaszámú összeütközött , ezeketban selejtezték . A maradék három volt sínautó a szombathelyi villamosvasút megszüntetéséig , augusztusig üzemben maradt . Két sínautó maradt meg , azes pályaszámú kocsi Szombathelyen van kiállítva . Azös pályaszámú is Szombathelyen maradt , azonban ezt a BKV visszaszerezte , és a Fehér úti főműhelybe szállította . Helyreállítását tervezik motoros sínautóként . A–pályaszámú szombathelyi villamosok : 1952-ben az FVV leállította azes és azes pótkocsikat ( volt BKVT J típus ) . Ezeknek a szerkezetét a Dózsa főműhelyben átalakították : ötablakos acélvázas szekrényűek lettek , ésmm-es tengelytávúra építették át . Még ebben az évben decemberén Szombathelyre került ezek a járművek . Ezek a motorkocsik is – a volt BSzKRt sínautókhoz hasonlóan – egy Unió motoros kivitelűek voltak , légfék nélkül . A két motorkocsi egészen a villamosvasút megszüntetéséig közlekedett augusztusig ) . A megszüntetés napján az utolsó villamos aos pályaszámú kocsi volt , mely a menetrend szerint végjárta az útvonalat . Aos Grazba került , az ottani Maria Trostban lévő villamos-múzeumban volt félreállítva.tól a jármű Szentendrén , a Városi Tömegközlekedési Múzeumban került kiállításra . ( Aes pályaszámú kocsi , Szombathely Olad városrészében egy ház kertjében áll . ) Ikerkocsis szombathelyi villamosok Az ikerkocsikxülőhellyel , ésxállóhellyel rendelkeztek . Ez csúcsforgalomban kevésnek bizonyult , ezért ilyenkor egy ikerkocsi és egy szóló motorkocsi közlekedett együtt ( hármas szerelvényként ) . A szombathelyi ikerkocsik mindegyike augusztusig közlekedett . Az ikerkocsikból nem maradt , valamennyit elbontották . A+pályaszámú szombathelyi ikerkocsi Az acélvázasítások időszakában Szombathely számára is újmm-es nyomtávú ikerkocsikat gyártottak Budapesten , a Dózsa főműhelyben . Ezek a járművek rövidebb , háromablakos szekrénnyel rendelkeztek , de a kialakításuk őrizte a jellegzetes Füzesi főműhelyi formákat . Az első két ikerkocsitban gyártották ésben helyezték üzembe . Az első12-es jármű mindvégig megmaradt eredeti kialakításában : nyitott peronos kertajtós kivitelű volt , ennek megfelelően az utastér fallal volt leválasztva a peronról.A+pályaszámú szombathelyi ikerkocsi A második14-es pályaszámú ikerkocsi is eredetileg nyitott feljárós kocsi volt . Ezt a járművet tolóajtóssá építették át , azonban a tolóajtók rövidebbek voltak , a második lépcsőfokot nem takarták . Átépítése után is megmaradt az utasteret leválasztó peronelválasztó fal . A+pályaszámú szombathelyi ikerkocsi A harmadik16-os pályaszámú ikerkocsitban gyártották . Ezt már az acélvázasított szekrények továbbfejlesztéseként eleve tolóajtókkal látták el , egyben elhagyták az utasteret leválasztó falat , helyette a szokásos paravánfal maradt . A+pályaszámú szombathelyi ikerkocsi A18-as ikerkocsitban gyártották a Dózsa főműhelyben , az összeütközöttes ésas pályaszámú motorkocsi helyett . Ez az ikerkocsi lett az utolsónak gyártott új acélvázas jármű , amelyik a Füzesi főműhely által kialakított szekrényformával rendelkezett . Szombathely utolsó új beszerzésű villamos járműve volt . A kocsi szintén tolóajtós volt , ablakkeretei már lekerekítettek voltak . A homlokfali iránytáblatartó tüskék ezen a kocsin elmaradtak , amúgy Szombathelyen ilyen táblákat sosem alkalmaztak . Tervek a villamos újraindításáról Aes városi területrendezési koncepció keretében újra felvetődött a villamos pálya lefektetése . A tervek szerintiránybanpályán épült volna meg a hálózat , de ez nem a régi útvonalon menne , hanem a külső lakótelepeket kötné össze a belvárossal , Olad és a vasútállomás között . A távlati tervekben a tram-train rendszer is szerepelt , hogy a villamos HÉV-ként is szolgálna , így a városból Kőszegre , Felsőpulyára , Felsőőrre vagy akár Rumra is villamossal lehetne utazni . A terv végül lekerült a napirendről , a későbbiekben aes magyarországi önkormányzati választás során jelent meg kampányelemként az ellenzék és a kormánypárti jelöltek ígéretei között egyaránt . Érdekességek A szombathelyi villamosokon sosem alkalmaztak homlokfali iránytáblát . Az első szombathelyi favázas villamosok zöld színűek voltak , Svájcban készültek . A vezetőfülke nyitott peronján állt a járművezető . A vezetőfülkét illetve a homlokfalat csak később üvegezték be . Villámhárítóval , kis kézifékkel is rendelkeztek a járművek . A villamosok elején postaládát is elhelyeztek . Később , azes években piros-fehér színűre festették őket , majd a '30-as évektől kezdődően citromsárga színt kaptak . A soproni villamoskocsik kialakítása megegyezett az itteni régi villamosokkal , és ugyanazt az átalakítást végezték ott is . A Microsoft Train Simulator programjához elkészült Szombathely villamosüzeme is . Kapcsolódó cikkek Szombathely tömegközlekedése További információk A hálózat a kisvasut.hu oldalán A villamos hivatalos Facebook oldala Jegyzetek Források Villamosok.hu A szombathelyi villamos története Szombathelyi villamosvasút Centenárium– Sabaria Tipo Kft . Szombathely közlekedése Magyarországi villamosvonal-hálózatok Magyarország megszűnt kisvasútjai 1000 mm-es nyomtáv