Forinyák Gyula
Forinyák Gyula, teljes nevén: Forinyák Gyula Károly József (Pest, 1837. május 23. – Budapest, 1906. április 26.) császári és királyi altábornagy, titkos tanácsos, főrend.

Pályafutása

Apja, Forinyák János ügyvéd volt, anyja Turcsányi Karolin, öccse Forinyák Géza mártír joghallgató.

A gimnázium négy osztályát szülővárosában végezte; azután 1849 októberében a bécsi mérnökkari akadémiába lépett és 1855 augusztusában 2. osztályú hadnaggyá nevezték ki az I. számú Ferenc József vértes ezredhez. 1858 szeptemberében a hadi iskolába vették föl. 1859-ben 1. osztályú hadnaggyá, 1860 májusában főhadnaggyá, a következő hónapban pedig másodosztályú századossá nevezték ki és bekerült a vezérkarba. 1862-ben Olaszországból a bécsi főhadparancsnoksághoz helyezték át. 1864-ben, miután nősülésre engedélyt nem kapott, áthelyeztette magát a 8. huszárezredhez, szintén ez évben nevezték ki első osztályú századossá. Az 1866-ban a poroszok ellen folyt hadjárat alatt az északi hadsereg 2. számú gróf Westphalenről nevezett  lovasdandárjánál vezérkari tisztként küzdötte végig. A hadjárat után visszatért ezredéhez és századát átvette. 1869 július 1-jén a honvédlovassághoz helyezték át és a hadügyminisztérium I. ügyosztályába osztották be. 1870 novemberében őrnagyi kinevezést kapott és a budapesti lovasosztály parancsnoka lett. 1871 aprilisától októberig Vácon térparancsnok volt; azután ismét lovasosztály parancsnok. 1872 januártól szeptemberig a központi lovasiskola parancsnoka, 1872 szeptembertől 1875 októberig a Ludovika Akadémiának az aligazgatója volt, ahol a hadászatot tanított. 1874-ben alezredessé nevezték ki, 1877 májusig az 5. honvédkerületi parancsnokság segédtisztje. 1877. május elsején nevezik ki ezredesnek. 1882 februárig a 81., később a 79. gyalogdandár parancsnoka. 1882 novemberében a honvédelmi minisztérium I. ügyosztályának vezetőjévé nevezték ki és 1883. január 1-jén vezérőrnagyi kinevezést kapott. 1885 augusztusában helyettes, 1887 novemberében pedig a IV. pozsonyi honvédkerület parancsnoka lett altábornagyi ranggal. 1889. december 12-én József főherceg adlátusává nevezték ki, mely állásáról 1899. május elsejei nyugdíjazásával mondott le. Ezután lett a főrendiház tagja maradt egészen haláláig.

1892-ben valóságos belső titkos tanácsossá nevezték ki. 1894-ben a Lipót-rend lovagkeresztjével tüntették ki és a 86. számú gyalogezred tulajdonosává tették. 1897-ben kapta meg a Vaskorona-rend első osztályát és a porosz Vörös Sas-rend nagy keresztjét.

Írásai
Cikkei a Ludovika Akadémia Közlönyében (1874. A lovasságnak a hadműködések alatti alkalmazásáról, Egyszerű hadászati megkerülésekről és oldalállásokról, I. Napoleon és a legujabb idők hadjárata, Az 1874. évi Alcsúth táján tartott honvédségi őszi gyakorlatokról, Első Napoleon emlékiratairól, stb.)

Munkája
 Hadászat (Pest, 1872), mely a hazai katonai szakirodalom első magyar nyelvű kézikönyve

Jegyzetek

Források

 
 
 Magyar életrajzi index (1) Petőfi Irodalom Múzeum
 Magyar életrajzi index (2) Petőfi Irodalom Múzeum
 Sturm Albert, szerk.: Országgyülési almanach 1901–1906. Budapest, 1901., 150-151. oldal

További információk

 
 Révai nagy lexikona. Bp., Révai, 1911-. 
 Új Idők lexikona. Bp., Singer és Wolfner, 1936-1942.

1837-ben született személyek
1906-ban elhunyt személyek
Pestiek
Magyar hadtudósok
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
Forinyák Gyula , teljes nevén : Forinyák Gyula Károly József ( Pest , május – Budapest , április ) császári és királyi altábornagy , titkos tanácsos , főrend . Pályafutása Apja , Forinyák János ügyvéd volt , anyja Turcsányi Karolin , öccse Forinyák Géza mártír joghallgató . A gimnázium négy osztályát szülővárosában végezte ; azutánoktóberében a bécsi mérnökkari akadémiába lépett ésaugusztusában osztályú hadnaggyá nevezték ki az I. számú Ferenc József vértes ezredhez.szeptember ében a hadi iskolába vették föl.ben osztályú hadnaggyá, májusában főhadnaggyá , a következő hónapban pedig másodosztályú századossá nevezték ki és bekerült a vezérkarba.ben Olaszországból a bécsi főhadparancsnoksághoz helyezték át.ben , miután nősülésre engedélyt nem kapott , áthelyeztette magát a huszárezredhez , szintén ez évben nevezték ki első osztályú századossá . Azban a poroszok ellen folyt hadjárat alatt az északi hadsereg számú gróf Westphalenről nevezett lovasdandárjánál vezérkari tisztként küzdötte végig . A hadjárat után visszatért ezredéhez és századát átvette.júliusjén a honvédlovassághoz helyezték át és a hadügyminisztérium I. ügyosztályába osztották be.november ében őrnagyi kinevezést kapott és a budapesti lovasosztály parancsnoka lett.aprilis ától októberig Vácon térparancsnok volt ; azután ismét lovasosztály parancsnok.janu ártól szeptemberig a központi lovasiskola parancsnoka, szeptembertőloktóberig a Ludovika Akadémiának az aligazgatója volt , ahol a hadászatot tanított.ben alezredessé nevezték ki,májusig az honvédkerületi parancsnokság segédtisztje. május elsején nevezik ki ezredesnek.febru árig a , később a gyalogdandár parancsnoka.november ében a honvédelmi minisztérium I. ügyosztályának vezetőjévé nevezték ki és januárjén vezérőrnagyi kinevezést kapott.augusztus ában helyettes, novemberében pedig a IV . pozsonyi honvédkerület parancsnoka lett altábornagyi ranggal. decemberén József főherceg adlátusává nevezték ki , mely állásáról május elsejei nyugdíjazásával mondott le . Ezután lett a főrendiház tagja maradt egészen haláláig . 1892-ben valóságos belső titkos tanácsossá nevezték ki.ben a Lipót-rend lovagkeresztjével tüntették ki és a számú gyalogezred tulajdonosává tették.ben kapta meg a Vaskorona-rend első osztályát és a porosz Vörös Sas-rend nagy keresztjét . Írásai Cikkei a Ludovika Akadémia Közlönyében A lovasságnak a hadműködések alatti alkalmazásáról , Egyszerű hadászati megkerülésekről és oldalállásokról , I. Napoleon és a legujabb idők hadjárata , Az évi Alcsúth táján tartott honvédségi őszi gyakorlatokról , Első Napoleon emlékiratairól , stb . ) Munkája Hadászat ( Pest , mely a hazai katonai szakirodalom első magyar nyelvű kézikönyve Jegyzetek Források Magyar életrajzi indexPetőfi Irodalom Múzeum Magyar életrajzi indexPetőfi Irodalom Múzeum Sturm Albert , szerk . : Országgyülési almanach1906 . Budapest , , oldal További információk Révai nagy lexikona . Bp. , Révai , . Új Idők lexikona . Bp. , Singer és Wolfner , 1837-ben született személyek 1906-ban elhunyt személyek Pestiek Magyar hadtudósok Magyar egyetemi , főiskolai oktatók