Edwin G. Krebs
Edwin Gerhard Krebs (Lansing, Iowa, 1918. június 6. – Seattle, Washington, 2009. december 21.) amerikai biokémikus. 1992-ben munkatársával, Edmond H. Fischerrel közösen elnyerte az orvostudományi Nobel-díjat, mert felfedezték a fehérjék foszforilálásának a sejtműködés szabályozásában játszott alapvető szerepét.

Tanulmányai
Edwin G. Krebs 1918. június 6-án született az Iowa állambeli kisvárosban, Lansingben. Apja William Carl Krebs presbiteriánus lelkész, anyja Louisa Helena Stegeman volt; Edwin volt négy gyermekük közül a harmadik. A család többször is költözött, Edwin gyermekkora nagy részét az illinois-beli Greenville-ben töltötte. 1933-ban apja váratlanul meghalt és a család Urbanába költözött, ahol a két idősebb fiútestvér már az Illinois-i Egyetem hallgatója volt. Jelentős anyagi nehézségek mellett (minden családtag másodállásokat vállalt, házuk egy részét kiadták) Edwin elvégezte a helyi középiskolát, majd 1940-re az egyetemet is, ahol fő tantárgya a szerves kémia volt.

Tanulmányait a St. Louis-i Washington Egyetem orvosi szakán folytatta, ahol bekapcsolódott Carl és Gerty Cori munkatársának, Arda A. Greennek a kutatómunkájába. Coriék Nobel-díjas házaspár voltak, akik a Washington Egyetemen folytatták enzimológiai és szénhidrátanyagcserét illető kutatásaikat. Green többek között a foszforiláz enzimmel foglalkozott, amely foszfátcsoportokat helyezett el (vagy szedett le) bizonyos fehérjékre. Krebs 1943-ban megkapta orvosi diplomáját, majd nyolc hónapig a St. Louis-i Barnes Kórházban volt rezidens. Miután befejezte orvosi képzését, Krebs jelentkezett a haditengerészetnél és a második világháborút katonaorvosként szolgálta végig. 1946-ban leszerelt és szerette volna folytatni orvosi működését, de a kórházban nem volt hely, ezért – akkor még ideiglenesnek gondolt módon – jelentkezett PhD képzésre a Cori házaspárhoz. Témája korábbi munkájához kapcsolódott, a nyúlizomból nyert foszforiláz protaminra gyakorolt hatását tanulmányozta. 1948-ban megszerezte a PhD fokozatot és elfogadta a seattle-i Washingtoni Egyetem biokémiai tanszékvezetőjének, Hans Neurathnak az állásajánlatát.

Kutatásai
A seattle-i kutatócsoport enzimológiával és proteinkémiával foglalkozott. Krebs már korábban megfigyelte, hogy az enzimek egy részének van aktív és inaktív formája, de nem volt ismert, hogy mi végzi a ki- és bekapcsolást. 1950-ben közös munkába fogott az egyetemre akkor érkezett svájci kutatóval, Edmond H. Fischerrel, aki burgonyából izolált foszforilázzal dolgozott korábban. A nyúlból és burgonyából kivont enzim különbségeinek okát nem sikerült feltárniuk, de felfedezték, hogy az enzimek aktivitását befolyásolja saját maguk foszforilált állapota. Egy protein kináz nevű enzim az adenozin-trifoszfátról (ATP) egy foszfátcsoportot visz át az adott enzimre, mire annak konformációja megváltozik és aktív állapotba kerül; ráadásul ez a folyamat megfordítható, a foszfátcsoport eltávolítsa révén az enzim kikapcsol.

A későbbiekben kiderült, hogy a foszforilációs módszer általános a sejt működésének szabályozásában és Krebs és Fischer eredményeinek hatalmas jelentősége van a biokémiai és molekuláris biológiai kutatásokban. Ennek alapján dolgozták ki a ciklosporin foszforilációt gátló gyógyszert is.

Fehérjefoszforilációs kutatásain kívül Krebs tanulmányozta a szignál-transzdukciót és a szénhidrátanyagcserét is.

1968-ban Krebs Seattle-ből átment a Davisi Kaliforniai Egyetemre, ahol a kémia professzora és a biokémiai tanszék vezetője lett. Itt 1977-ig maradt, amikor visszatért a Washingtoni Egyetemre a farmakológiai tanszék vezetőjeként. 1977 és 1983 között Howard Hughes Medical Institute számára is dolgozott.

Díjai   
Edwin G. Krebs és Edmond H. Fischer 1992-ben közösen megkapta az orvostudományi Nobel-díjat a fehérjék foszforilációját érintő felfedezéseikért. Ezenkívül Krebs 1988-ban Passano-díjat, 1989-ben orvostudományi alapkutatásért járó Albert Lasker-díjat, 1991-ben pedig Robert A. Welch-díjat kapott.

Családja
Edwin G. Krebs 1945-ben vette feleségül Virginia Deedy Frenchet. Házasságukból három gyermek született, Sally, Robert és Martha Krebs.

Edwin G. Krebs 2009. december 21-én halt meg szívbetegsége miatt, 91 éves korában.

Jegyzetek

Források
Edwin G. Krebs – Biographical NobelPrize.org
Edwin G. Krebs Notable Names Database
 Edwin G. Krebs Biography (1918-) faqs.org
Edwin Krebs Dies at 91; Discovered a Crucial Bodily Process  The New York Times December 24, 2009 

Amerikai Nobel-díjasok
Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok
1918-ban született személyek
2009-ben elhunyt személyek
Albert Lasker-díjasok
Amerikai egyetemi, főiskolai oktatók
Amerikai biokémikusok
Edwin Gerhard Krebs ( Lansing , Iowa , június – Seattle , Washington , december ) amerikai biokémikus.ben munkatársával , Edmond H. Fischerrel közösen elnyerte az orvostudományi Nobel-díjat , mert felfedezték a fehérjék foszforilálásának a sejtműködés szabályozásában játszott alapvető szerepét . Tanulmányai Edwin G. Krebs júniusán született az Iowa állambeli kisvárosban , Lansingben . Apja William Carl Krebs presbiteriánus lelkész , anyja Louisa Helena Stegeman volt ; Edwin volt négy gyermekük közül a harmadik . A család többször is költözött , Edwin gyermekkora nagy részét az illinois-beli Greenville-ben töltötte.ban apja váratlanul meghalt és a család Urbanába költözött , ahol a két idősebb fiútestvér már az Illinois-i Egyetem hallgatója volt . Jelentős anyagi nehézségek mellett ( minden családtag másodállásokat vállalt , házuk egy részét kiadták ) Edwin elvégezte a helyi középiskolát , majdre az egyetemet is , ahol fő tantárgya a szerves kémia volt . Tanulmányait a St . Louis-i Washington Egyetem orvosi szakán folytatta , ahol bekapcsolódott Carl és Gerty Cori munkatársának , Arda A . Greennek a kutatómunkájába . Coriék Nobel-díjas házaspár voltak , akik a Washington Egyetemen folytatták enzimológiai és szénhidrátanyagcserét illető kutatásaikat . Green többek között a foszforiláz enzimmel foglalkozott , amely foszfátcsoportokat helyezett el ( vagy szedett le ) bizonyos fehérjékre . Krebsban megkapta orvosi diplomáját , majd nyolc hónapig a St . Louis-i Barnes Kórházban volt rezidens . Miután befejezte orvosi képzését , Krebs jelentkezett a haditengerészetnél és a második világháborút katonaorvosként szolgálta végig.ban leszerelt és szerette volna folytatni orvosi működését , de a kórházban nem volt hely , ezért – akkor még ideiglenesnek gondolt módon – jelentkezett PhD képzésre a Cori házaspárhoz . Témája korábbi munkájához kapcsolódott , a nyúlizomból nyert foszforiláz protaminra gyakorolt hatását tanulmányozta.ban megszerezte a PhD fokozatot és elfogadta a seattle-i Washingtoni Egyetem biokémiai tanszékvezetőjének , Hans Neurathnak az állásajánlatát . Kutatásai A seattle-i kutatócsoport enzimológiával és proteinkémiával foglalkozott . Krebs már korábban megfigyelte , hogy az enzimek egy részének van aktív és inaktív formája , de nem volt ismert , hogy mi végzi a ki- és bekapcsolást.ben közös munkába fogott az egyetemre akkor érkezett svájci kutatóval , Edmond H. Fischerrel , aki burgonyából izolált foszforilázzal dolgozott korábban . A nyúlból és burgonyából kivont enzim különbségeinek okát nem sikerült feltárniuk , de felfedezték , hogy az enzimek aktivitását befolyásolja saját maguk foszforilált állapota . Egy protein kináz nevű enzim az adenozin-trifoszfátról ( ATP ) egy foszfátcsoportot visz át az adott enzimre , mire annak konformációja megváltozik és aktív állapotba kerül ; ráadásul ez a folyamat megfordítható , a foszfátcsoport eltávolítsa révén az enzim kikapcsol . A későbbiekben kiderült , hogy a foszforilációs módszer általános a sejt működésének szabályozásában és Krebs és Fischer eredményeinek hatalmas jelentősége van a biokémiai és molekuláris biológiai kutatásokban . Ennek alapján dolgozták ki a ciklosporin foszforilációt gátló gyógyszert is . Fehérjefoszforilációs kutatásain kívül Krebs tanulmányozta a szignál-transzdukciót és a szénhidrátanyagcserét is . 1968-ban Krebs Seattle-ből átment a Davisi Kaliforniai Egyetemre , ahol a kémia professzora és a biokémiai tanszék vezetője lett . Ittig maradt , amikor visszatért a Washingtoni Egyetemre a farmakológiai tanszék vezetőjeként.ésközött Howard Hughes Medical Institute számára is dolgozott . Díjai Edwin G. Krebs és Edmond H. Fischerben közösen megkapta az orvostudományi Nobel-díjat a fehérjék foszforilációját érintő felfedezéseikért . Ezenkívül Krebsban Passano-díjat, ben orvostudományi alapkutatásért járó Albert Lasker-díjat, ben pedig Robert A . Welch-díjat kapott . Családja Edwin G. Krebsben vette feleségül Virginia Deedy Frenchet . Házasságukból három gyermek született , Sally , Robert és Martha Krebs . Edwin G. Krebs decemberén halt meg szívbetegsége miatt,éves korában . Jegyzetek Források Edwin G. Krebs – Biographical NobelPrize.org Edwin G. Krebs Notable Names Database Edwin G. Krebs Biography ) faqs.org Edwin Krebs Dies at Discovered a Crucial Bodily Process The New York Times December Amerikai Nobel-díjasok Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok 1918-ban született személyek 2009-ben elhunyt személyek Albert Lasker-díjasok Amerikai egyetemi , főiskolai oktatók Amerikai biokémikusok