Perušić Benkovački
Perušić Benkovački falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Benkovachoz tartozik.

Fekvése
Zárától légvonalban 35, közúton 49 km-re délkeletre, községközpontjától 3 km-re délkeletre Dalmácia északi részén, Ravni kotar területén fekszik. Két részre, Gornji és Donji Perušićra oszlik. Gornji Perušić a Benkovac felé vezető aszfaltos út két oldalán található. A falu alatt délnyugatra szőlők, szántóföldek és legelők terülnek el, míg felette északkeletre magasabban fekvő sziklás terület található lakóházakkal. Három közkútja van Peruškovac, Pilipovac és Blainovac.

Története
Perušić a település feletti domináns magaslaton épített várról, az pedig egykori birtokosáról a Perušić nemzetségről kapta a nevét. A neves horvát történész Vjekoslav Klaić szerint a várat valószínűleg Fráter György sógorának Perusics Gáspárnak az őse építtette a 14. vagy a 15. században amikor ez a térség a Magyar Királyság és a Velencei Köztársaság határvidéke volt. A török terjeszkedés idején a végvári rendszer része volt. A vár 1527-ben a mohácsi csata után került török kézre és 1683-ig megszállás alatt volt. A török kiűzése után előbb szerbek költöztek be, majd nem sokkal ezután a bruškai Zrilić családnak engedték át. A második világháború idején az usztasák egyik fő támaszpontja volt ezért a háború végén bosszúból a partizánok földig rombolták. A falu már a középkorban is létezett. Szent György tiszteletére szentelt régi templomát a 12. vagy a 13. században építették. Ez a templom még ma is áll a plébániaház mellett. Perušić plébániáját és Szűz Mária tiszteletére szentelt templomát 1449-ben említik először. A kis középkori plébániából a 16–17. századra e vidék egyik legjelentősebb plébániája lett, amelyhez több mint harminc falu tartozott. A templom átvészelte a török uralmat is, utána a visszatérő lakosság megújította. A török kiűzése után a falu 1797-ig a Velencei Köztársaság része volt. Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg. 1806-ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 167, 1910-ben 454 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején 1941-ben a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került. Az 1943. szeptemberi olasz kapituláció után visszatért Horvátországhoz, majd újra Jugoszlávia része lett. 1991-ben lakosságának 73 százaléka horvát, 27 százaléka szerb nemzetiségű volt. 1991 folyamán szerb lakói csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz és a település szerb igazgatás alá került. Plébániatemplomát, amely még a török időket is átvészelte, a szerbek földig rombolták. 1995 augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a horvát hadsereg. Szerb lakói elmenekültek, és azóta is csak nagyon kevesen tértek vissza. A településnek 2011-ben 153 lakosa volt, akik főként mezőgazdasággal és állattartással foglalkoztak.

Lakosság

Nevezetességei
Szent György tiszteletére szentelt középkori temploma a mai plébániatemplommal átellenben a falut átszelő út túloldalán áll. Perušić első, legrégibb plébániatemplom a 12. vagy a 13. században épült. 1806-ban megújították. A két világháború között jelentős átalakításon esett át, mely során új bejáratot építettek hozzá. A délszláv háború során kifosztották, berendezése megsemmisült. A nemrég történt megújítás során visszaállították eredeti állapotába. A munkálatokat régészeti feltárás előzte meg. A templom boltozott, bejárata felett pengefalú harangtorony áll. Belső falait szépen kidolgozott boltívek és lizénák tagolják.
A Szent György templom falára támaszkodva építették a régi plébániaházat, amely ma már más funkciót lát el, mivel helyette időközben új plébánia épült. A régi plébániát 1729-ben építették valószínűleg a középkori plébánia helyére, melyet a Szent György templommal egy időben építettek.
Perušić vára, illetve ami megmaradt belőle a falu belterületének keleti szélén egy magaslaton található. Első említése a falu plébániatemplomával együtt 1449-ben történt. Ez alapján építését a 14.-15. századra teszik. Egészen 1944-ig megőrizte eredeti formáját, amikor a partizánok lerombolták. Ma csak a főfalak maradványai látszanak. A vár négyszög alaprajzú volt, sarkain négyszögletes tornyokkal, míg a középső részen 18 méter magas hengeres torony állt. A falakon belül a délkeleti részen négyszögletes lakótorony maradványai is találhatók.
A vár közelében a temetőben találhatók az egykori Nagyboldogasszony plébániatemplom maradványai. A templom 1449-ben már állt. Eredetileg gótikus stílusban épült, 1684-ben átépítették, a 18. században megújították és hajóját meghosszabbították. Ekkor készült el a homlokzat a félköríves ablakokkal és a harangtoronnyal. Egyhajós épület volt négyszögletes apszissal, csúcsos boltívekkel. Barokk oltárának képét 1845-ben festették és Mária mennybevételét ábrázolta. Homlokzati domborműves címere a paradicsomi kertet ábrázolta a tiltott fával és a kígyóval. A fától balra „G”, jobbra „P” betű volt látható, melyek valószínűleg egykori urának Perusics Gáspárnak a kezdőbetűi. A délszláv háború idején 1991-ben a szerbek robbantották fel. A templomból mindössze az egykori járólapok, a keresztelőmedence és szentély falának darabjai maradtak fenn.
A falu új Nagyboldogasszony plébániatemploma 2006-ban épült. Egyhajós épület kőből faragott oltárral és ambóval. Mellette áll a harangtorony benne két haranggal. A templomot 2006. december 10-én szentelte fel Ivan Prenđa zárai érsek.

Jegyzetek

Források
 Benkovački kraj kroz vjekove Benkovac, 1987. YU

További információk
 Benkovac község hivatalos oldala 
 Benkovac turisztikai egyesületének honlapja 
 A zárai érsekség honlapja 

Zára megye települései
Perušić Benkovački falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Benkovachoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalban közútonkm-re délkeletre , községközpontjátólkm-re délkeletre Dalmácia északi részén , Ravni kotar területén fekszik . Két részre , Gornji és Donji Perušićra oszlik . Gornji Perušić a Benkovac felé vezető aszfaltos út két oldalán található . A falu alatt délnyugatra szőlők , szántóföldek és legelők terülnek el , míg felette északkeletre magasabban fekvő sziklás terület található lakóházakkal . Három közkútja van Peruškovac , Pilipovac és Blainovac . Története Perušić a település feletti domináns magaslaton épített várról , az pedig egykori birtokosáról a Perušić nemzetségről kapta a nevét . A neves horvát történész Vjekoslav Klaić szerint a várat valószínűleg Fráter György sógorának Perusics Gáspárnak az őse építtette a vagy a században amikor ez a térség a Magyar Királyság és a Velencei Köztársaság határvidéke volt . A török terjeszkedés idején a végvári rendszer része volt . A várben a mohácsi csata után került török kézre ésig megszállás alatt volt . A török kiűzése után előbb szerbek költöztek be , majd nem sokkal ezután a bruškai Zrilić családnak engedték át . A második világháború idején az usztasák egyik fő támaszpontja volt ezért a háború végén bosszúból a partizánok földig rombolták . A falu már a középkorban is létezett . Szent György tiszteletére szentelt régi templomát a vagy a században építették . Ez a templom még ma is áll a plébániaház mellett . Perušić plébániáját és Szűz Mária tiszteletére szentelt templomátben említik először . A kis középkori plébániából a17. századra e vidék egyik legjelentősebb plébániája lett , amelyhez több mint harminc falu tartozott . A templom átvészelte a török uralmat is , utána a visszatérő lakosság megújította . A török kiűzése után a faluig a Velencei Köztársaság része volt . Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg.ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idejénben a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került . Az szeptemberi olasz kapituláció után visszatért Horvátországhoz , majd újra Jugoszlávia része lett.ben lakosságánakszázaléka horvát, százaléka szerb nemzetiségű volt.folyam án szerb lakói csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz és a település szerb igazgatás alá került . Plébániatemplomát , amely még a török időket is átvészelte , a szerbek földig rombolták.augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a horvát hadsereg . Szerb lakói elmenekültek , és azóta is csak nagyon kevesen tértek vissza . A településnekbenlakosa volt , akik főként mezőgazdasággal és állattartással foglalkoztak . Lakosság Nevezetességei Szent György tiszteletére szentelt középkori temploma a mai plébániatemplommal átellenben a falut átszelő út túloldalán áll . Perušić első , legrégibb plébániatemplom a vagy a században épült.ban megújították . A két világháború között jelentős átalakításon esett át , mely során új bejáratot építettek hozzá . A délszláv háború során kifosztották , berendezése megsemmisült . A nemrég történt megújítás során visszaállították eredeti állapotába . A munkálatokat régészeti feltárás előzte meg . A templom boltozott , bejárata felett pengefalú harangtorony áll . Belső falait szépen kidolgozott boltívek és lizénák tagolják . A Szent György templom falára támaszkodva építették a régi plébániaházat , amely ma már más funkciót lát el , mivel helyette időközben új plébánia épült . A régi plébániátben építették valószínűleg a középkori plébánia helyére , melyet a Szent György templommal egy időben építettek . Perušić vára , illetve ami megmaradt belőle a falu belterületének keleti szélén egy magaslaton található . Első említése a falu plébániatemplomával együttben történt . Ez alapján építését a-15. századra teszik . Egészenig megőrizte eredeti formáját , amikor a partizánok lerombolták . Ma csak a főfalak maradványai látszanak . A vár négyszög alaprajzú volt , sarkain négyszögletes tornyokkal , míg a középső részenméter magas hengeres torony állt . A falakon belül a délkeleti részen négyszögletes lakótorony maradványai is találhatók . A vár közelében a temetőben találhatók az egykori Nagyboldogasszony plébániatemplom maradványai . A templomben már állt . Eredetileg gótikus stílusban épült,ben átépítették , a században megújították és hajóját meghosszabbították . Ekkor készült el a homlokzat a félköríves ablakokkal és a harangtoronnyal . Egyhajós épület volt négyszögletes apszissal , csúcsos boltívekkel . Barokk oltárának képétben festették és Mária mennybevételét ábrázolta . Homlokzati domborműves címere a paradicsomi kertet ábrázolta a tiltott fával és a kígyóval . A fától balra „ G” , jobbra „ P” betű volt látható , melyek valószínűleg egykori urának Perusics Gáspárnak a kezdőbetűi . A délszláv háború idejénben a szerbek robbantották fel . A templomból mindössze az egykori járólapok , a keresztelőmedence és szentély falának darabjai maradtak fenn . A falu új Nagyboldogasszony plébániatemplomaban épült . Egyhajós épület kőből faragott oltárral és ambóval . Mellette áll a harangtorony benne két haranggal . A templomot decemberén szentelte fel Ivan Prenđa zárai érsek . Jegyzetek Források Benkovački kraj kroz vjekove Benkovac , YU További információk Benkovac község hivatalos oldala Benkovac turisztikai egyesületének honlapja A zárai érsekség honlapja Zára megye települései