Herzfeld Viktor
Herzfeld Viktor lovag (Herzfeld Győző, németül Victor/Viktor Emmerich [1874-től Ritter von] Herzfeld) (Pozsony, 1856. október 8. – Budapest, 1919. február 19.) zeneszerző, hegedűművész, karmester, zenekritikus, a budapesti Zeneakadémia tanára.

Élete
Zsidó családból származott. Édesapja, az 1874-ben lovagi címet kapott Josef Herzfeld (1836–89) a Foncière biztosítótársaság bécsi igazgatója volt. Édesanyja Amalia Winter (1836–1909).

1875 és 1879 között jogot tanult Bécsben, mellette zenét a Gesellschaft der Musikfreunde konzervatóriumában. Hegedűtanára az idősebb Josef Hellmesber volt. 1880-ban mindkét tárgyból I. díjat kapott.

Az 1881–82-tes évadban Linzben, a következőben Lipcsében volt színházi karmester. Szerzeményeiért 1884-ben elnyerte a bécsi zenebarátok egyletének Beethoven-díját. Berlinben Eduard Grellnél és Friedrich Kielnél zeneszerző-mesterképzésben vett részt.

1886-ban költözött Budapestre. 1888-tól tanított a Zeneakadémián, előbb zeneelméletet, -esztétikát és -történetet, majd 1908-ban, Hans Koessler nyugdíjba vonulásakor megkapta a zeneszerzés tanszak vezetését. 1907-ben Ünnepi indulót írt az intézmény új épületének felavatása alkalmából.

Aktívan bekapcsolódott a magyar főváros zenei életébe. Közreműködött Brahms pesti koncertjein. Tagja lett a Hubay–Popper-vonósnégyesnek, a II. hegedű szólamát játszotta 1889-ig (1897 és '99 között ismét csatlakozott az együtteshez).

1887-ben keresztény hitre tért. Idővel megtanult magyarul is. 1907-ben Huszka Jenő felkérésére elfogadta a Magyar Szövegírók, Zeneszerzők és Zeneműkiadók Szövetkezetének (a mai Artisjus elődjének) elnöki posztját, s ezt 1918-ig megtartotta, akkor Hubaynak adta át. Budapesti időszakában jelentős kritikusi tevékenységet folytatott a helyi német sajtóban: 1888 és '90 között a Neues Pester Journal, 1907–08-ban a Pester Lloyd munkatársa volt. Utolsó éveiben sokat betegeskedett, tanítványait is csak otthonában tudta fogadni.

Zömmel kiadatlan szerzeményei (zenekari művek, dalok stb.) mára feledésbe merültek. Tankönyve, A fúga 1913-ban jelent meg.

Művei

Zeneművek
 Két románc (hegedűre és zenekarra, 1879)
 Lustspielouvertüre (1884)
 Capriccio (az előbbi átdolgozása, 1896)
 Frühlingsidyll (1897)
 Szerenád (vonószenekarra, 1900, átdolgozott változat 1919)
 Ünnepi induló (1907)

Tankönyv
 A fuga. Budapest, 1913. Rozsnyai Károly Könyv- és Zenemű-Kiadó

Tanulmány
 Robert Volkmann (1815–1883) = The New Musical Quarterly, 1915. július 1.

Jeles tanítványai

 Ábrahám Pál
 Balogh Ernő
 Böhme Oskar
 Buttykay Ákos
 Demény Dezső
 Fleischer Antal
 Huszka Jenő
 Kardos István
 Kósa György
 Krasznai (Krausz) Mihály

 Kutor Ferenc
 Lajtha László
 Molnár Antal
 Pikéthy Tibor
 Radnai Miklós
 Szenkár Jenő
 Telmányi Emil
 Tóth Árpád
 Veress Gábor
 Zsizsmann Rezső

Jegyzetek

Források 
 Brockhaus–Riemann zenei lexikon. Szerk. Boronkay Antal Budapest, 1984. Zeneműkiadó. 2. köt. 
 Kodály Zoltán: Herzfeld Viktor. 1856. október 8.–1919. február 20. = uő: Visszatekintés. Sajtó alá rend. ... Bónis Ferenc. 3. kiad. Budapest, 1982. Zeneműkiadó. II. köt. 382–383. l. 
Családfája a geni.com-on
A Zeneakadémia honlapján Csanda Mária írása
Oesterreichisches Musiklexikon
Magyar zsidó lexikon
Das Neue Musik-Lexikon nach dem Dictionary of Modern Music and Musicians

Magyar hegedűsök
Magyar zeneszerzők
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
Zsidó származású magyarok
Pozsonyiak
1856-ban született személyek
1919-ben elhunyt személyek
Magyar zenekritikusok
Herzfeld Viktor lovag ( Herzfeld Győző , németül Victor/Viktor Emmerich [ 1874-től Ritter von ] Herzfeld ) ( Pozsony , október – Budapest , február ) zeneszerző , hegedűművész , karmester , zenekritikus , a budapesti Zeneakadémia tanára . Élete Zsidó családból származott . Édesapja , azben lovagi címet kapott Josef Herzfeld89 ) a Foncière biztosítótársaság bécsi igazgatója volt . Édesanyja Amalia Winter1909 ) . 1875 ésközött jogot tanult Bécsben , mellette zenét a Gesellschaft der Musikfreunde konzervatóriumában . Hegedűtanára az idősebb Josef Hellmesber volt.ban mindkét tárgyból I. díjat kapott . Az82-tes évadban Linzben , a következőben Lipcsében volt színházi karmester . Szerzeményeiértben elnyerte a bécsi zenebarátok egyletének Beethoven-díját . Berlinben Eduard Grellnél és Friedrich Kielnél zeneszerző-mesterképzésben vett részt . 1886-ban költözött Budapestre.tól tanított a Zeneakadémián , előbb zeneelméletet , -esztétikát és -történetet , majdban , Hans Koessler nyugdíjba vonulásakor megkapta a zeneszerzés tanszak vezetését.ben Ünnepi indulót írt az intézmény új épületének felavatása alkalmából . Aktívan bekapcsolódott a magyar főváros zenei életébe . Közreműködött Brahms pesti koncertjein . Tagja lett a Hubay–Popper-vonósnégyesnek , a II. hegedű szólamát játszottaigés '99 között ismét csatlakozott az együtteshez ) . 1887-ben keresztény hitre tért . Idővel megtanult magyarul is.ben Huszka Jenő felkérésére elfogadta a Magyar Szövegírók , Zeneszerzők és Zeneműkiadók Szövetkezetének ( a mai Artisjus elődjének ) elnöki posztját , s eztig megtartotta , akkor Hubaynak adta át . Budapesti időszakában jelentős kritikusi tevékenységet folytatott a helyi német sajtóban: és '90 között a Neues Pester Journal,08-ban a Pester Lloyd munkatársa volt . Utolsó éveiben sokat betegeskedett , tanítványait is csak otthonában tudta fogadni . Zömmel kiadatlan szerzeményei ( zenekari művek , dalok stb. ) mára feledésbe merültek . Tankönyve , A fúgaban jelent meg . Művei Zeneművek Két románc ( hegedűre és zenekarra , Lustspielouvertüre Capriccio ( az előbbi átdolgozása , Frühlingsidyll Szerenád ( vonószenekarra , átdolgozott változat Ünnepi induló Tankönyv A fuga . Budapest , Rozsnyai Károly Könyv- és Zenemű-Kiadó Tanulmány Robert Volkmann1883 ) = The New Musical Quarterly , július Jeles tanítványai Ábrahám Pál Balogh Ernő Böhme Oskar Buttykay Ákos Demény Dezső Fleischer Antal Huszka Jenő Kardos István Kósa György Krasznai ( Krausz ) Mihály Kutor Ferenc Lajtha László Molnár Antal Pikéthy Tibor Radnai Miklós Szenkár Jenő Telmányi Emil Tóth Árpád Veress Gábor Zsizsmann Rezső Jegyzetek Források Brockhaus–Riemann zenei lexikon . Szerk . Boronkay Antal Budapest , Zeneműkiadó. köt . Kodály Zoltán : Herzfeld Viktor. október–1919. február = uő : Visszatekintés . Sajtó alá rend. \ . . . Bónis Ferenc. kiad . Budapest , Zeneműkiadó . II. köt.383. l . Családfája a geni.com -on A Zeneakadémia honlapján Csanda Mária írása Oesterreichisches Musiklexikon Magyar zsidó lexikon Das Neue Musik-Lexikon nach dem Dictionary of Modern Music and Musicians Magyar hegedűsök Magyar zeneszerzők Magyar egyetemi , főiskolai oktatók Zsidó származású magyarok Pozsonyiak 1856-ban született személyek 1919-ben elhunyt személyek Magyar zenekritikusok