Wet Tropics Nemzeti Park
A Wet Tropics Nemzeti Park ausztrál világörökségi helyszín nagyjából 8 940 km² trópusi esőerdőt foglal magában és végighúzódik a Nagy-Vízválasztó-hegység északkelet-queenslandi részén. A nemzeti park eleget tesz a természeti helyszínekkel szemben támasztott négy lehetséges követelmény mindegyikének.  A címet 1988-ban nyerte el.  A Wet Tropics Nemzeti Park 2007 májusában az Australian National Heritage List (Ausztráliai Nemzeti Örökség) tagja lett.

Az esőerdőben találhatók a földön a legnagyobb koncentrációban a primitív virágos növények családjai.  Csak Madagaszkár és Új-Kaledónia - történelmi elszigeteltségüknek köszönhetően - rendelkezik az endemikus élőlények hasonló szintű, nedves, trópusi régióival.

Földrajz

A Wet Tropics Nemzeti Park Townsville-től Cooktownig húzódik, közel párhuzamosan a Nagy Korallzátonnyal (szintén világörökségi helyszín).

Területe szaggatott.  A Nagy-Vízválasztó-hegység és számos kisebb parti terület, felföld, fennsík, hegyláb és hegyoldal határozza meg a tájat.

Az örökségi helyszín magában foglalja a queenslandi trópusi esőerdő északi szakaszát, beleértve a Daintree-esőerdőt is. Az esőerdők 16 különböző típusát azonosították itt.

A nemzeti parkban található Ausztrália legmagasabb, Wallaman Falls nevű vízesése. 13 nagyobb folyó érinti: az  Annan, a Bloomfield, a Daintree, a Barron, a Mulgrave, a Russell, a Johnstone, a Tully, a Herbert, a Burdekin, a Mitchell, a Normanby és a Palmer folyó. Ugyancsak a nemzeti park területén fekszik a Copperlode Dam, a Koombooloomba Dam és a Paluma Dam nevű duzzasztómű.

Védett területek

A terület 15%-a nemzeti parkként védett. A nemzeti parkok közül az alábbiak tartoznak a Wet Tropics Nemzeti Park területéhez:
 Barron Gorge Nemzeti Park
 Black Mountain (Kalkajaka) Nemzeti Park
 Cedar Bay Nemzeti Park
 Daintree Nemzeti Park
 Edmund Kennedy Nemzeti Park
 Girringun Nemzeti Park
 Kirrama Nemzeti Park
 Kuranda Nemzeti Park
 Wooroonooran Nemzeti Park
Van továbbá több mint 700 egyéb védett terület, köztük magántulajdonban lévők is.

1983-ban alakították meg a Wet Tropics Intéző Bizottságot. Ez a szervezet a felelős azért, hogy a helyszín eleget tegyen az Ausztrália által a világörökségi egyezményben vállalt kötelezettségeknek.  Az ügynökség 2012-ben 12 embert foglalkoztatott a queenslandi Department of Environment and Heritage Protection (Környezet- és Örökségvédelmi Minisztérium) részeként. Igazgatótanács irányítja, mely a Wet Tropics Ministerial Council (Wet Tropics Miniszteri Tanács) alá tartozik, amelybe úgy a queenslandi, mint a szövetségi kormány küld képviselőket.

Növényvilág

A helyszínen több mint 390 ritka növényfaj él, melyek közül 74 a fenyegetett fajok közé tartozik. Legalább 85 faj endemikus élőlény - azaz természetes állapotban csak ezen a területen található meg -, 13 különböző esőerdei típus és 29 mangrove, több mint bárhol máshol az országban. A földön előforduló 19 primitív virágos növénycsalád 12 tagja fellelhető a nemzeti parkban, közülük kettő kizárólag itt van jelen.  Ez legalább ötven egyedi fajt jelent, melyek endemikus jellegűek a területen.

Az orchideafélék 90 faját jegyezték fel.  A mirtuszfélék közé tartozó hatalmas, ritka Stockwellia fák csak a Wet Tropics esőerdős felföldjén nőnek. Ezek a leszármazottai az egykori Gondwana (őskontinens) nagyon hasonló, megkövesedett fajainak, melyeket az eukaliptusz-félék egyik ősének tartanak, és amelyek oly sok változatban terjedtek el mára. Ausztrália haraszt fajainak 65%-a nő itt védetten, beleértve mind a hét ősi haraszt fajt.

Állatvilág

370 madárfajt figyeltek meg a területen. Közülük 11 sehol máshol nem található meg.

A veszélyeztetett sisakos kazuár és a ritka óriás erszényesnyest a fenyegetett fajok közé tartozik, míg a pézsma-patkánykenguru egyike annak az 50 állatfajnak, melyek csak ehhez a területhez kötődnek. A pézsma-patkánykenguru azért jelentős, mert a kenguruk fejlődésének egy korai állomását reprezentálja. A ritka állatok közé tartozik még a sárgahasú erszényesmókus és az ecsetfarkú patkánykenguru.  107 emlős fajt azonosítottak. Ausztrália legritkább emlősét, a rovaerevő csőorrú denevért szintén itt fedezték fel.  Az ausztráliai rágcsálófajok negyedét szintén a nemzeti parkban találták meg.

113 féle hüllőt, köztük 24 endemikus fajt találtak a területen, és él itt 51 kétéltű faj is, melyek közül 22 ehhez a területhez kötődik. Az endemizmus magas fokának egyik oka, hogy a táj geomorfológiailag változatos, ami szigetszerű élőhelyeket eredményezett, melyeken jól megkülönböztethető alfajok jöttek létre. Néhány faj bizonyos hegyhez vagy hegycsoporthoz kötődik.

Éghajlat
A csapadék mennyisége jelentős mértékben változik a magasságtól és a tengerpart irányultságától, e két legmeghatározóbb tényezőtől függően.  Az éves csapadékátlagok 1200 és 8000 mm közé esnek.  A Cairns és Tully között húzódó legnagyobb hegyek kapják a legtöbb csapadékot, főleg az orografikus tényezők hatására. A Mount Bellenden Ker a legnedvesebb meteorológiai állomás a körzetben, más hasonlóan esős hegycsúcsok és keleti lejtők mellett.  A csapadék többsége november és április között hullik le. A területet a trópusi ciklonok sem hagyják érintetlenül.

A környezetet fenyegető veszélyek
Az alföldi cukornádtermelés bővülése komoly fenyegetést jelent a veszélyeztetett ökoszisztémára.  Részben elvesztette egybefüggő voltát és természetes vegetációja elszegényedett. Az invazív kártevő fajok más jellegű problémát jelentenek, mint az utak  és távvezetékek miatti belső töredezettség.  A rovar- és lárvafajok speciális gondot okoznak, mert néhányukat igen nehéz felfedezni. A terület egy részét elzártak a nyilvánosság elől, megelőzendő a gombakártevők behurcolását. A sisakos kazuárok gyakran válnak a közlekedési eszközök áldozataivá.

Hivatkozások

Külső hivatkozások
 Wet Tropics Management Authority oldala
 A Wet Tropics Nemzeti Park világörökségi listája

Fordítás 
 

Természeti világörökségi helyszínek
Ausztrália világörökségi helyszínei
Queensland
A Wet Tropics Nemzeti Park ausztrál világörökségi helyszín nagyjából940 km² trópusi esőerdőt foglal magában és végighúzódik a Nagy-Vízválasztó-hegység északkelet-queenslandi részén . A nemzeti park eleget tesz a természeti helyszínekkel szemben támasztott négy lehetséges követelmény mindegyikének . A címetban nyerte el . A Wet Tropics Nemzeti Parkmájusában az Australian National Heritage List ( Ausztráliai Nemzeti Örökség ) tagja lett . Az esőerdőben találhatók a földön a legnagyobb koncentrációban a primitív virágos növények családjai . Csak Madagaszkár és Új-Kaledónia - történelmi elszigeteltségüknek köszönhetően - rendelkezik az endemikus élőlények hasonló szintű , nedves , trópusi régióival . Földrajz A Wet Tropics Nemzeti Park Townsville-től Cooktownig húzódik , közel párhuzamosan a Nagy Korallzátonnyal ( szintén világörökségi helyszín ) . Területe szaggatott . A Nagy-Vízválasztó-hegység és számos kisebb parti terület , felföld , fennsík , hegyláb és hegyoldal határozza meg a tájat . Az örökségi helyszín magában foglalja a queenslandi trópusi esőerdő északi szakaszát , beleértve a Daintree-esőerdőt is . Az esőerdőkkülönböző típusát azonosították itt . A nemzeti parkban található Ausztrália legmagasabb , Wallaman Falls nevű vízesése.nagyobb folyó érinti : az Annan , a Bloomfield , a Daintree , a Barron , a Mulgrave , a Russell , a Johnstone , a Tully , a Herbert , a Burdekin , a Mitchell , a Normanby és a Palmer folyó . Ugyancsak a nemzeti park területén fekszik a Copperlode Dam , a Koombooloomba Dam és a Paluma Dam nevű duzzasztómű . Védett területek A terület-a nemzeti parkként védett . A nemzeti parkok közül az alábbiak tartoznak a Wet Tropics Nemzeti Park területéhez : Barron Gorge Nemzeti Park Black Mountain ( Kalkajaka ) Nemzeti Park Cedar Bay Nemzeti Park Daintree Nemzeti Park Edmund Kennedy Nemzeti Park Girringun Nemzeti Park Kirrama Nemzeti Park Kuranda Nemzeti Park Wooroonooran Nemzeti Park Van továbbá több mintegyéb védett terület , köztük magántulajdonban lévők is . 1983-ban alakították meg a Wet Tropics Intéző Bizottságot . Ez a szervezet a felelős azért , hogy a helyszín eleget tegyen az Ausztrália által a világörökségi egyezményben vállalt kötelezettségeknek . Az ügynökségbenembert foglalkoztatott a queenslandi Department of Environment and Heritage Protection ( Környezet- és Örökségvédelmi Minisztérium ) részeként . Igazgatótanács irányítja , mely a Wet Tropics Ministerial Council ( Wet Tropics Miniszteri Tanács ) alá tartozik , amelybe úgy a queenslandi , mint a szövetségi kormány küld képviselőket . Növényvilág A helyszínen több mintritka növényfaj él , melyek közüla fenyegetett fajok közé tartozik . Legalábbfaj endemikus élőlény - azaz természetes állapotban csak ezen a területen található meg -, különböző esőerdei típus ésmangrove , több mint bárhol máshol az országban . A földön előfordulóprimitív virágos növénycsaládtagja fellelhető a nemzeti parkban , közülük kettő kizárólag itt van jelen . Ez legalább ötven egyedi fajt jelent , melyek endemikus jellegűek a területen . Az orchideafélékfaját jegyezték fel . A mirtuszfélék közé tartozó hatalmas , ritka Stockwellia fák csak a Wet Tropics esőerdős felföldjén nőnek . Ezek a leszármazottai az egykori Gondwana ( őskontinens ) nagyon hasonló , megkövesedett fajainak , melyeket az eukaliptusz-félék egyik ősének tartanak , és amelyek oly sok változatban terjedtek el mára . Ausztrália haraszt fajainak-a nő itt védetten , beleértve mind a hét ősi haraszt fajt . Állatvilág 370 madárfajt figyeltek meg a területen . Közülüksehol máshol nem található meg . A veszélyeztetett sisakos kazuár és a ritka óriás erszényesnyest a fenyegetett fajok közé tartozik , míg a pézsma-patkánykenguru egyike annak azállatfajnak , melyek csak ehhez a területhez kötődnek . A pézsma-patkánykenguru azért jelentős , mert a kenguruk fejlődésének egy korai állomását reprezentálja . A ritka állatok közé tartozik még a sárgahasú erszényesmókus és az ecsetfarkú patkánykenguru. emlős fajt azonosítottak . Ausztrália legritkább emlősét , a rovaerevő csőorrú denevért szintén itt fedezték fel . Az ausztráliai rágcsálófajok negyedét szintén a nemzeti parkban találták meg . 113 féle hüllőt , köztükendemikus fajt találtak a területen , és él ittkétéltű faj is , melyek közülehhez a területhez kötődik . Az endemizmus magas fokának egyik oka , hogy a táj geomorfológiailag változatos , ami szigetszerű élőhelyeket eredményezett , melyeken jól megkülönböztethető alfajok jöttek létre . Néhány faj bizonyos hegyhez vagy hegycsoporthoz kötődik . Éghajlat A csapadék mennyisége jelentős mértékben változik a magasságtól és a tengerpart irányultságától , e két legmeghatározóbb tényezőtől függően . Az éves csapadékátlagokésmm közé esnek . A Cairns és Tully között húzódó legnagyobb hegyek kapják a legtöbb csapadékot , főleg az orografikus tényezők hatására . A Mount Bellenden Ker a legnedvesebb meteorológiai állomás a körzetben , más hasonlóan esős hegycsúcsok és keleti lejtők mellett . A csapadék többsége november és április között hullik le . A területet a trópusi ciklonok sem hagyják érintetlenül . A környezetet fenyegető veszélyek Az alföldi cukornádtermelés bővülése komoly fenyegetést jelent a veszélyeztetett ökoszisztémára . Részben elvesztette egybefüggő voltát és természetes vegetációja elszegényedett . Az invazív kártevő fajok más jellegű problémát jelentenek , mint az utak és távvezetékek miatti belső töredezettség . A rovar- és lárvafajok speciális gondot okoznak , mert néhányukat igen nehéz felfedezni . A terület egy részét elzártak a nyilvánosság elől , megelőzendő a gombakártevők behurcolását . A sisakos kazuárok gyakran válnak a közlekedési eszközök áldozataivá . Hivatkozások Külső hivatkozások Wet Tropics Management Authority oldala A Wet Tropics Nemzeti Park világörökségi listája Fordítás Természeti világörökségi helyszínek Ausztrália világörökségi helyszínei Queensland