RWD–13
Az RWD–13 a lengyel RWD tervezőcsoport 1935-ben kifejlesztett háromüléses, felsőszárnyas túrarepülőgépe. Ez a gép volt  az RWD legjelentősebb üzleti sikere. A hazai alkalmazás mellett több példányát exportálták is. Összesen kb. 100 darabot építettek belőle.

Története
Az RWD–13 az RWD sportrepülőgép-sorozatába illeszkedik, az RWD–6 és RWD–9 gépek továbbfejlesztésének tekinthető. Az RWD-csoportban tevékenykedő Stanisław Rogalski és Jerzy Drzewiecki tervezte a DWL varsói üzemében, a lengyel LOPP honvédelmi szervezet megrendelésére. A prototípus építéséhez egy összetört RW–6-os darabjait használták fel, így a gép típusjelzése is RWD–6bis lett volna eredetileg, bár a konstrukció jobban hasonlított az RWD–9-re. Első repülésére 1935. január 15-én került sor. 1937-ben a lengyel hadsereg is tesztelte, majd rendelt 24 darabot. A prototípustól eltérően azonban soros motort kapott, és egyszerűbb volt a szárny mechanizációja is. Jó repülő tulajdonságok jellemezték, könnyű volt vezetni, továbbá rövid fel- és leszállási úthossz jellemezte. Az alapváltozatnak is tekinthető változatból 1939-ig 85 darab készült.

Az 1930-as évek végén gép gyártási jogát eladták Jugoszláviának.

Továbbfejlesztett, nagyobb változata az ötszemélyes RWD–15 volt.

Alkalmazók

Lengyelország
A háború után Romániából egy darab, korábban SP-BMY lajstromjelű LWD-13 került vissza Lengyelországba. Ezt a gépet a lengyel külügyminisztérium használta futárrepülőgépként, új  lajstromjele SP-MSZ lett. A gépet 1955-ig használták futárfeladatokra.

A Lengyelországba visszakerült gépek 1953-ig üzemeltek. Egy darab a krakkói repülőmúzeumhoz került, ahol napjainkban is ki van állítva.

Románia
A szeptemberi lengyelországi hadjárat nyomán 23 RWD–13, öt RWD-13S és két RW-13TS gépet evakuáltak Romániába. A gépeket a román légierő vette használatba. 1941 után mindegyik a légierő mentőrepülő századához került és igen intenzíven használták a hadműveletek során mentési feladatokra. A gépek román oldalon részt vettek a Sztálingrád körüli harcoknál és a Krímben is. A háború után négy RWD–13 és egy RWD–13S gép visszakerült Lengyelországba.

Brazília
Brazília 8 darab RWD-13-ast vásárolt. Brazília volt az egyetlen dél-amerikai ország, mely vásárolt az 1930-as években lengyel gépet. Brazíliában a gépek többsége az 1960-as, 1970-es évekig üzemelt, de egy példánya még az 1990-es években is üzemképes volt.

Palesztína/Izrael

Az Aviron légitársaság 1938-ban vásárolt két RWD–13-ast.

Amerikai Egyesült Államok
1939-ben két gépet szállítottak bemutató céljára az USA-ba, a New york-i World's Fair világkiállításra. Ezek a gépek ott maradtak, megvásárolták őket és magángépként használták. Az egyik (NC20651 lajstromjelű) gép 1948-ban, a másik (NC20652) 1950-ben tört össze balesetben.

Észtország
A második világháború során egy lengyel gépet Vilniusból Észtországba evakuáltak. A gépet először az Észt Légierő használta, majd Észtország 1941-es szovjet megszállása után a gép a Vörös Hadsereg állományába került. További sorsa ismeretlen.

Források 
 Leszek Dulęba, Andrzej Glass: Samoloty RWD, Biblioteczka Skrzydlatej Polski, Wydawnictwo Kumunikacji i Łączności, Warszawa, 1983, , pp. 16–17, 114–117.

Túrarepülőgépek
Lengyel repülőgépek
Az RWD–13 a lengyel RWD tervezőcsoportben kifejlesztett háromüléses , felsőszárnyas túrarepülőgépe . Ez a gép volt az RWD legjelentősebb üzleti sikere . A hazai alkalmazás mellett több példányát exportálták is . Összesen kb.darabot építettek belőle . Története Az RWD–13 az RWD sportrepülőgép-sorozatába illeszkedik , az RWD–6 és RWD–9 gépek továbbfejlesztésének tekinthető . Az RWD-csoportban tevékenykedő Stanisław Rogalski és Jerzy Drzewiecki tervezte a DWL varsói üzemében , a lengyel LOPP honvédelmi szervezet megrendelésére . A prototípus építéséhez egy összetört RW–6-os darabjait használták fel , így a gép típusjelzése is RWD–6bis lett volna eredetileg , bár a konstrukció jobban hasonlított az RWD–9-re . Első repülésére januárén került sor.ben a lengyel hadsereg is tesztelte , majd rendeltdarabot . A prototípustól eltérően azonban soros motort kapott , és egyszerűbb volt a szárny mechanizációja is . Jó repülő tulajdonságok jellemezték , könnyű volt vezetni , továbbá rövid fel- és leszállási úthossz jellemezte . Az alapváltozatnak is tekinthető változatbóligdarab készült . Azas évek végén gép gyártási jogát eladták Jugoszláviának . Továbbfejlesztett , nagyobb változata az ötszemélyes RWD–15 volt . Alkalmazók Lengyelország A háború után Romániából egy darab , korábban SP-BMY lajstromjelű LWD-13 került vissza Lengyelországba . Ezt a gépet a lengyel külügyminisztérium használta futárrepülőgépként , új lajstromjele SP-MSZ lett . A gépetig használták futárfeladatokra . A Lengyelországba visszakerült gépekig üzemeltek . Egy darab a krakkói repülőmúzeumhoz került , ahol napjainkban is ki van állítva . Románia A szeptemberi lengyelországi hadjárat nyománRWD–13 , öt RWD-13S és két RW-13TS gépet evakuáltak Romániába . A gépeket a román légierő vette használatba.után mindegyik a légierő mentőrepülő századához került és igen intenzíven használták a hadműveletek során mentési feladatokra . A gépek román oldalon részt vettek a Sztálingrád körüli harcoknál és a Krímben is . A háború után négy RWD–13 és egy RWD–13S gép visszakerült Lengyelországba . Brazília Brazíliadarab RWD-13-ast vásárolt . Brazília volt az egyetlen dél-amerikai ország , mely vásárolt azas években lengyel gépet . Brazíliában a gépek többsége azas, es évekig üzemelt , de egy példánya még azes években is üzemképes volt . Palesztína/Izrael Az Aviron légitársaságban vásárolt két RWD–13-ast . Amerikai Egyesült Államok 1939-ben két gépet szállítottak bemutató céljára az USA-ba , a New york-i World's Fair világkiállításra . Ezek a gépek ott maradtak , megvásárolták őket és magángépként használták . Az egyik ( NC20651 lajstromjelű ) gépban , a másik ( NC20652) ben tört össze balesetben . Észtország A második világháború során egy lengyel gépet Vilniusból Észtországba evakuáltak . A gépet először az Észt Légierő használta , majd Észtországes szovjet megszállása után a gép a Vörös Hadsereg állományába került . További sorsa ismeretlen . Források Leszek Dulęba , Andrzej Glass : Samoloty RWD, Biblioteczka Skrzydlatej Polski , Wydawnictwo Kumunikacji i Łączności , Warszawa , , pp.17,117. Túrarepülőgépek Lengyel repülőgépek