Ferid Murad
Ferid Murad (Whiting, Indiana, 1936. szeptember 14. – Menlo Park, Kalifornia, 2023. szeptember 4.) amerikai biokémikus, farmakológus. 1998-ban Robert F. Furchgott-tal és Louis Ignarróval megosztva elnyerte az orvostudományi Nobel-díjat, mert felfedezte a nitrogén-monoxid szignáltovábbító funkcióját a szív- és érrendszerben.

Tanulmányai
Apja, az albán Jabir Murat Ejupi 1913-ban vándorolt ki az Egyesült Államokba és 1935-ben, 39 évesen vette feleségül a 17 éves Henrietta Josephine Bowmant. Ferid három fiuk közül a legidősebb volt. Korán munkára fogták, a családi étteremben segített mosogatni, majd amikor idősebb lett, felszolgált és a pénztárt kezelte. Liberális vallási közegben nevelkedett, apja muszlim volt, anyja baptista; öccsei katolikus lányokat vettek feleségül és ők is áttértek, maga Ferid pedig a főiskolán tért be az episzkopális felekezetbe.

A középiskola elvégzése után az indianai DePauw Egyetemen tanult, és mivel orvosnak készült, fő tárgyai a biológia és kémia voltak. Miután 1958-ban elvégezte a főiskolát, jelentkezett a clevelandi Case Western Reserve University kombinált orvosdoktor-PhD programjára. Mentora a farmakológiai tanszék vezetője, a leendő Nobel-díjas Earl W. Sutherland volt.

Pályafutása
1965-ben szerezte meg MD és PhD fokozatát. A következő két évben a Massachusettsi Általános Kórházban elvégezte rezidentúráját, majd a National Institutes of Health (NIH) kardiológiai intézetében helyezkedett el kutatóként. 1970-től a Virginiai Egyetem oktatója volt, ahol 1975-ben professzori kinevezést kapott. 1981-1989 között a Stanford Egyetem farmakológiaprofesszora volt, majd megpróbálkozott a versenyszférával és az Abbott Laboratories gyógyszerkonszern alelnöke lett. 

1993-ban megalapította saját biotechnológiai cégét, a Molecular Geriatrics Corporationt. Pénzügyi nehézségek miatt 1997-től visszatért az akadémiai szektorba és a houstoni Texasi Egyetemen kezdett el ismét oktatni, mint az integratív biológiai, farmakológiai és élettani tanszék vezetője. 2011 óta volt a George Washington Egyetem tanára.

1977-ben kimutatta, hogy a régóta szívgyógyszerként használt nitroglicerinből a szervezetben nitrogén-monoxid keletkezik, és a gáz hatására a véredények átmérője megnövekedik. Körülbelül ugyanekkor Robert F. Furchgott közölte, hogy felfedezett egy ismeretlen összetételű anyagot, amely ellazítja a vérerek simaizmait és amit ő endotélium eredetű relaxáló faktornak (endothelium-derived relaxing factor, EDRF) nevezett. A két kutatótól függetlenül dolgozó Louis Ignarro pedig bebizonyította, hogy az EDRF azonos a nitrogén-monoxiddal. Az 1986-ban közölt eredmény nagy feltűnést keltett, mert addig példátlan volt, hogy egy ilyen egyszerű szerkezetű molekula, amely addig inkább mint a légszennyezés egyik komponense volt ismert, ilyen fontos élettani szerepet játsszon. Azóta is ez az egyetlen ismert gáz, amely a szervezetben jelátvivőként működik. A nitroglicerin hatásmódjának felfedezése lehetővé tette új gyógyszerek (mint például a Viagra) és terápiás módszerek kifejlesztését.

Díjai

Ferid Murad, Robert F. Furchgott és Louis Ignarro 1998-ban megkapta az orvostudományi Nobel-díjat a nitrogén-monoxid szignálátviteli szerepének felismeréséért. Ezenkívül 1988-ban megkapta az American Heart Association Ciba-díját, 1996-ban az orvostudományi alapkutatásért járó Albert Lasker-díjat, 1999-ben az albán Nemzet Kitüntetettje-díjat, 1999-ben Indiana állam legmagasabb kitüntetését, a Sagamore Wabash-díjat, 2000-ben a macedóniai Szent Pál apostol-érmet, 2000-ben a Baxter-díjat, 2005-ben a spanyol Santiago Grisolia-díjat, valamint 13 egyetem díszdoktori címét is elnyerte.

Családja
Ferid Murad 1958-ban, főiskolai diákként házasodott össze Carol Ann Leopolddal. Házasságukból öt gyermek született.

Jegyzetek

Források 
 Ferid Murad – Biographical NobelPrize.org
 Ferid Murad Notable Names Database
 Ferid Murad Encyclopaedia Britannica
 Ferid Murad Superstars of Science
Ferid Murad M.D., Ph.D. American Education in Kosovo

1936-ban született személyek
2023-ban elhunyt személyek
Amerikai Nobel-díjasok
Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok
Albert Lasker-díjasok
Amerikai egyetemi, főiskolai oktatók
Amerikai biokémikusok
Ferid Murad ( Whiting , Indiana , szeptember – Menlo Park , Kalifornia , szeptember ) amerikai biokémikus , farmakológus.ban Robert F. Furchgott-tal és Louis Ignarróval megosztva elnyerte az orvostudományi Nobel-díjat , mert felfedezte a nitrogén-monoxid szignáltovábbító funkcióját a szív- és érrendszerben . Tanulmányai Apja , az albán Jabir Murat Ejupiban vándorolt ki az Egyesült Államokba ésben,évesen vette feleségül aéves Henrietta Josephine Bowmant . Ferid három fiuk közül a legidősebb volt . Korán munkára fogták , a családi étteremben segített mosogatni , majd amikor idősebb lett , felszolgált és a pénztárt kezelte . Liberális vallási közegben nevelkedett , apja muszlim volt , anyja baptista ; öccsei katolikus lányokat vettek feleségül és ők is áttértek , maga Ferid pedig a főiskolán tért be az episzkopális felekezetbe . A középiskola elvégzése után az indianai DePauw Egyetemen tanult , és mivel orvosnak készült , fő tárgyai a biológia és kémia voltak . Miutánban elvégezte a főiskolát , jelentkezett a clevelandi Case Western Reserve University kombinált orvosdoktor-PhD programjára . Mentora a farmakológiai tanszék vezetője , a leendő Nobel-díjas Earl W. Sutherland volt . Pályafutása 1965-ben szerezte meg MD és PhD fokozatát . A következő két évben a Massachusettsi Általános Kórházban elvégezte rezidentúráját , majd a National Institutes of Health ( NIH ) kardiológiai intézetében helyezkedett el kutatóként.től a Virginiai Egyetem oktatója volt , aholben professzori kinevezést kapott.között a Stanford Egyetem farmakológiaprofesszora volt , majd megpróbálkozott a versenyszférával és az Abbott Laboratories gyógyszerkonszern alelnöke lett . 1993-ban megalapította saját biotechnológiai cégét , a Molecular Geriatrics Corporationt . Pénzügyi nehézségek miatttől visszatért az akadémiai szektorba és a houstoni Texasi Egyetemen kezdett el ismét oktatni , mint az integratív biológiai , farmakológiai és élettani tanszék vezetője.óta volt a George Washington Egyetem tanára . 1977-ben kimutatta , hogy a régóta szívgyógyszerként használt nitroglicerinből a szervezetben nitrogén-monoxid keletkezik , és a gáz hatására a véredények átmérője megnövekedik . Körülbelül ugyanekkor Robert F. Furchgott közölte , hogy felfedezett egy ismeretlen összetételű anyagot , amely ellazítja a vérerek simaizmait és amit ő endotélium eredetű relaxáló faktornak ( endothelium-derived relaxing factor , EDRF ) nevezett . A két kutatótól függetlenül dolgozó Louis Ignarro pedig bebizonyította , hogy az EDRF azonos a nitrogén-monoxiddal . Azban közölt eredmény nagy feltűnést keltett , mert addig példátlan volt , hogy egy ilyen egyszerű szerkezetű molekula , amely addig inkább mint a légszennyezés egyik komponense volt ismert , ilyen fontos élettani szerepet játsszon . Azóta is ez az egyetlen ismert gáz , amely a szervezetben jelátvivőként működik . A nitroglicerin hatásmódjának felfedezése lehetővé tette új gyógyszerek ( mint például a Viagra ) és terápiás módszerek kifejlesztését . Díjai Ferid Murad , Robert F. Furchgott és Louis Ignarroban megkapta az orvostudományi Nobel-díjat a nitrogén-monoxid szignálátviteli szerepének felismeréséért . Ezenkívülban megkapta az American Heart Association Ciba-díját, ban az orvostudományi alapkutatásért járó Albert Lasker-díjat, ben az albán Nemzet Kitüntetettje-díjat, ben Indiana állam legmagasabb kitüntetését , a Sagamore Wabash-díjat, ben a macedóniai Szent Pál apostol-érmet, ben a Baxter-díjat, ben a spanyol Santiago Grisolia-díjat , valamintegyetem díszdoktori címét is elnyerte . Családja Ferid Muradban , főiskolai diákként házasodott össze Carol Ann Leopolddal . Házasságukból öt gyermek született . Jegyzetek Források Ferid Murad – Biographical NobelPrize.org Ferid Murad Notable Names Database Ferid Murad Encyclopaedia Britannica Ferid Murad Superstars of Science Ferid Murad M.D. , Ph.D. American Education in Kosovo 1936-ban született személyek 2023-ban elhunyt személyek Amerikai Nobel-díjasok Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok Albert Lasker-díjasok Amerikai egyetemi , főiskolai oktatók Amerikai biokémikusok