Buddhizmus Srí Lankán
Srí Lankán a lakosság mintegy 70%-a théraváda buddhista vallású.

Története

A buddhizmus bevezetése
A hagyományos Srí Lanka-i krónikák szerint (mint például a Dípavamsza) a buddhista tanításokat az i. e. 3. században hozta be Srí Lankára Mahinda, Asóka király fia, a Srí Lanka-i Anuradhapurai Devanampija Tissza uralkodása idején. Ez idő tájt hoztak egy bódhifa csemetét is a szigetre és megalapították az első buddhista kolostort is. Ezek közül az ősi Isurumuni-vihára és a veszagiri-vihára ma is fontos zarándokhelyek. Szintén neki tulajdonítják a Pathamaka-csetija, a Dzsambukola-vihára és a Hatthálhaka-vihára megépítését. Az előzőleg csak szájhagyomány útján megőrzött páli kánont legelőször Srí Lankán jegyezték le i. e. 30 körül.

A szigetország királyainak történelmét leíró Mahávamsza (29. fejezet) krónikából ismert, hogy I. Menandrosz gréko-baktriai király uralkodása alatt (i. e. 165 - i. e. 135) egy befolyásos buddhista szerzetes, Mahádharmarakszita (szó szerint: 'nagy tanító/a dharma őrzője') vezetésével 30 000 buddhista szerzetes érkezett "a görög Alexandriából" (kaukázusi Alexandria, a mai Afganisztán fővárosától, Kabultól 150 km-re északra) Srí Lankára, hogy felszentelje az anuradhapurai nagy sztúpát. Ez is jelzi, hogy a gréko-buddhizmus hozzájárult a Srí Lanka-i buddhizmushoz (lásd még: Milinda-panyha.)

Théraváda iskolák

Srí Lankán a korai buddhizmus történetének nagy részében a théraváda iskolának három irányzata létezett: mahávihára, abhajagiri vihára és a dzsetavana vihára. Legelőször a mahávihárát alapították, a másik kettőt az ebből kivált szerzetesek alapították később. A.K. Warder szerint az indiai Mahísászaka szekta is megjelent Srí Lankán a théraváda mellett, amelybe később azonban beleolvadt. A sziget északi részét időről időre más Indiából érkező szekták is meghódították.

A 7. században Hszüan-cang ókori kínai szerzetes Srí Lankán két fő théraváda vonalról számolt be. A mahájána szthavirákat az abhajagiri hagyománynak tekintette a hínajánát pedig mahávihárának. Úgy tűnik, hogy az abhajagiri vihára egy théraváda mahájána és vadzsrajána központ volt.

Kínai zarándokok beszámolói

Az 5. században Fa-hszien kínai szerzetes ellátogatott Srí Lankára és két évig élt együtt az ottani szerzetesekkel. Az abhajagiri vihárában megszerezte a mahísászaka vinaja szanszkrit másolatát i. sz. 406 körül. Évtizedekkel később ezt a vinaját lefordította kínai nyelvre Buddhacsiva és Csu Taoseng. Ez a fordítás ma is létezik a kínai buddhista kánonban Taisó Tripitaka néven.

A 7. századi Hszüan-cseng először évekig tanult Nálandában, ahonnan Srí Lankára szeretett volna menni. Később Csolában találkozott Srí lanka-i menekült szerzetesekkel és végül úgy döntött, hogy nem utazik el a szigetre, mert a tudása nagyobb volt a ceyloni szerzetesekénél.

Más théraváda hagyományok eltörlése
A 12. század előtt több Srí Lanka-i uralkodó támogatta az abhajagiri théravádákat, amely a terület egyik fő buddhista hagyományának számított. A 12. században ez megváltozott, amikor I. Parakramabahu király (1153–1186) a mahávihárát támogatta és teljesen eltörölte az abhajagiri és a dzsetavana théraváda hagyományokat. Az ezekhez az irányzatokhoz tartozó szerzeteseket arra kényszerítették, hogy visszatérjenek a világi életbe vagy lépjenek be a mahávihára hagyományba papnövendékként (srámanera). Parakkamabahu kinevezett egy pátriárkát vagy "szangha királyt", aki a szangha és a rendbe való felvételiztetés uralkodója volt az egész szigeten. A kiemelt rangú szerzetes két segítőt is választhatott.

A hagyományvonal folytonossága
Srí Lankáé a legrégebbi folyamatos buddhista történelem az összes buddhista nemzet közül, amelynek a szangha hagyományvonala szinte teljesen törés mentesen maradt fent egészen az i. e. 3. század óta. Hanyatlásnak indult időszakokban a Srí Lanka-i rendi vonalat mianmari és thaiföldi kapcsolatok segítségével élesztették újra.

Gyarmatosítás és kereszténység
A 16. századtól kezdve próbálták megtéríteni a helyi lakosokat a keresztény hittérítők valamint a portugál, holland és angol gyarmatosítók egyaránt.

Mahájána hagyomány
Srí Lankán a mai napig áldoznak Avalókitésvara bodhiszattvának, ahol a helyi elnevezése Nátha. Mostanság néhány nyugaton végzett théraváda megpróbálta Náthát Maitréja bodhiszattvával azonosítani. Azonban a hagyományok és az alapvető ikonográfia - például Amitábha Buddha egyik szobra - egyértelműen Avalókitésvarával azonosítja Náthát.

A 18. századi európai beszámolók a srí lankai szerzeteseket úgy jellemzik, hogy azok mantrákat szavalnak és málá imafüzért morzsolgatnak imádkozás közben, épp ahogy a mahájána buddhizmusban.

Bhikkhuni rendfelvétel
Mahinda érkezése után néhány évvel, Szangamittá apáca (bhikkhuni) is ellátogatott Srí Lankára, aki Asóka király lánya volt. Ő alapította a szigeten az első apácarendi vonalat, amely azonban kihalt a 11. században.

1996-ban 11 kiválasztott srí lankai apácát vett fel teljes tagú bhikkhuniként egy csoport théraváda szerzetes egyidejűleg egy indiai kolostorral, ahol egy csoport koreai apácát vettek fel a rendbe. Nincs egyetértés a théraváda vinaja értelmezésében, hogy ezek a rendfelvételek érvényesnek tekinthetők-e. Az elmúlt években a sziámi szerzetesrend több száz apácát vett fel a rendjébe.

Buddhista egyházi csoportok

A Srí Lanka-i buddhista klérus különböző szektáit nikájáknak nevezik. Három fő nikája van a szigeten:
 Sziámi-nikája, melyet a 18. században alapított Upali Thera, sziámi szerzetes, akit a király meghívására érkezett.
 Amarapura-nikája, 1800-ban alapítva, Mianmar (Burma) segítségével
 Ramanna-nikája, 1864-ben alapítva - Ambagahavatte Szaranankara.
A három fő nikája mellett több mellék szekta is létezik, amelyek közül néhány kaszt alapú. A szekták között tanbeli különbségek nincsenek.

Kapcsolódó szócikkek

 Korai buddhista iskolák
 Mahamevnava buddhista kolostor
 Rahul Szankritjajan

Jegyzetek

Források

További információk
 Tessa Bartholomeusz: First Among Equals: Buddhism and the Sri Lankan State, in: Ian Harris (ed.), Buddhism and Politics in Twentieth-Century Asia. London/New York: Continuum, 1999, pp. 173–193.
 Mahinda Deegalle: Popularizing Buddhism: Preaching as Performance in Sri Lanka. Albany, NY: State University of New York Press, 2006.
 Langer, Rita. Buddhist Rituals of Death and Rebirth: A study of contemporary Sri Lankan practice and its origins. Abingdon: Routledge, 2007. 
 Mahamevnawa Buddhista Kolostor - Srí Lanka
 Buddhactivity dharma központ adatbázis
 A Mahavamsza története Srí Lankán Srí Lanka nagy krónikája
 Kelani Radzsamaha Viharaja

Buddhizmus Srí Lankán
Srí Lankán a lakosság mintegy-a théraváda buddhista vallású . Története A buddhizmus bevezetése A hagyományos Srí Lanka-i krónikák szerint ( mint például a Dípavamsza ) a buddhista tanításokat az i. e. században hozta be Srí Lankára Mahinda , Asóka király fia , a Srí Lanka-i Anuradhapurai Devanampija Tissza uralkodása idején . Ez idő tájt hoztak egy bódhifa csemetét is a szigetre és megalapították az első buddhista kolostort is . Ezek közül az ősi Isurumuni-vihára és a veszagiri-vihára ma is fontos zarándokhelyek . Szintén neki tulajdonítják a Pathamaka-csetija , a Dzsambukola-vihára és a Hatthálhaka-vihára megépítését . Az előzőleg csak szájhagyomány útján megőrzött páli kánont legelőször Srí Lankán jegyezték le i. e.körül . A szigetország királyainak történelmét leíró Mahávamsza fejezet ) krónikából ismert , hogy I. Menandrosz gréko-baktriai király uralkodása alatt ( i. e.- i. e.egy befolyásos buddhista szerzetes , Mahádharmarakszita ( szó szerint : 'nagy tanító/a dharma őrzője' ) vezetésével000 buddhista szerzetes érkezett " a görög Alexandriából " ( kaukázusi Alexandria , a mai Afganisztán fővárosától , Kabultólkm-re északra ) Srí Lankára , hogy felszentelje az anuradhapurai nagy sztúpát . Ez is jelzi , hogy a gréko-buddhizmus hozzájárult a Srí Lanka-i buddhizmushoz ( lásd még : Milinda-panyha . ) Théraváda iskolák Srí Lankán a korai buddhizmus történetének nagy részében a théraváda iskolának három irányzata létezett : mahávihára , abhajagiri vihára és a dzsetavana vihára . Legelőször a mahávihárát alapították , a másik kettőt az ebből kivált szerzetesek alapították később . A.K. Warder szerint az indiai Mahísászaka szekta is megjelent Srí Lankán a théraváda mellett , amelybe később azonban beleolvadt . A sziget északi részét időről időre más Indiából érkező szekták is meghódították . A században Hszüan-cang ókori kínai szerzetes Srí Lankán két fő théraváda vonalról számolt be . A mahájána szthavirákat az abhajagiri hagyománynak tekintette a hínajánát pedig mahávihárának . Úgy tűnik , hogy az abhajagiri vihára egy théraváda mahájána és vadzsrajána központ volt . Kínai zarándokok beszámolói Az században Fa-hszien kínai szerzetes ellátogatott Srí Lankára és két évig élt együtt az ottani szerzetesekkel . Az abhajagiri vihárában megszerezte a mahísászaka vinaja szanszkrit másolatát i. sz.körül . Évtizedekkel később ezt a vinaját lefordította kínai nyelvre Buddhacsiva és Csu Taoseng . Ez a fordítás ma is létezik a kínai buddhista kánonban Taisó Tripitaka néven . A századi Hszüan-cseng először évekig tanult Nálandában , ahonnan Srí Lankára szeretett volna menni . Később Csolában találkozott Srí lanka-i menekült szerzetesekkel és végül úgy döntött , hogy nem utazik el a szigetre , mert a tudása nagyobb volt a ceyloni szerzetesekénél . Más théraváda hagyományok eltörlése A század előtt több Srí Lanka-i uralkodó támogatta az abhajagiri théravádákat , amely a terület egyik fő buddhista hagyományának számított . A században ez megváltozott , amikor I. Parakramabahu király1186 ) a mahávihárát támogatta és teljesen eltörölte az abhajagiri és a dzsetavana théraváda hagyományokat . Az ezekhez az irányzatokhoz tartozó szerzeteseket arra kényszerítették , hogy visszatérjenek a világi életbe vagy lépjenek be a mahávihára hagyományba papnövendékként ( srámanera ) . Parakkamabahu kinevezett egy pátriárkát vagy " szangha királyt " , aki a szangha és a rendbe való felvételiztetés uralkodója volt az egész szigeten . A kiemelt rangú szerzetes két segítőt is választhatott . A hagyományvonal folytonossága Srí Lankáé a legrégebbi folyamatos buddhista történelem az összes buddhista nemzet közül , amelynek a szangha hagyományvonala szinte teljesen törés mentesen maradt fent egészen az i . e. század óta . Hanyatlásnak indult időszakokban a Srí Lanka-i rendi vonalat mianmari és thaiföldi kapcsolatok segítségével élesztették újra . Gyarmatosítás és kereszténység A századtól kezdve próbálták megtéríteni a helyi lakosokat a keresztény hittérítők valamint a portugál , holland és angol gyarmatosítók egyaránt . Mahájána hagyomány Srí Lankán a mai napig áldoznak Avalókitésvara bodhiszattvának , ahol a helyi elnevezése Nátha . Mostanság néhány nyugaton végzett théraváda megpróbálta Náthát Maitréja bodhiszattvával azonosítani . Azonban a hagyományok és az alapvető ikonográfia - például Amitábha Buddha egyik szobra - egyértelműen Avalókitésvarával azonosítja Náthát . A századi európai beszámolók a srí lankai szerzeteseket úgy jellemzik , hogy azok mantrákat szavalnak és málá imafüzért morzsolgatnak imádkozás közben , épp ahogy a mahájána buddhizmusban . Bhikkhuni rendfelvétel Mahinda érkezése után néhány évvel , Szangamittá apáca ( bhikkhuni ) is ellátogatott Srí Lankára , aki Asóka király lánya volt . Ő alapította a szigeten az első apácarendi vonalat , amely azonban kihalt a században . 1996-bankiválasztott srí lankai apácát vett fel teljes tagú bhikkhuniként egy csoport théraváda szerzetes egyidejűleg egy indiai kolostorral , ahol egy csoport koreai apácát vettek fel a rendbe . Nincs egyetértés a théraváda vinaja értelmezésében , hogy ezek a rendfelvételek érvényesnek tekinthetők-e . Az elmúlt években a sziámi szerzetesrend több száz apácát vett fel a rendjébe . Buddhista egyházi csoportok A Srí Lanka-i buddhista klérus különböző szektáit nikájáknak nevezik . Három fő nikája van a szigeten : Sziámi-nikája , melyet a században alapított Upali Thera , sziámi szerzetes , akit a király meghívására érkezett . Amarapura-nikája, ban alapítva , Mianmar ( Burma ) segítségével Ramanna-nikája, ben alapítva - Ambagahavatte Szaranankara . A három fő nikája mellett több mellék szekta is létezik , amelyek közül néhány kaszt alapú . A szekták között tanbeli különbségek nincsenek . Kapcsolódó szócikkek Korai buddhista iskolák Mahamevnava buddhista kolostor Rahul Szankritjajan Jegyzetek Források További információk Tessa Bartholomeusz : First Among Equals : Buddhism and the Sri Lankan State , in : Ian Harris ( ed. ) , Buddhism and Politics in Twentieth-Century Asia . London/ New York : Continuum , pp. 173–193. Mahinda Deegalle : Popularizing Buddhism : Preaching as Performance in Sri Lanka . Albany , NY : State University of New York Press , Langer , Rita . Buddhist Rituals of Death and Rebirth : A study of contemporary Sri Lankan practice and its origins . Abingdon : Routledge , Mahamevnawa Buddhista Kolostor - Srí Lanka Buddhactivity dharma központ adatbázis A Mahavamsza története Srí Lankán Srí Lanka nagy krónikája Kelani Radzsamaha Viharaja Buddhizmus Srí Lankán