Lyukói bányavasút
|}

A lyukói bányavasút, a MÁV volt 437a számú keskeny nyomtávú vasútvonala a Borsod-Abaúj-Zemplén megyei Miskolcon létezett. A vonal a Diósgyőri Vasgyárat kötötte össze Lyukóbánya szénbányájával.

Története 

A vonal létrehozásának közvetlen előzménye az volt, hogy a Bükk-vidék hegység keleti részén több helyen is találtak szenet, melyet a Diósgyőri Vasgyárban kívántak felhasználni. A Lyukó-völgyben nagyobb mennyiségű, de relatíve magas kéntartalmú szén volt megtalálható, amelyet azonban gond nélkül fel tudtak használni Diósgyőrben. Két vasútvonal létesítéséről határoztak: a diósgyőri vasgyártól kiindulva az egyik az újonnan létrejött Pereces bányásztelepülés (lásd: Perecesi bányavasút), a másik Lyukóbánya felé tartott, s 1870-től már üzemeltek is. Mindkettő ellátott a teherszállítás mellett személyszállítási feladatot is. A lyukói vasút az Országúti őrház megálló után kanyarodott kelet felé a mai Bulgárföld területén, majd Újdiósgyőr határában a völgyben felfelé haladva ért el Lyukóbányáig.

1951-ben nekiláttak egy Perecest Lyukóbányával összekötő alagút építésének, mely nagyobb űrszelvénnyel, villamos vontatásra is alkalmasan létesült a perecesi Graezenstein-alagút bejárata mellől, melynek a bánya közvetlen közelében volt a kijárata. A műszaki-kivitelezési hiányosságok miatt azonban az üzemeltetése már a kezdetektől aggályos volt, 1960-ban lezárták a forgalom elől, és többé már nem is nyitották meg újra. 1952-től a vasgyár helyett a MÁV üzemeltette a vasútvonalat, 1967-ben megszüntették az önálló diósgyőri fűtőházat, és helyette a miskolci fűtőház üzemeltette azt tovább.

Miután a vasgyár átállt a széntüzelésről a földgázra, többé már nem volt szükség a szénre, sem a vasútra, így az a bányászat megszűnését követően, 1971-ben megszűnt. Az itt bányászott szenet ezentúl a berentei erőműbe vitték kötélpályán. A vasút nyomvonala túlnyomórészt ma is kivehető, bár csak a felső szakaszon: a Bulgárföldön csak az egykori őrház maradt meg kocsmaként, illetve a Tamási Áron és Szabadság utcák között a házak között a nyomvonal részlete. A perecesi alagút maradványai is fellelhetőek.

Felépítmény 
A vonal 1000 mm-es nyomtávolsággal épült meg, részben salak, részben mészkő alépítményen.

Forgalom 
A kezdetektől gőzvontatás volt a vasúton, csak az üzemeltetés vége felé jelentek meg a dízelmozdonyok is.

További információk 
 Diósgyőr – a Lyukói alagút sorsa
 Térkép

Magyarország megszűnt kisvasútjai
1000 mm-es nyomtáv
Miskolc vasúti közlekedése
| } A lyukói bányavasút , a MÁV volt számú keskeny nyomtávú vasútvonala a Borsod-Abaúj-Zemplén megyei Miskolcon létezett . A vonal a Diósgyőri Vasgyárat kötötte össze Lyukóbánya szénbányájával . Története A vonal létrehozásának közvetlen előzménye az volt , hogy a Bükk-vidék hegység keleti részén több helyen is találtak szenet , melyet a Diósgyőri Vasgyárban kívántak felhasználni . A Lyukó-völgyben nagyobb mennyiségű , de relatíve magas kéntartalmú szén volt megtalálható , amelyet azonban gond nélkül fel tudtak használni Diósgyőrben . Két vasútvonal létesítéséről határoztak : a diósgyőri vasgyártól kiindulva az egyik az újonnan létrejött Pereces bányásztelepülés ( lásd : Perecesi bányavasút ) , a másik Lyukóbánya felé tartott , stől már üzemeltek is . Mindkettő ellátott a teherszállítás mellett személyszállítási feladatot is . A lyukói vasút az Országúti őrház megálló után kanyarodott kelet felé a mai Bulgárföld területén , majd Újdiósgyőr határában a völgyben felfelé haladva ért el Lyukóbányáig . 1951-ben nekiláttak egy Perecest Lyukóbányával összekötő alagút építésének , mely nagyobb űrszelvénnyel , villamos vontatásra is alkalmasan létesült a perecesi Graezenstein-alagút bejárata mellől , melynek a bánya közvetlen közelében volt a kijárata . A műszaki-kivitelezési hiányosságok miatt azonban az üzemeltetése már a kezdetektől aggályos volt, ban lezárták a forgalom elől , és többé már nem is nyitották meg újra.től a vasgyár helyett a MÁV üzemeltette a vasútvonalat, ben megszüntették az önálló diósgyőri fűtőházat , és helyette a miskolci fűtőház üzemeltette azt tovább . Miután a vasgyár átállt a széntüzelésről a földgázra , többé már nem volt szükség a szénre , sem a vasútra , így az a bányászat megszűnését követően, ben megszűnt . Az itt bányászott szenet ezentúl a berentei erőműbe vitték kötélpályán . A vasút nyomvonala túlnyomórészt ma is kivehető , bár csak a felső szakaszon : a Bulgárföldön csak az egykori őrház maradt meg kocsmaként , illetve a Tamási Áron és Szabadság utcák között a házak között a nyomvonal részlete . A perecesi alagút maradványai is fellelhetőek . Felépítmény A vonalmm-es nyomtávolsággal épült meg , részben salak , részben mészkő alépítményen . Forgalom A kezdetektől gőzvontatás volt a vasúton , csak az üzemeltetés vége felé jelentek meg a dízelmozdonyok is . További információk Diósgyőr – a Lyukói alagút sorsa Térkép Magyarország megszűnt kisvasútjai 1000 mm-es nyomtáv Miskolc vasúti közlekedése