Ivan Vazov
Ivan Mincsov Vazov, cirill betűkkel: Иван Минчов Вазов (Szopot, 1850. július 9. – Szófia, 1921. szeptember 22.) bolgár költő, író.

Élete

Jómódú kereskedőcsalád fiaként született a török hódoltság ideje alatt. Könnyen tanult nyelveket, ezért édesapja úgy gondolta, hogy saját nyomdokába lépteti és fia lesz a kereskedőház vezetője. Ivan azonban a versírással akart foglalkozni. Megfordult Szentpétervárott, Németországban, Párizsban, Londonban. Hazatérte után tolmácsként dolgozott, később diplomata lett. Törökül, oroszul, németül, franciául és angolul jól beszélt. Külföldi útjai során a bolgár emigrációval is kapcsolatba került, harcra buzdító verseit gyakorta népdalok dallamára írta. 

Huszonhat éves volt, amikor Zászló és guzlica című első verseskötete külföldön megjelent. A felszabadulást váróknak lett a költője. 1878-ban Felszabadultunk címmel jelent meg újabb kötete. Több országban volt diplomata, majd bírósági elnök, de szerkesztett folyóiratokat is. 

A demokratikus Vazov szembe került Sztefan Sztambolovval, az új államfővel, aki ellenségének és felforgatónak tartotta őt. Ezért Vazov önkéntes száműzetés gyanánt Odesszába utazott, ahol orosz nyelvű cikkeket írt a helyi lapokba. Ekkor írta meg Iga alatt (más fordítás szerint Rabigában) címmel élete fő művét, a török uralom végéről szóló történelmi regényt. A könyv 1894-ben jelent meg Bulgáriában, hamarosan világsiker lett. Miután 1889-ben Sztambolov rendszere megbukott, Vazov is hazatért. Ötvenéves kora után már nem vállalt közhivatalt. 

1920-ban ünnepelte 70. születésnapját, ami egyben nemzeti ünnep is volt. A cártól, a kormánytól és az országgyűléstől megkapta „a nép költője” címet. Egy évvel később hunyt el.

Magyarul 

Asszonyi szív; ford. Bilevicz Franciska; Bodnár István Könyvkiadó, Bp., 1943 (Szórakoztató regények)
Visszajön?; ford. Bilevicz Vilma; Bodnár István Könyvkiadó, Bp., 1944 (Szórakoztató regények)
Iga alatt; Szikra, Bp., 1950
Rabigában. Regény; ford. Wessely László, bev. Ungvári Tamás; Új Magyar Kiadó, Bp., 1956 (A világirodalom klasszikusai)
Ha sorsom úgy határoz. Válogatott versek; ford. Fodor András et al., vál. Ivan Nikolov; Európa, Bp., 1978
És parazsából új tüzünk gyúl! Kisregények és elbeszélések; vál. Neli Hrisztova, ford. Csíkhelyi Lenke, Dudás Gyula, Szenczei László, utószó Ivan Nikolov; Európa, Bp., 1982
Bujdosók. Kisregény; ford. Elena Batinkova, Kovács Gergely; Cédrus Művészeti Alapítvány–Napkút, Bp., 2015 (Remekírók retró)

Jegyzetek

Források 
 Hegedüs Géza: Világirodalmi arcképcsarnok

Bolgár költők, írók
1850-ben született személyek
1921-ben elhunyt személyek
Bolgár diplomaták
Ivan Mincsov Vazov , cirill betűkkel : Иван Минчов Вазов ( Szopot , július – Szófia , szeptember ) bolgár költő , író . Élete Jómódú kereskedőcsalád fiaként született a török hódoltság ideje alatt . Könnyen tanult nyelveket , ezért édesapja úgy gondolta , hogy saját nyomdokába lépteti és fia lesz a kereskedőház vezetője . Ivan azonban a versírással akart foglalkozni . Megfordult Szentpétervárott , Németországban , Párizsban , Londonban . Hazatérte után tolmácsként dolgozott , később diplomata lett . Törökül , oroszul , németül , franciául és angolul jól beszélt . Külföldi útjai során a bolgár emigrációval is kapcsolatba került , harcra buzdító verseit gyakorta népdalok dallamára írta . Huszonhat éves volt , amikor Zászló és guzlica című első verseskötete külföldön megjelent . A felszabadulást váróknak lett a költője. ban Felszabadultunk címmel jelent meg újabb kötete . Több országban volt diplomata , majd bírósági elnök , de szerkesztett folyóiratokat is . A demokratikus Vazov szembe került Sztefan Sztambolovval , az új államfővel , aki ellenségének és felforgatónak tartotta őt . Ezért Vazov önkéntes száműzetés gyanánt Odesszába utazott , ahol orosz nyelvű cikkeket írt a helyi lapokba . Ekkor írta meg Iga alatt ( más fordítás szerint Rabigában ) címmel élete fő művét , a török uralom végéről szóló történelmi regényt . A könyvben jelent meg Bulgáriában , hamarosan világsiker lett . Miutánben Sztambolov rendszere megbukott , Vazov is hazatért . Ötvenéves kora után már nem vállalt közhivatalt . 1920-ban ünnepelte születésnapját , ami egyben nemzeti ünnep is volt . A cártól , a kormánytól és az országgyűléstől megkapta „ a nép költője” címet . Egy évvel később hunyt el . Magyarul Asszonyi szív ; ford . Bilevicz Franciska; Bodnár István Könyvkiadó, Bp.,( Szórakoztató regények ) Visszajön ? ; ford . Bilevicz Vilma ; Bodnár István Könyvkiadó, Bp.,( Szórakoztató regények ) Iga alatt ; Szikra, Bp. , Rabigában . Regény ; ford . Wessely László , bev . Ungvári Tamás ; Új Magyar Kiadó, Bp. , ( A világirodalom klasszikusai ) Ha sorsom úgy határoz . Válogatott versek ; ford . Fodor András et al . , vál . Ivan Nikolov ; Európa, Bp. , És parazsából új tüzünk gyúl ! Kisregények és elbeszélések ; vál . Neli Hrisztova , ford . Csíkhelyi Lenke , Dudás Gyula , Szenczei László , utószó Ivan Nikolov ; Európa, Bp. , Bujdosók . Kisregény ; ford . Elena Batinkova , Kovács Gergely ; Cédrus Művészeti Alapítvány–Napkút , Bp.,( Remekírók retró ) Jegyzetek Források Hegedüs Géza : Világirodalmi arcképcsarnok Bolgár költők , írók 1850-ben született személyek 1921-ben elhunyt személyek Bolgár diplomaták