1960-as sakkolimpia
A 14. sakkolimpia 1960. október 26. és november 9. között a Német Demokratikus Köztársaságban, Lipcsében került megrendezésre. Helyszíne a Ring-Messehaus kiállítási csarnok volt, ahol a versennyel egyidejűleg nagyszabású kiállítást is tartottak „Chess in the Fields of History" (A sakk a történelemben) címmel. A verseny nagy érdeklődést keltett, minden nap több mint 10 000 érdeklődőt vonzott.

A résztvevők 

Az eseményen 40 ország vett részt, 232 versenyzővel, mindkét szám rekordot jelentett a hivatalos és a nemhivatalos sakkolimpiák történetében is. A mezőny erősségét a megjelent 26 nemzetközi nagymester és 37 nemzetközi mester jelzi.

A szovjet csapat ezúttal is kimagaslóan erős összeállításban, a világ élvonalát jelentő hat nemzetközi nagymesterrel állt ki. Az éltáblán a friss világbajnok Mihail Tal, a második táblán  Mihail Botvinnik exvilágbajnok. A harmadik táblán Paul Keres, a negyediken az első olmipiáján szereplő Viktor Korcsnoj. Az exvilágbajnok Vaszilij Szmiszlovnak ezúttal csak az első tartalék helye jutott, míg a másik tartalék a későbbi világbajnok Tigran Petroszján volt. Nem véletlenül voltak ezúttal is ők a verseny favoritjai, és a várakozásnak megfelelve nagy előnnyel nyerték ezúttal is a versenyt.

A szovjet csapat klasszisai mellett a legnagyobb érdeklődés az amerikaiak éltáblása, a 17 éves Bobby Fischer iránt mutatkozott, akinek ez volt első bemutatkozása sakkolimpián.

A szovjetek mögött a dobogóra esélyesek között tartották számon a jugoszláv, a magyar és az amerikai válogatottat.

A csapatok 6 főt nevezhettek, akik közül egyidejűleg négy játszott. Meg kellett adni a játékosok közötti erősorrendet, és az egyes fordulókban ennek megfelelően ülhettek le a táblákhoz. Ez lehetővé tette, hogy táblánként állapítsák meg és hirdessék ki a legjobb egyéni eredményt elérőket.

A verseny lefolyása 
A 40 csapatot 4 elődöntő csoportba sorsolták, amelyekből az első három helyezett jutott az „A” döntőbe, a 4–6. helyezett a „B” döntő, a többiek a „C” döntő mezőnyét alkották.

A verseny az elődöntőben, valamint az „A” és a „B” döntőben körmérkőzéses formában zajlott, míg a „C” döntő 11 fordulós svájci rendszerben került megrendezésre, így minden csapat azonos számú mérkőzést játszott. A csapat eredményét az egyes versenyzők által megszerzett pontok alapján számolták. Holtverseny esetén vették csak figyelembe a csapateredményeket, ahol a csapatgyőzelem 2 pontot, a döntetlen 1 pontot ért. A játszmákban 2 óra 30 perc állt rendelkezésre 40 lépés megtételéhez, majd további óránként 16 lépést kellett megtenni.

A versenyt meggyőző fölénnyel, immár sorban ötödször a címvédő szovjet csapat nyerte az Amerikai Egyesült Államok és Jugoszlávia előtt. A szovjet csapat mind a 20 mérkőzését megnyerte, ezzel megismételte a magyar válogatott 1936-os olimpián felállított rekordját. Az egész olimpián mindössze egy játszmában szenvedtek vereséget, aminek érdekessége, hogy éppen a világbajnok Mihail Tal volt a szenvedő fél. A hat játékosuk mindegyike egyéni érmes lett, közülük négyen aranyérmesek.

Magyarország a három dobogóstól leszakadva a nagyon szoros középmezőny élén a 4. helyen végzett. Játékosaink közül Kluger Gyula teljesítményét kell kiemelni, aki a 2. tartalékok között egyéni bronzérmet szerzett.

A verseny eredményei

Elődöntők

Az „A” döntő végeredménye

Az egyéni legjobb pontszerzők 
Táblánként az első három legjobb százalékos arányt elérő versenyzőt díjazták éremmel az elődöntőben és a döntőben elért összesített eredményeik alapján. A magyarok közül Kluger Gyula a második tartalékok között egyéni bronzérmet szerzett.

{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+ 1. tábla
|-
|||Karl Robatsch||||B||13½||16||84,4
|-
|||Mihail Tal ||||A||11||15||73,3
|-
|||Bobby Fischer||||A||13||18||72,2
|}
 
{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+2. tábla
|-
|||Mihail Botvinnik ||||A||10½||13||80,8
|-
|||Arinbjörn Guðmundsson||||B||11½||16||71,9
|-
|||Arturo Pomar Salamanca||||B||8½||12||70,8
|}
 
{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+3. tábla
|-
|||Paul Keres||||A||10½||13||80,8
|-
|||Robert Byrne||||A||12||15||80 
|-
|||Borislav Ivkov||||C||12||16||75
|}
 
{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+4. tábla
|-
|||Lhamsuren Myagmarsuren||||C||16½||20||82,5
|-
|||Tan Hoan Liong||||C||16½||20||82,5
|-
|||Viktor Korcsnoj||||A||10½||13||80,8
|}

{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+5. játékos (1. tartalék)
|-
|||Vaszilij Szmiszlov||||A||11½||13||88,5
|-
|||Mato Damjanović||||A||7||10||70
|-
|||Samuel Schweber||||A||7||10||70
|}

{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+6. játékos (2. tartalék)
|-
|||Tigran Petroszján||||A||12||13||92,3
|-
|||Emanuel Guthi||||B||9||13||69,2
|-
|||Kluger Gyula||||A||6½||10||65
|}

A dobogón végzett csapatok tagjainak egyéni eredményei

A magyar versenyzők eredményei

Jegyzetek

Források 
OlimpBase
 Mannschaftsweltmeisterschaft 1960/XIV. Schach-Olympiade. 16. Oktober – 9. November 1960 im Ring-Messehaus Leipzig. Deutscher Schachverband, Berlin 1960 u. Deutscher Schachverband, Grosskrotzenburg 1960
 Anita Karau; Hans Georg Anders (Hrsg.): 14. Schach-Olympiade, Leipzig 1960. Sportverlag, Berlin 1961
Шахматные олимпиады / Ю. Авербах, Б. Туров. Москва : Физкультура и спорт, 1974.
Всемирные шахматные Олимпиады. 1927-2006 / Ханамирян Г. Ереван: 2006, стр. 12-14

További információk 

Tournament Review
Frank Große: Die Geschichte der Schacholympiade (V): 1960 – 1966

1960
Sakkolimpia
Németország sportélete
Lipcse
A sakkolimpia október és november között a Német Demokratikus Köztársaságban , Lipcsében került megrendezésre . Helyszíne a Ring-Messehaus kiállítási csarnok volt , ahol a versennyel egyidejűleg nagyszabású kiállítást is tartottak „ Chess in the Fields of History " ( A sakk a történelemben ) címmel . A verseny nagy érdeklődést keltett , minden nap több mint000 érdeklődőt vonzott . A résztvevők Az eseményenország vett részt, versenyzővel , mindkét szám rekordot jelentett a hivatalos és a nemhivatalos sakkolimpiák történetében is . A mezőny erősségét a megjelentnemzetközi nagymester ésnemzetközi mester jelzi . A szovjet csapat ezúttal is kimagaslóan erős összeállításban , a világ élvonalát jelentő hat nemzetközi nagymesterrel állt ki . Az éltáblán a friss világbajnok Mihail Tal , a második táblán Mihail Botvinnik exvilágbajnok . A harmadik táblán Paul Keres , a negyediken az első olmipiáján szereplő Viktor Korcsnoj. Az exvilágbajnok Vaszilij Szmiszlovnak ezúttal csak az első tartalék helye jutott , míg a másik tartalék a későbbi világbajnok Tigran Petroszján volt . Nem véletlenül voltak ezúttal is ők a verseny favoritjai , és a várakozásnak megfelelve nagy előnnyel nyerték ezúttal is a versenyt . A szovjet csapat klasszisai mellett a legnagyobb érdeklődés az amerikaiak éltáblása , aéves Bobby Fischer iránt mutatkozott , akinek ez volt első bemutatkozása sakkolimpián . A szovjetek mögött a dobogóra esélyesek között tartották számon a jugoszláv , a magyar és az amerikai válogatottat . A csapatokfőt nevezhettek , akik közül egyidejűleg négy játszott . Meg kellett adni a játékosok közötti erősorrendet , és az egyes fordulókban ennek megfelelően ülhettek le a táblákhoz . Ez lehetővé tette , hogy táblánként állapítsák meg és hirdessék ki a legjobb egyéni eredményt elérőket . A verseny lefolyása Acsapatotelődöntő csoportba sorsolták , amelyekből az első három helyezett jutott az „ A” döntőbe , a6 . helyezett a „ B” döntő , a többiek a „ C” döntő mezőnyét alkották . A verseny az elődöntőben , valamint az „ A” és a „ B” döntőben körmérkőzéses formában zajlott , míg a „ C” döntőfordulós svájci rendszerben került megrendezésre , így minden csapat azonos számú mérkőzést játszott . A csapat eredményét az egyes versenyzők által megszerzett pontok alapján számolták . Holtverseny esetén vették csak figyelembe a csapateredményeket , ahol a csapatgyőzelempontot , a döntetlenpontot ért . A játszmákbanóraperc állt rendelkezésrelépés megtételéhez , majd további óránkéntlépést kellett megtenni . A versenyt meggyőző fölénnyel , immár sorban ötödször a címvédő szovjet csapat nyerte az Amerikai Egyesült Államok és Jugoszlávia előtt . A szovjet csapat mind amérkőzését megnyerte , ezzel megismételte a magyar válogatottos olimpián felállított rekordját . Az egész olimpián mindössze egy játszmában szenvedtek vereséget , aminek érdekessége , hogy éppen a világbajnok Mihail Tal volt a szenvedő fél . A hat játékosuk mindegyike egyéni érmes lett , közülük négyen aranyérmesek . Magyarország a három dobogóstól leszakadva a nagyon szoros középmezőny élén a helyen végzett . Játékosaink közül Kluger Gyula teljesítményét kell kiemelni , aki a tartalékok között egyéni bronzérmet szerzett . A verseny eredményei Elődöntők Az „ A” döntő végeredménye Az egyéni legjobb pontszerzők Táblánként az első három legjobb százalékos arányt elérő versenyzőt díjazták éremmel az elődöntőben és a döntőben elért összesített eredményeik alapján . A magyarok közül Kluger Gyula a második tartalékok között egyéni bronzérmet szerzett . { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék |+ tábla |- |||Karl Robatsch||||B||13½||16||84,4 |- |||Mihail Tal ||||A||11||15||73,3 |- |||Bobby Fischer||||A||13||18||72,2 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék |+2. tábla |- |||Mihail Botvinnik ||||A||10½||13||80,8 |- |||Arinbjörn Guðmundsson||||B||11½||16||71,9 |- |||Arturo Pomar Salamanca||||B||8½||12||70,8 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék |+3. tábla |- |||Paul Keres||||A||10½||13||80,8 |- |||Robert Byrne||||A||12||15||80 |- |||Borislav Ivkov||||C||12||16||75 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék |+4. tábla |- |||Lhamsuren Myagmarsuren||||C||16½||20||82,5 |- |||Tan Hoan Liong||||C||16½||20||82,5 |- |||Viktor Korcsnoj||||A||10½||13||80,8 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék |+5. játékos tartalék ) |- |||Vaszilij Szmiszlov||||A||11½||13||88,5 |- |||Mato Damjanović||||A||7||10||70 |- |||Samuel Schweber||||A||7||10||70 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék |+6. játékos tartalék ) |- |||Tigran Petroszján||||A||12||13||92,3 |- |||Emanuel Guthi||||B||9||13||69,2 |- |||Kluger Gyula||||A||6½||10||65 | } A dobogón végzett csapatok tagjainak egyéni eredményei A magyar versenyzők eredményei Jegyzetek Források OlimpBase MannschaftsweltmeisterschaftXIV . Schach-Olympiade . Oktober – Novemberim Ring-Messehaus Leipzig . Deutscher Schachverband , Berlinu . Deutscher Schachverband , Grosskrotzenburg Anita Karau ; Hans Georg Anders ( Hrsg . ) : Schach-Olympiade , Leipzig Sportverlag , Berlin Шахматные олимпиады / Ю . Авербах , Б . Туров . Москва \ : Физкультура и спорт , Всемирные шахматные Олимпиады . / Ханамирян Г . Ереван : стр . További információk Tournament Review Frank Große : Die Geschichte der Schacholympiade ( V ) :– 1960 Sakkolimpia Németország sportélete Lipcse