Sibuja-kei
A sibuja-kei (渋谷系?, [ɕi̥bu͍ja-kei], angol szövegkörnyezetben shibuya-kei) a japán popzenei stílusok egyike, amelyet Tokió Sibuja városrészéből eredeztetnek, és legegyszerűbben a dzsessz, a pop és a synthpop keverékeként írható le. Kialakulásában szerepe volt az 1950-es és '60-as évek olyan könnyűzenei műfajainak is, mint a francia, olasz és spanyol nyelvterületek mellett leginkább Japánban közkedveltté vált – főként a Beatles és hasonló brit zenekarok népszerűvé válásának hatására rohamos terjedésnek induló – yé-yé.

Létrejötte 
A sibuja-kei népszerűsége a japán könnyűzenei élet egyik központjának számító sibujai városrész néhány, nyugati érdekeltségű üzletláncig (Tower Records, HMV) vezethető vissza, amelyeknek köszönhetően először eljutottak a szigetállamba számos, Európában népszerű előadó lemezei. A kialakulása kapcsán nem hagyható említés nélkül a Franciaországból kiinduló yé-yé stílus egyik legismertebb zeneszerzője, Serge Gainsbourg, továbbá a "Yume Miru Shanson ningyo" című, Japán-szerte rendkívüli népszerűséget elért szám, mely France Gall nagy sikerű Poupée de cire, poupée de son című dalának japán nyelvű változata volt. Nagy hatással voltak még a sibuja-kei stílus létrejöttére Astrud & João Gilberto, Phil Spector és Brian Wilson.

Talán a legfontosabb sibuja-kei előadók, illetve együttesek között említhető a Flipper Guitar, a Pizzicato Five és az Original Love. Ahogy a stílus népszerűsége nőtt, az 1990-es évek vége felé olyan együttesekre, illetve előadókra is kezdték alkalmazni a kifejezést, amelyek a zenei stílusjegyei alapján inkább a mainstream kategóriákba voltak besorolhatók. Idővel arra is akadtak példák, hogy egyes művészek elutasították a subuja-kei minősítést, valamint – ezzel épp ellentétes módon – arra is, hogy egyes Japánon kívüli zenészek is sibuja-kei előadóként kategorizálták magukat, mint például a brit Momus, a francia Dimitri from Paris, valamint az amerikai Natural Calamity és Phofo.

Elnevezése 
A "sibuja-kei" elnevezés eredete Tokió Sibuja (渋谷, Shibuya) nevű városrésze, amely híres volt divatüzleteiről, gazdag éjszakai életéről, és ily módon a japán popkultúra egyik "epicentrumává" vált. A kei (系) japán szó, melynek jelentése szó szerinti fordításban "rendszer", de ebben a szövegkörnyezetben közelebb áll a "stílus" kifejezéshez. Ily módon a sibuja-kei gyakorlatilag annyit jelent, mint "Sibuja-stílus".

Ismert előadók

Források

Külső hivatkozások 
Keikaku - Independent and little known Japanese Artist profiles, reviews, interviews and articles in English.

Shibuya-kei on CDJournal.com

Fordítás 

Japán zene
Zenei stílusok
Popstílusok
A sibuja-kei ( 渋谷系 ? , [ ɕi̥bu͍ja-kei ] , angol szövegkörnyezetben shibuya-kei ) a japán popzenei stílusok egyike , amelyet Tokió Sibuja városrészéből eredeztetnek , és legegyszerűbben a dzsessz , a pop és a synthpop keverékeként írható le . Kialakulásában szerepe volt azes és '60-as évek olyan könnyűzenei műfajainak is , mint a francia , olasz és spanyol nyelvterületek mellett leginkább Japánban közkedveltté vált – főként a Beatles és hasonló brit zenekarok népszerűvé válásának hatására rohamos terjedésnek induló – yé-yé . Létrejötte A sibuja-kei népszerűsége a japán könnyűzenei élet egyik központjának számító sibujai városrész néhány , nyugati érdekeltségű üzletláncig ( Tower Records , HMV ) vezethető vissza , amelyeknek köszönhetően először eljutottak a szigetállamba számos , Európában népszerű előadó lemezei . A kialakulása kapcsán nem hagyható említés nélkül a Franciaországból kiinduló yé-yé stílus egyik legismertebb zeneszerzője , Serge Gainsbourg , továbbá a " Yume Miru Shanson ningyo " című , Japán-szerte rendkívüli népszerűséget elért szám , mely France Gall nagy sikerű Poupée de cire , poupée de son című dalának japán nyelvű változata volt . Nagy hatással voltak még a sibuja-kei stílus létrejöttére Astrud & João Gilberto , Phil Spector és Brian Wilson . Talán a legfontosabb sibuja-kei előadók , illetve együttesek között említhető a Flipper Guitar , a Pizzicato Five és az Original Love . Ahogy a stílus népszerűsége nőtt , azes évek vége felé olyan együttesekre , illetve előadókra is kezdték alkalmazni a kifejezést , amelyek a zenei stílusjegyei alapján inkább a mainstream kategóriákba voltak besorolhatók . Idővel arra is akadtak példák , hogy egyes művészek elutasították a subuja-kei minősítést , valamint – ezzel épp ellentétes módon – arra is , hogy egyes Japánon kívüli zenészek is sibuja-kei előadóként kategorizálták magukat , mint például a brit Momus , a francia Dimitri from Paris , valamint az amerikai Natural Calamity és Phofo . Elnevezése A " sibuja-kei " elnevezés eredete Tokió Sibuja ( 渋谷 , Shibuya ) nevű városrésze , amely híres volt divatüzleteiről , gazdag éjszakai életéről , és ily módon a japán popkultúra egyik " epicentrumává " vált . A kei ( 系 ) japán szó , melynek jelentése szó szerinti fordításban " rendszer " , de ebben a szövegkörnyezetben közelebb áll a " stílus " kifejezéshez . Ily módon a sibuja-kei gyakorlatilag annyit jelent , mint " Sibuja-stílus " . Ismert előadók Források Külső hivatkozások Keikaku - Independent and little known Japanese Artist profiles , reviews , interviews and articles in English . Shibuya-kei on CDJournal.com Fordítás Japán zene Zenei stílusok Popstílusok