Kordován
A kordován finomra cserzett, festett kecske-, vagy juhbőr. Növényi cserzőanyaggal készül, amely elsősorban a csertölgy gubacsából és égerfélék barkájából készül, másodsorban a sárga cserszömörce levéből. A szattyántól abban különbözik, hogy a facser aránya magasabb, valamint az igazi szattyán csak kecskebőrből lehet. Keleti hatásra került a Kárpát-medencébe, ahol a tímárok eredetileg a timsós cserzést alkalmazták. A kordován is eredetileg, a középkorban timsós eljárással készített finombőr volt, és a szattyán térhódítása után alakult át a készítése. Ebben jóval elmaradva Európa többi részétől, ahol általában már a 14. századra nem timsós, míg Magyarországon a 14–15. század fordulójáig nincsenek tobakosok. Készítőit sokáig megkülönböztették a tímároktól és cserzővargáktól, oszmán-török eredetű szóval tobakosoknak nevezték. A Magyar Királyság területén Erdélyben volt a legtöbb kordovános. A kész kordovánt általában cipőfelsőrészhez használták fel. A kordován feszesebb, mint a szattyán, eredetileg nem barkázták, hanem a kecske- és juhbőr saját barkázata látható rajta. A 19. században már gyakran éltek ezzel az eljárással, amellyel a kordován hasonlóbbá vált a szattyánhoz.

A kordován szó a Történeti etimológiai szótár szerint a hajdani iszlám nagyváros, a ma Spanyolországban található Córdoba nevéből ered, aminek némileg ellentmond, hogy az angolban cordwain és cordovan, a németben kordfäden alakú a szó. Így elképzelhető, hogy a cord szótő rejtőzhet benne, amely a bársonyszövet hosszanti mintájára utal. Ilyen mintájú a kecskebőr barkája. 1405-ben egy forrás adalutum, illetve garduan néven említi.

Jegyzetek

Források 
 Magyar bőr és lábbeli készítése
 Pallas nagylexikona 
 A cserszömörce és a szattyán

Ruhaipar
Biológiai eredetű alapanyagok
A kordován finomra cserzett , festett kecske- , vagy juhbőr . Növényi cserzőanyaggal készül , amely elsősorban a csertölgy gubacsából és égerfélék barkájából készül , másodsorban a sárga cserszömörce levéből . A szattyántól abban különbözik , hogy a facser aránya magasabb , valamint az igazi szattyán csak kecskebőrből lehet . Keleti hatásra került a Kárpát-medencébe , ahol a tímárok eredetileg a timsós cserzést alkalmazták . A kordován is eredetileg , a középkorban timsós eljárással készített finombőr volt , és a szattyán térhódítása után alakult át a készítése . Ebben jóval elmaradva Európa többi részétől , ahol általában már a századra nem timsós , míg Magyarországon a15. század fordulójáig nincsenek tobakosok . Készítőit sokáig megkülönböztették a tímároktól és cserzővargáktól , oszmán-török eredetű szóval tobakosoknak nevezték . A Magyar Királyság területén Erdélyben volt a legtöbb kordovános . A kész kordovánt általában cipőfelsőrészhez használták fel . A kordován feszesebb , mint a szattyán , eredetileg nem barkázták , hanem a kecske- és juhbőr saját barkázata látható rajta . A században már gyakran éltek ezzel az eljárással , amellyel a kordován hasonlóbbá vált a szattyánhoz . A kordován szó a Történeti etimológiai szótár szerint a hajdani iszlám nagyváros , a ma Spanyolországban található Córdoba nevéből ered , aminek némileg ellentmond , hogy az angolban cordwain és cordovan , a németben kordfäden alakú a szó . Így elképzelhető , hogy a cord szótő rejtőzhet benne , amely a bársonyszövet hosszanti mintájára utal . Ilyen mintájú a kecskebőr barkája.ben egy forrás adalutum , illetve garduan néven említi . Jegyzetek Források Magyar bőr és lábbeli készítése Pallas nagylexikona A cserszömörce és a szattyán Ruhaipar Biológiai eredetű alapanyagok