Szájpadcsont
A szájpadcsont (lat. os palatinum) az arckoponyához tartozó páros, szabálytalan csont.

Szerkezete
A szájpadcsont a orrüreg hátsó részében, a felső állcsont (maxilla) és az ékcsont röpnyúlványa (proc. pterygoideus) között található.

Három üreg falának alkotásában vesz részt: az orrüreg aljának és oldalsó falának, a szájüreg tetejének, illetve a szemüreg fenekének egy részét (proc. orbitalis) alkotja.

A szájpadcsont nyomtatott nagy L betűhöz hasonlít, amely egy vízszintes lemezből (lamina horizontalis), egy függőleges lemezből (lamina perpendicularis) és három nyúlványból áll. A két lemez elágazódásától hátra és oldalra irányuló piramisnyúlvány (proc. pryramidalis), illetve a szemüregi (proc. orbitalis) és az ékcsonti nyúlvány (proc. sphenoidalis), melyeket a függőleges lemez fölött egy mély bevágás (incisura sphenopalatina) választ el. A processus sphenoidalis az ékcsont testének alsó felszínéhez rögzülve az incisura sphenopalatinát foramen sphenopalatinummá egészíti ki.

A két szájpadcsont lamina horizontalisai a maxilla processus palatinusával, illetve az utóbbival a magzati élet során összecsontosodó os incisivummal együtt alkotják a kemény szájpadot és az orrüreg fenekét. A két vízszintes lemez varrattal egyesül egymással (sutura palatina mediana), illetve a maxillával (sutura palatina transversa.

Az emberi szájpadcsont hat csonttal áll kapcsolatban: az ékcsonttal, a felső állcsonttal, az alsó orrkagylóval, az ekecsonttal és szemközti szájpadcsonttal.

A szájpadcsonton két jelentősebb nyílás található (foramen palatinum majus és foramina palatini minores), melyeken a területet ellátó képletek (idegek és vérerek) haladnak át. Mindkét nyílás a szájpadcsont függőleges lemeze, a felső állcsont teste és a röpnyúlvány által közrefogott canalis palatinus majoron keresztül egy tágasabb üregbe, a fossa pterygopalatinába megy át.

 A nagyobb nyílás (foramen palatinum majus) a két os palatinum horizontális lemezeinek poszterolaterális (hátsó-oldalsó) részén, általában a felső bölcsességfog csúcsánál helyezkedik el. Rajta áthaladó képletek: nervus palatinus major, arteria palatina descendens.
 Az előbbitől hátrébb, az os palatinum szájpadi felszínén hátrébb nyílnak kisebb nyílásokkal (foramina palatina minora) a főcsatorna mellékágai (canalaes palatini minores). Rajta áthaladó képletek: nervus palatinus minor, illetve a lágy szájpad és a tonsilla palatina (szájpadmandula) erei.

Fordítás

Források
Szentágothai János - Réthelyi Miklós: Funkcionális anatómia (Medicina Kiadó 2006) 
F. Paulsen - J. Waschke: Sobotta (Medicina kiadó 2012) 

Koponya
A szájpadcsont ( lat. os palatinum ) az arckoponyához tartozó páros , szabálytalan csont . Szerkezete A szájpadcsont a orrüreg hátsó részében , a felső állcsont ( maxilla ) és az ékcsont röpnyúlványa ( proc . pterygoideus ) között található . Három üreg falának alkotásában vesz részt : az orrüreg aljának és oldalsó falának , a szájüreg tetejének , illetve a szemüreg fenekének egy részét ( proc. orbitalis ) alkotja . A szájpadcsont nyomtatott nagy L betűhöz hasonlít , amely egy vízszintes lemezből ( lamina horizontalis ) , egy függőleges lemezből ( lamina perpendicularis ) és három nyúlványból áll . A két lemez elágazódásától hátra és oldalra irányuló piramisnyúlvány ( proc . pryramidalis ) , illetve a szemüregi ( proc. orbitalis ) és az ékcsonti nyúlvány ( proc. sphenoidalis ) , melyeket a függőleges lemez fölött egy mély bevágás ( incisura sphenopalatina ) választ el . A processus sphenoidalis az ékcsont testének alsó felszínéhez rögzülve az incisura sphenopalatinát foramen sphenopalatinummá egészíti ki . A két szájpadcsont lamina horizontalisai a maxilla processus palatinusával , illetve az utóbbival a magzati élet során összecsontosodó os incisivummal együtt alkotják a kemény szájpadot és az orrüreg fenekét . A két vízszintes lemez varrattal egyesül egymással ( sutura palatina mediana ) , illetve a maxillával ( sutura palatina transversa . Az emberi szájpadcsont hat csonttal áll kapcsolatban : az ékcsonttal , a felső állcsonttal , az alsó orrkagylóval , az ekecsonttal és szemközti szájpadcsonttal . A szájpadcsonton két jelentősebb nyílás található ( foramen palatinum majus és foramina palatini minores ) , melyeken a területet ellátó képletek ( idegek és vérerek ) haladnak át . Mindkét nyílás a szájpadcsont függőleges lemeze , a felső állcsont teste és a röpnyúlvány által közrefogott canalis palatinus majoron keresztül egy tágasabb üregbe , a fossa pterygopalatinába megy át . A nagyobb nyílás ( foramen palatinum majus ) a két os palatinum horizontális lemezeinek poszterolaterális ( hátsó-oldalsó ) részén , általában a felső bölcsességfog csúcsánál helyezkedik el . Rajta áthaladó képletek : nervus palatinus major , arteria palatina descendens . Az előbbitől hátrébb , az os palatinum szájpadi felszínén hátrébb nyílnak kisebb nyílásokkal ( foramina palatina minora ) a főcsatorna mellékágai ( canalaes palatini minores ) . Rajta áthaladó képletek : nervus palatinus minor , illetve a lágy szájpad és a tonsilla palatina ( szájpadmandula ) erei . Fordítás Források Szentágothai János - Réthelyi Miklós : Funkcionális anatómia ( Medicina Kiadó F. Paulsen - J. Waschke : Sobotta ( Medicina kiadó Koponya