Augustin Béla
Augustin Béla, Augusztin (Boksánbánya, 1877. október 29. – Budapest, 1954. december 31.) gyógyszerész, gyógynövénykutató, botanikus.

Család

Édesapja, Augustin János falusi vaskereskedő, anyja Schopp Mária volt. Apai nagyapja Augustin Ferdinánd gyógyszerészgyakornokként három évet Nagyváradon töltött Schmidt József gyógyszertárában, majd segédként 1825-ben Bécsben gyógyszerészi oklevelet szerzett. Anyai nagyapja falusi tímármester volt.

Felesége Javorik Alice (1885–1945), akit 1908. augusztus 24-én Felsőőrön vett nőül. Fia Augustin Vince (1909–1965) orvos, belgyógyász.

Tanulmányai

Temesvárott és Nagyváradon végezte a gimnáziumot és Rákospalotán tett érettségit mint magántanuló. Gyógyszerészgyakornoki éveit Fehértemplomon és Boksánbányán töltötte. Gyakornoki vizsgáját 1897. szeptember 4-én Budapesten tette le. 1899-ben szerezte gyógyszerészi diplomáját a Budapesti Tudományegyetemen, majd még egy évig rendkívüli bölcsészhallgatóként ugyanitt botanikából, vegytan- és ásványtanból képezte magát. Ez idő alatt – szülői támogatás hiányában – már kereső munkát kellett végeznie a tanulás mellett. Deér Endre budapesti Jó Pásztor nevű gyógyszertárában délutánonként dolgozott. Az ő javaslatára került Svájcba, ahol 1901 és 1903 között dr. Alexander Tschirch berni gyógyszerészeti intézetének gyakornoka volt. Kidolgozta doktori értekezését a paprika fejlődésének anatómiájáról. 1904-ben a berni egyetemen kapott gyógyszerészdoktori oklevelet (melyet 1912-ben Budapesten honosított). Az 1911/1912. tanévben a Budapesti Tudományegyetemen tanulmányait a középiskolai tanári vizsgához szükséges tárgyakkal egészítette ki (állattan és ásványtani gyakorlatok, irodalom- és művelődéstörténet, filozófia). 1921-ben a gyógynövények ismeretéből, majd 1925-ben a gyógy- és vegyipari növények természetrajzából is megszerezte a magántanári képesítést. 1954-ben a mezőgazdasági tudományok kandidátusa lett.

Több nyelven beszélt, így angolul, németül, franciául, olaszul, románul és szerbül.

Pályafutása
1903–1905 között Mágócsy-Dietz Sándor tanársegédeként dolgozott a budapesti tudományegyetem Növénytani Tanszékén. Schweitzer Józseffel szépen illusztrált segédletet adott ki a növénytani gyakorlatokhoz „Vezérfonal növénytani mikroszkópi gyakorlatokhoz” címmel. 1905-től 1940-ig a budapesti Gyógyszerész-gyakornoki Iskolában a botanika és gyógyszerismeret rendes tanára volt. 1913-ban a Földművelésügyi Minisztérium állományába került, mint kutatóintézethez beosztott segédvegyész. Először az Ampeológiai Intézetben, majd az Országos Chémiai Intézetben dolgozott. Az első világháború alatt a Honvédelmi Minisztérium Hadsegélyező Hivatalának akcióját — a rostot adó csalánszár, illetve a teapótló szederlevél gyűjtésének szervezését — ő végezte. Vezetőhelyettese, majd tényleges vezetője lett az 1915-ben általa alapított Gyógynövénykísérleti Állomásnak és Gyógynövénykísérleti Intézetnek, 1938-tól már főigazgató rangban (majd ez év május 31-én nyugdíjba ment). Kísérletezett a főváros központi kertjében létesített gyógynövénytelepen, megkezdte a konyhakömény, fekete mustár és ricinus termesztését.

1918 és 1942 között a növénytan és drogismeret rendes tanára volt a budapesti Drogista Iskolában (később Drogista Akadémia). 1919-től a gyógy- és ipari növénytermesztésről tartott előadásokat a budapesti Műegyetemen. 1921 és 1935 között a budapesti tudományegyetemi közgazdaság-tudományi karon magántanár, majd 1935–1938 között a József Nádor Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Mezőgazdasági és Állatorvosi Karán oktatott mint magántanár, majd 1938 és 1945 között mint címzetes nyilvános rendkívüli tanár. 1945-től 1948-ig a Magyar Agrártudományi Egyetem Állatorvostudományi Kar címzetes nyilvános rendkívüli tanára volt.

Tagja volt a Magyar Botanikai Társaságnak. A Nemzetközi Gyógynövény Szövetség hattagú igazgatóságában éveken át képviselte Magyarországot. 1914-től a „Die Deutsche Pharmaceutische Gesellschaft” is tagjai közé választotta. A farmakognóziai albizottság alelnöki tisztét látta el az V. Magyar Gyógyszerkönyv szerkesztőbizottságában.

Sírja a budapesti Farkasréti temetőben található.

Jelentősége
Ő szervezte meg és indította el a magyarországi szervezett gyógynövénykutatást, a vadontermő gyógynövények gyűjtését és a nagybani illóolaj-lepárlást is megindította. Megalapította az első magyarországi gyógynövénykutató intézetet. Kidolgozott több gyógynövénytermesztési technológiát és a gyógynövények minőség-ellenőrzését. A mákból történő morfin-előállítás módszerét az ő támogatásával és az ő intézetében fejlesztették ki, ez később világhírre tett szert.

1910–1911-ben szerkesztette a Gyógyszerész folyóiratot. Cikkeit és értekezéseit a Természettudományi Közlöny, a Botanikai Közlemények, a Herba c. folyóirat és a Kísérletügyi Közlemények közölték.

Emlékezete

1977-ben a Magyar Gyógyszerészeti Társaság Gyógynövény Szakosztálya Augustin Béla-emlékérmet alapított az emlékére.

Elismerése

 Francia Becsületrend lovagkeresztje (1934)

Fontosabb művei

 Historisch-kritische und anatomisch-entwicklungsgeschichtliche Untersuchungen über den Paprika. Gyógyszerészdoktori értek. Németbogsán, 1907
 Vezérfonal a pharmakobotanikai gyakorlatokhoz. (Lengyel Gézával). Németbogsán, 1908. 99 lap
 Útmutatás a vadon termő gyógynövények gyűjtéséhez. (Darvas Ferenccel). Budapest, 1917
 A koriandrom termesztése. (Darvas Ferenccel). Budapest, 1918
 A fehér- és feketemustár. (Darvas Ferenccel). Budapest, 1919
 A konyhakömény termesztése. (Darvas Ferenccel). Budapest, 1919
 A sáfrány termesztése. (Darvas Ferenccel). Budapest, 1919
 A ziliz termesztése. (Darvas Ferenccel). Budapest, 1919
 Az édeskömény termesztése. (Darvas Ferenccel). Budapest, 1920
 A gyógynövénymagvak megítélése magvizsgálati módszerek alapján. Kozma Dénessel. Budapest, 1920
 Útmutatás a vadontermő gyógynövények gyűjtéséhez. Budapest, 1921. 140 lap.
 A gyógy- és vegyiipari-növények termesztése. Darvas Ferenccel, Schneider Józseffel. Budapest, 1921. 164 lap
 Botanika. A gyógyszerészeti növénytan vázlata. Budapest, 1929. 162 lap
 A gyógynövények csíranövényei és csemetéi. Budapest, 1929
 A magyar gyógynövénykereskedelem. Pápa, 1938. 4 lap
 Magyar gyógynövények. I–II. (Társszerzők: Jávorka Sándor, Giovannini Rudolf és Rom Pál) Illusztrálta Csapody Vera. Budapest, 1948. 495 és 190 lap.

Jegyzet

Források
 Kozák Péter: Névpont.hu, 2013. 
 
 Magyar Gyógyszerésztörténeti Társaság honlapja. Híres magyar gyógyszerészek. Magyar gyógyszerészlexikon.
 Dr. W. Nagy Ágota: Augustin Béla. Megtekintve: 2020-04-17.

További információk

 Halmai János: Augustin Béla (Gyógyszerészet, 1955)
 Rom Pál: Augustin Béla életműve és a gyógynövényügy. (Gyógyszerészet, 1959)
 Dános Béla: Augustin professzor születésének 100 éves fordulóján. (Herba Hungarica, 1978).
 
 Das geistige Ungarn. Biographisches Lexikon. Hrsg. Oscar von Krücken, Imre Parlagi. Wien-Leipzig, W. Braumüller, 1918.
 
 
 
 Szmodits László: Neves magyar gyógyszerészek kegyeleti adattára. [Bp.], Dictum Kiadó, 2003.
 
 

Magyar botanikusok
Magyar gyógyszerészek
Boksánbányaiak
1877-ben született személyek
1954-ben elhunyt személyek
Augustin Béla , Augusztin ( Boksánbánya , október – Budapest , december ) gyógyszerész , gyógynövénykutató , botanikus . Család Édesapja , Augustin János falusi vaskereskedő , anyja Schopp Mária volt . Apai nagyapja Augustin Ferdinánd gyógyszerészgyakornokként három évet Nagyváradon töltött Schmidt József gyógyszertárában , majd segédkéntben Bécsben gyógyszerészi oklevelet szerzett . Anyai nagyapja falusi tímármester volt . Felesége Javorik Alice1945 ) , akit augusztusén Felsőőrön vett nőül . Fia Augustin Vince1965 ) orvos , belgyógyász . Tanulmányai Temesvárott és Nagyváradon végezte a gimnáziumot és Rákospalotán tett érettségit mint magántanuló . Gyógyszerészgyakornoki éveit Fehértemplomon és Boksánbányán töltötte . Gyakornoki vizsgáját szeptemberén Budapesten tette le.ben szerezte gyógyszerészi diplomáját a Budapesti Tudományegyetemen , majd még egy évig rendkívüli bölcsészhallgatóként ugyanitt botanikából , vegytan- és ásványtanból képezte magát . Ez idő alatt – szülői támogatás hiányában – már kereső munkát kellett végeznie a tanulás mellett . Deér Endre budapesti Jó Pásztor nevű gyógyszertárában délutánonként dolgozott . Az ő javaslatára került Svájcba , aholésközött dr. Alexander Tschirch berni gyógyszerészeti intézetének gyakornoka volt . Kidolgozta doktori értekezését a paprika fejlődésének anatómiájáról.ben a berni egyetemen kapott gyógyszerészdoktori oklevelet ( melyetben Budapesten honosított ) . Az1912. tanévben a Budapesti Tudományegyetemen tanulmányait a középiskolai tanári vizsgához szükséges tárgyakkal egészítette ki ( állattan és ásványtani gyakorlatok , irodalom- és művelődéstörténet , filozófia) .ben a gyógynövények ismeretéből , majdben a gyógy- és vegyipari növények természetrajzából is megszerezte a magántanári képesítést.ben a mezőgazdasági tudományok kandidátusa lett . Több nyelven beszélt , így angolul , németül , franciául , olaszul , románul és szerbül . Pályafutása 1903–1905 között Mágócsy-Dietz Sándor tanársegédeként dolgozott a budapesti tudományegyetem Növénytani Tanszékén . Schweitzer Józseffel szépen illusztrált segédletet adott ki a növénytani gyakorlatokhoz „ Vezérfonal növénytani mikroszkópi gyakorlatokhoz” címmel.tőlig a budapesti Gyógyszerész-gyakornoki Iskolában a botanika és gyógyszerismeret rendes tanára volt.ban a Földművelésügyi Minisztérium állományába került , mint kutatóintézethez beosztott segédvegyész . Először az Ampeológiai Intézetben , majd az Országos Chémiai Intézetben dolgozott . Az első világháború alatt a Honvédelmi Minisztérium Hadsegélyező Hivatalának akcióját — a rostot adó csalánszár , illetve a teapótló szederlevél gyűjtésének szervezését — ő végezte . Vezetőhelyettese , majd tényleges vezetője lett azben általa alapított Gyógynövénykísérleti Állomásnak és Gyógynövénykísérleti Intézetnek,tól már főigazgató rangban ( majd ez év májusén nyugdíjba ment ) . Kísérletezett a főváros központi kertjében létesített gyógynövénytelepen , megkezdte a konyhakömény , fekete mustár és ricinus termesztését . 1918 ésközött a növénytan és drogismeret rendes tanára volt a budapesti Drogista Iskolában ( később Drogista Akadémia) .től a gyógy- és ipari növénytermesztésről tartott előadásokat a budapesti Műegyetemen.ésközött a budapesti tudományegyetemi közgazdaság-tudományi karon magántanár , majd1938 között a József Nádor Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Mezőgazdasági és Állatorvosi Karán oktatott mint magántanár , majdésközött mint címzetes nyilvános rendkívüli tanár.tőlig a Magyar Agrártudományi Egyetem Állatorvostudományi Kar címzetes nyilvános rendkívüli tanára volt . Tagja volt a Magyar Botanikai Társaságnak . A Nemzetközi Gyógynövény Szövetség hattagú igazgatóságában éveken át képviselte Magyarországot.től a „ Die Deutsche Pharmaceutische Gesellschaft” is tagjai közé választotta . A farmakognóziai albizottság alelnöki tisztét látta el az V . Magyar Gyógyszerkönyv szerkesztőbizottságában . Sírja a budapesti Farkasréti temetőben található . Jelentősége Ő szervezte meg és indította el a magyarországi szervezett gyógynövénykutatást , a vadontermő gyógynövények gyűjtését és a nagybani illóolaj-lepárlást is megindította . Megalapította az első magyarországi gyógynövénykutató intézetet . Kidolgozott több gyógynövénytermesztési technológiát és a gyógynövények minőség-ellenőrzését . A mákból történő morfin-előállítás módszerét az ő támogatásával és az ő intézetében fejlesztették ki , ez később világhírre tett szert . 1910–1911-ben szerkesztette a Gyógyszerész folyóiratot . Cikkeit és értekezéseit a Természettudományi Közlöny , a Botanikai Közlemények , a Herba c . folyóirat és a Kísérletügyi Közlemények közölték . Emlékezete 1977-ben a Magyar Gyógyszerészeti Társaság Gyógynövény Szakosztálya Augustin Béla-emlékérmet alapított az emlékére . Elismerése Francia Becsületrend lovagkeresztje Fontosabb művei Historisch-kritische und anatomisch-entwicklungsgeschichtliche Untersuchungen über den Paprika . Gyógyszerészdoktori értek . Németbogsán , Vezérfonal a pharmakobotanikai gyakorlatokhoz . ( Lengyel Gézával ) . Németbogsán, lap Útmutatás a vadon termő gyógynövények gyűjtéséhez . ( Darvas Ferenccel ) . Budapest , A koriandrom termesztése . ( Darvas Ferenccel ) . Budapest , A fehér- és feketemustár . ( Darvas Ferenccel ) . Budapest , A konyhakömény termesztése . ( Darvas Ferenccel ) . Budapest , A sáfrány termesztése . ( Darvas Ferenccel ) . Budapest , A ziliz termesztése . ( Darvas Ferenccel ) . Budapest , Az édeskömény termesztése . ( Darvas Ferenccel ) . Budapest , A gyógynövénymagvak megítélése magvizsgálati módszerek alapján . Kozma Dénessel . Budapest , Útmutatás a vadontermő gyógynövények gyűjtéséhez . Budapest,lap . A gyógy- és vegyiipari-növények termesztése . Darvas Ferenccel , Schneider Józseffel . Budapest,lap Botanika . A gyógyszerészeti növénytan vázlata . Budapest,lap A gyógynövények csíranövényei és csemetéi . Budapest , A magyar gyógynövénykereskedelem . Pápa, lap Magyar gyógynövények . I–II. ( Társszerzők : Jávorka Sándor , Giovannini Rudolf és Rom Pál ) Illusztrálta Csapody Vera . Budapest,éslap . Jegyzet Források Kozák Péter : Névpont. hu , Magyar Gyógyszerésztörténeti Társaság honlapja . Híres magyar gyógyszerészek . Magyar gyógyszerészlexikon . Dr . W. Nagy Ágota : Augustin Béla . Megtekintve : 17. További információk Halmai János : Augustin Béla ( Gyógyszerészet , Rom Pál : Augustin Béla életműve és a gyógynövényügy . ( Gyógyszerészet , Dános Béla : Augustin professzor születésénekéves fordulóján . ( Herba Hungarica , Das geistige Ungarn . Biographisches Lexikon . Hrsg . Oscar von Krücken , Imre Parlagi . Wien-Leipzig , W. Braumüller , Szmodits László : Neves magyar gyógyszerészek kegyeleti adattára . [ Bp. ] , Dictum Kiadó , Magyar botanikusok Magyar gyógyszerészek Boksánbányaiak 1877-ben született személyek 1954-ben elhunyt személyek