Ling-csi-csing
A  (szó szerint: „A spirituális sakk szent könyve”) kínai jóskönyv, amelyet a hagyomány szerint a stratéga,  (張良; i. e. 3. sz. – 186.) kapott a félig legendás tól (黃石公). Az első, kommentárokkal is ellátott kiadása azonban csak -dinasztia idejéből, a 3-4. századból származik. Címét onnan kapta, hogy a műben bemutatott jósjel-kéréshez eredetileg a kínai sakk ( 象棋) figuráit kellett használni.

A címe
A  ismeretlen kínai szerző alkotása, aki arra törekedett, hogy a világ működését, s benne az egyén sorsát miként lehetne egy, a régi Változások könyvénél ( 《易經》) praktikusabb jóskönyvvel értelmezni. A minden idők leghíresebb jövendőmondó kézikönyvének felváltására, jóslatainak egyértelműbbé tételére számos kísérlet született az évszázadok során, ez a mű pedig valamennyi ilyen kísérlet közül a legsikerültebb.

A mű címe szó szerinti fordításban: „A spirituális sakk szent könyve” vagy a „Spiritualitásban kiteljesedett sakkozó szent könyve”. A cím első írásjegye, a ling 靈 a legmagasztosabb, fényességes szellemi hatalmat jelenti. A cím második írásjegye, a sakk jelentésű  棋 arra a tizenkét korongra utal, melyeket a hagyományos kínai táblajátékból kölcsönözve a jóslatkéréshez használnak.

A három vonásból álló jósjel, vagyis a trigram meghatározásának módszere, az azokhoz kapcsolódó asszociációk és a jóslatok nyelvezete viszonylag egyszerűbb és egyértelműbb, mint a Változások könyvéé. Ebben a módszerben példának okáért nincsenek átváltozó sorok, amiket külön kell értelmezni. A  önmagában is olyan teljes rendszert alkot, amelynek értelmezéséhez az érdeklődőnek nincs szüksége specializált tudásra (ellentétben például a Tarokkal vagy egyéb módszerekkel), sem pedig eksztatikus erők működtetésére (amilyenekkel például sok afrikai jósrendszerben találkozni). Ez a klasszikus jóslási rendszer hosszú évszázadokon keresztül népszerű volt Kína-szerte, sőt Japánba is eljutott és elterjedt.

Keletkezése
Jelen szöveg alapjait feltehetően a - és -dinasztia (222–419) elején írhatták, míg a négy magyarázó kommentárt a későbbi századok során toldották az alapszöveghez. A klasszikus kínai katalógusok magát a szöveget zömében eredetinek tartják, bár annak valódi eredetét mindmáig homály borítja. A hagyomány a szerzőséget többek között nak (東方朔; kb. i. e. 163 – kb. i. e. 93), a Han-dinasztia idején élt tudós-hivatalnoknak tulajdonítja, akit már életében a mágikus tanok mestereként tiszteltetek, majd halála után személyét beemelték a taoista panteonba. Szerzőként szokás megemlíteni, az ugyancsak a Han-dinasztia idején élt stratégát, ot (張良; i. e. 262 – i. e. 189), akivel kapcsolatban a hagyomány azt is tudni véli, hogy a művet eredetileg a tól (黃石公), a legendás stratégától örökölte. Egy harmadik verzió szerint a mű szerzője Liu An (劉安; i. e. 179 – i. e. 122), aki elsősorban főműve, a taoista szellemiségű  révén ismert.

A legősibb és leghíresebb jóskönyvnek, a Változások könyvének Han-dinasztia idejére több interpretációs iskolája is kialakult, és számos variánsa forgott közkézen. Ekkoriban létezhetett még egyéb, régebbi jósszöveg is. A Változások könyve azonban a tömegek számára továbbra is homályos, nehezen értelmezhető szöveg maradt, így aztán érthető módon további jóslással kapcsolatos írások is megjelentek. Ezek között érdemes megemlékezni a  (《易林》), „A változás erdeje” és a  (《太玄經》), „A legfelsőbb misztérium gyűjteménye” című művekről, melyek a Változások könyvénél könnyebben hozzáférhető, de legalábbis egyszerűbben integrált konzultációs rendszereket alkottak és kínáltak. Jellemzően a Változások könyvéből kiolvasható világnézetből merítettek, sűrűn utalva a trigramok és hexagramok neveire, idézve egy-egy sort is. A  is valahol e folyamat részeként jött létre, amely tisztán magáévá teszi ugyan a Változások könyve világnézetét és gyakran idéz képeket és sorokat belőle, de úgy, hogy mindehhez nem szükséges magának a Változások könyvének a mélyebb megértése és ismerete.

Tartalma, szerkezete
A százhuszonöt jósjel szimbolizált, lehetséges jóslat mindegyikének leírása a következő struktúrában épül fel:

 a jósjel neve
 képe
 energetikája
 asszociált trigram és irány
 jóslat
 vers(ek)
 kommentárok

A jósjelek nevei
Minden trigram, vagyis jósjel rendelkezik egy két írásjegyből álló névvel, mely csak és kizárólag hozzá kapcsolódik, valamint egy számmal, amely a teljes sorozatban elfoglalt helyét jelöli egytől százhuszonötig. Ezek a nevek néha a Változások könyvében előforduló jósjelek neveit utánozzák, de gyakrabban az adott szituáció dinamikájára utalnak. A megértésük sok esetben interpretáció kérdése. A klasszikus kínai nyelv szerkezete ugyanis lehetőséget ad arra, hogy az egymás mellett szereplő két írásjegyet például melléknév és főnév viszonyaként értelmezzük, vagy akár két egyenrangú melléknév vagy főnév párosaként Ezek a nevek nagy valószínűséggel már a szöveg legrégebbi változatának is részei voltak.

A jósjelek képe
A kép további két írásjegyből álló pár, melynek kapcsán ugyanazok az értelmezési problémák merülnek fel, mint a nevek esetében. A képek általában a komplexitások egy másik aspektusát képviselik, de olyankor ezt a kapcsolatot annyira nem egyszerű felfedezni, hogy akár a régi kommentátoroknak is problémákat okozott. Legalábbis erre lehet következtetni abból, hogy a mű különböző kiadásaiban a neveket és a képeket nem egy esetben felcserélték. Ez arra utalhat, hogy a hagyományos értelmezés szerint a képek és a nevek mennyi felcserélhetők voltak.

A jósjelek energetikája
Ez a rövid szakasz foglalja össze az adott jósjel helyzeti energetikáját, amely a  és a  aktivitásával írható le. A  és a  ilyetén kapcsolata itt eléggé leegyszerűsített módon szerepel, melyet később, az esetek zömében a kommentárok részletesebben is kifejtenek.

Társított trigram és irány
Mindegyik jósjelhez, amely legalább egy olyan korongot tartalmaz, amelyiken egy írásjegy látható társul egy klasszikus trigram, vagyis három vonásból álló ábra. A vonások lehetnek egyenesek vagy megszakítottak, attól függően  vagy  sorokról van-e szó. Két ilyen trigram egymásra helyezéséből jönnek létre a Változások könyvében szereplő hexagramok. A trigramok ebben a műben nem rendelkeznek kitüntetett szereppel, hiszen ezek ismerete nélkül is értelmezhetők a jósjelek, ennek ellenére a kötet szerzője, szerzői, a lehetséges nyolc trigram valamelyikét társították a százhuszonnégy jósjel mindegyikéhez. (A 125. jósjel nem rendelkezik társított trigrammal, mivel minden sora „üres”.)

A kommentárok
A műhöz a történelem során négy kommentár íródott:

  (顏幼明) feltehetően valamikor a -dinasztia (i. sz. 265–420) idején élhetett
  (何承天) a rövid életű -dinasztia (420–477) tudós hivatalnoka volt, akit elsősorban a szertartásokról írott munkái, illetve stratégiai képességei miatt tartanak számon.
  (陳師凱) visszavonultan élő írástudó volt a mongol -dinasztia idején
  (劉基), aki a -dinasztia és a Ming-dinasztia fordulóján tevékenykedett, s valószínűleg ő szerkesztette végleges formájába a et.

A jóslatkérés módja
A tizenkét sakk-korong – melyek mindegyikének csak az egyik oldalán található írás –, vagy üres, vagy írásjegyes oldalt kapunk. Egy trigram, vagyis egy jósjel akkor tökéletesen meghatározott, ha a karaktereket a megfelelő sorokba rendezzük attól függően, hogy az  (上) („felső”, „fölül”),  (中) („középső”) vagy  下 („alsó”, „alul”). A jóslatot, valamint a vers vagy versek szövege tulajdonképpen az adott jósjel bővebben kifejtett, metaforákkal, hasonlatokkal, példázatokkal s egyéb utalásokkal teli elsődleges interpretációja. A  rendszere azt feltételezi, hogy a jósláshoz használt korongok olyan hatalommal bírnak, illetve a korongok eldobásának aktusa az, amely kapcsolatot teremt az univerzummal, s így a jóslatkérő egy trigram formájában kaphat konkrét választ a kérdésére. A folyamat teljesen mentes különféle, kötelezően előírt lelki állapotokról, vagy formai rituáléktól, valójában csak a mechanikus tevékenységre, a korongok egyszeri eldobására van leegyszerűsítve, nem úgy, mint a Változások könyve.

A jóslatkérés modern változata szerint Kínában is gyakorta pénzérmékkel helyettesítik a fakorongokat.

Magyar fordítása

Sorskérdések könyve. Ling csi king; ford., bev. Tokaji Zsolt; Szenzár–Helikon, Bp., 2016

Hivatkozások

Megjegyzések

Források

Irodalom 
  Kashiwa, Ivan. Spirit Tokens of the Ling Qi Jing. Weatherhill. 
  Sawyer, Ralph D. – Sawyer, Mei-chün Lee. Ling Ch'i Ching: A Classic Chinese Oracle. Westview Press. 2004. .
  Tokaji Zsolt. Sorskérdések könyve. Helikon Kiadó, Budapest 2016.

Külső hivatkozások

Kínai kultúra
Kínai szövegek
Jóslás
Jóseszközök
A ( szó szerint : „ A spirituális sakk szent könyve” ) kínai jóskönyv , amelyet a hagyomány szerint a stratéga , ( 張良 ; i . e. sz. – ) kapott a félig legendás tól ( 黃石公 ) . Az első , kommentárokkal is ellátott kiadása azonban csak -dinasztia idejéből , a századból származik . Címét onnan kapta , hogy a műben bemutatott jósjel-kéréshez eredetileg a kínai sakk ( 象棋 ) figuráit kellett használni . A címe A ismeretlen kínai szerző alkotása , aki arra törekedett , hogy a világ működését , s benne az egyén sorsát miként lehetne egy , a régi Változások könyvénél ( 《 易經 》 ) praktikusabb jóskönyvvel értelmezni . A minden idők leghíresebb jövendőmondó kézikönyvének felváltására , jóslatainak egyértelműbbé tételére számos kísérlet született az évszázadok során , ez a mű pedig valamennyi ilyen kísérlet közül a legsikerültebb . A mű címe szó szerinti fordításban : „ A spirituális sakk szent könyve” vagy a „ Spiritualitásban kiteljesedett sakkozó szent könyve” . A cím első írásjegye , a ling 靈 a legmagasztosabb , fényességes szellemi hatalmat jelenti . A cím második írásjegye , a sakk jelentésű 棋 arra a tizenkét korongra utal , melyeket a hagyományos kínai táblajátékból kölcsönözve a jóslatkéréshez használnak . A három vonásból álló jósjel , vagyis a trigram meghatározásának módszere , az azokhoz kapcsolódó asszociációk és a jóslatok nyelvezete viszonylag egyszerűbb és egyértelműbb , mint a Változások könyvéé . Ebben a módszerben példának okáért nincsenek átváltozó sorok , amiket külön kell értelmezni . A önmagában is olyan teljes rendszert alkot , amelynek értelmezéséhez az érdeklődőnek nincs szüksége specializált tudásra ( ellentétben például a Tarokkal vagy egyéb módszerekkel ) , sem pedig eksztatikus erők működtetésére ( amilyenekkel például sok afrikai jósrendszerben találkozni ) . Ez a klasszikus jóslási rendszer hosszú évszázadokon keresztül népszerű volt Kína-szerte , sőt Japánba is eljutott és elterjedt . Keletkezése Jelen szöveg alapjait feltehetően a - és -dinasztia419 ) elején írhatták , míg a négy magyarázó kommentárt a későbbi századok során toldották az alapszöveghez . A klasszikus kínai katalógusok magát a szöveget zömében eredetinek tartják , bár annak valódi eredetét mindmáig homály borítja . A hagyomány a szerzőséget többek között nak ( 東方朔 ; kb. i. e.– kb. i . e. a Han-dinasztia idején élt tudós-hivatalnoknak tulajdonítja , akit már életében a mágikus tanok mestereként tiszteltetek , majd halála után személyét beemelték a taoista panteonba . Szerzőként szokás megemlíteni , az ugyancsak a Han-dinasztia idején élt stratégát , ot ( 張良 ; i. e.– i. e. akivel kapcsolatban a hagyomány azt is tudni véli , hogy a művet eredetileg a tól ( 黃石公 ) , a legendás stratégától örökölte . Egy harmadik verzió szerint a mű szerzője Liu An ( 劉安 ; i. e.– i. e. aki elsősorban főműve , a taoista szellemiségű révén ismert . A legősibb és leghíresebb jóskönyvnek , a Változások könyvének Han-dinasztia idejére több interpretációs iskolája is kialakult , és számos variánsa forgott közkézen . Ekkoriban létezhetett még egyéb , régebbi jósszöveg is . A Változások könyve azonban a tömegek számára továbbra is homályos , nehezen értelmezhető szöveg maradt , így aztán érthető módon további jóslással kapcsolatos írások is megjelentek . Ezek között érdemes megemlékezni a ( 《 易林 》 ) , „ A változás erdeje” és a ( 《 太玄經 》 ) , „ A legfelsőbb misztérium gyűjteménye” című művekről , melyek a Változások könyvénél könnyebben hozzáférhető , de legalábbis egyszerűbben integrált konzultációs rendszereket alkottak és kínáltak . Jellemzően a Változások könyvéből kiolvasható világnézetből merítettek , sűrűn utalva a trigramok és hexagramok neveire , idézve egy-egy sort is . A is valahol e folyamat részeként jött létre , amely tisztán magáévá teszi ugyan a Változások könyve világnézetét és gyakran idéz képeket és sorokat belőle , de úgy , hogy mindehhez nem szükséges magának a Változások könyvének a mélyebb megértése és ismerete . Tartalma , szerkezete A százhuszonöt jósjel szimbolizált , lehetséges jóslat mindegyikének leírása a következő struktúrában épül fel : a jósjel neve képe energetikája asszociált trigram és irány jóslat vers( ek ) kommentárok A jósjelek nevei Minden trigram , vagyis jósjel rendelkezik egy két írásjegyből álló névvel , mely csak és kizárólag hozzá kapcsolódik , valamint egy számmal , amely a teljes sorozatban elfoglalt helyét jelöli egytől százhuszonötig . Ezek a nevek néha a Változások könyvében előforduló jósjelek neveit utánozzák , de gyakrabban az adott szituáció dinamikájára utalnak . A megértésük sok esetben interpretáció kérdése . A klasszikus kínai nyelv szerkezete ugyanis lehetőséget ad arra , hogy az egymás mellett szereplő két írásjegyet például melléknév és főnév viszonyaként értelmezzük , vagy akár két egyenrangú melléknév vagy főnév párosaként Ezek a nevek nagy valószínűséggel már a szöveg legrégebbi változatának is részei voltak . A jósjelek képe A kép további két írásjegyből álló pár , melynek kapcsán ugyanazok az értelmezési problémák merülnek fel , mint a nevek esetében . A képek általában a komplexitások egy másik aspektusát képviselik , de olyankor ezt a kapcsolatot annyira nem egyszerű felfedezni , hogy akár a régi kommentátoroknak is problémákat okozott . Legalábbis erre lehet következtetni abból , hogy a mű különböző kiadásaiban a neveket és a képeket nem egy esetben felcserélték . Ez arra utalhat , hogy a hagyományos értelmezés szerint a képek és a nevek mennyi felcserélhetők voltak . A jósjelek energetikája Ez a rövid szakasz foglalja össze az adott jósjel helyzeti energetikáját , amely a és a aktivitásával írható le . A és a ilyetén kapcsolata itt eléggé leegyszerűsített módon szerepel , melyet később , az esetek zömében a kommentárok részletesebben is kifejtenek . Társított trigram és irány Mindegyik jósjelhez , amely legalább egy olyan korongot tartalmaz , amelyiken egy írásjegy látható társul egy klasszikus trigram , vagyis három vonásból álló ábra . A vonások lehetnek egyenesek vagy megszakítottak , attól függően vagy sorokról van-e szó . Két ilyen trigram egymásra helyezéséből jönnek létre a Változások könyvében szereplő hexagramok . A trigramok ebben a műben nem rendelkeznek kitüntetett szereppel , hiszen ezek ismerete nélkül is értelmezhetők a jósjelek , ennek ellenére a kötet szerzője , szerzői , a lehetséges nyolc trigram valamelyikét társították a százhuszonnégy jósjel mindegyikéhez . ( A jósjel nem rendelkezik társított trigrammal , mivel minden sora „ üres” . ) A kommentárok A műhöz a történelem során négy kommentár íródott : ( 顏幼明 ) feltehetően valamikor a -dinasztia ( i. sz.420 ) idején élhetett ( 何承天 ) a rövid életű -dinasztia477 ) tudós hivatalnoka volt , akit elsősorban a szertartásokról írott munkái , illetve stratégiai képességei miatt tartanak számon . ( 陳師凱 ) visszavonultan élő írástudó volt a mongol -dinasztia idején ( 劉基 ) , aki a -dinasztia és a Ming-dinasztia fordulóján tevékenykedett , s valószínűleg ő szerkesztette végleges formájába a et . A jóslatkérés módja A tizenkét sakk-korong – melyek mindegyikének csak az egyik oldalán található írás – , vagy üres , vagy írásjegyes oldalt kapunk . Egy trigram , vagyis egy jósjel akkor tökéletesen meghatározott , ha a karaktereket a megfelelő sorokba rendezzük attól függően , hogy az ( 上 ) ( „ felső” , „ fölül” ) , ( 中 ) ( „ középső” ) vagy 下 ( „ alsó” , „ alul” ) . A jóslatot , valamint a vers vagy versek szövege tulajdonképpen az adott jósjel bővebben kifejtett , metaforákkal , hasonlatokkal , példázatokkal s egyéb utalásokkal teli elsődleges interpretációja . A rendszere azt feltételezi , hogy a jósláshoz használt korongok olyan hatalommal bírnak , illetve a korongok eldobásának aktusa az , amely kapcsolatot teremt az univerzummal , s így a jóslatkérő egy trigram formájában kaphat konkrét választ a kérdésére . A folyamat teljesen mentes különféle , kötelezően előírt lelki állapotokról , vagy formai rituáléktól , valójában csak a mechanikus tevékenységre , a korongok egyszeri eldobására van leegyszerűsítve , nem úgy , mint a Változások könyve . A jóslatkérés modern változata szerint Kínában is gyakorta pénzérmékkel helyettesítik a fakorongokat . Magyar fordítása Sorskérdések könyve . Ling csi king ; ford . , bev . Tokaji Zsolt ; Szenzár–Helikon , Bp. , Hivatkozások Megjegyzések Források Irodalom Kashiwa , Ivan . Spirit Tokens of the Ling Qi Jing . Weatherhill . Sawyer , Ralph D. – Sawyer , Mei-chün Lee . Ling Ch'i Ching : A Classic Chinese Oracle . Westview Press. \ . Tokaji Zsolt . Sorskérdések könyve . Helikon Kiadó, Budapest Külső hivatkozások Kínai kultúra Kínai szövegek Jóslás Jóseszközök