Fraser-jegenyefenyő
A Fraser-jegenyefenyő vagy Allegheny-jegenyefenyő (Abies fraseri) a fenyőfélék (Pinaceae) közé tartozó jegenyefenyő (Abies) növénynemzetség egyik faja. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listájának 2015-ös állapota szerint veszélyeztetett növényfaj.

Elnevezése 
Latin nevében az Abies név utal a jegenyefenyő nemzetségre. A fraseri fajnév pedig John Fraser (1750–1811) skót botanikus és növénygyűjtő nevét őrzi, aki felfedezte, majd Angliában megismertette ezt a jegenyefenyőfajt.

Elterjedése 
Kizárólag az Appalache-hegység 1300 m-es tengerszint feletti magasságot meghaladó régióiban őshonos Észak-Karolina és Tennessee államban, Virginia és Nyugat-Virginia állam délnyugati területein. Az egyedüli jegenyefenyőfaj, amely őshonos a Great Smoky Mountains Nemzeti Parkban.

Megjelenése 
Legfeljebb 9–15 m magas és 3–7 m széles, keskeny gúla alakú, örökzöld fa toronysisakszerű lombkoronával. Lapított, fényes sötétzöld, illatos tűlevelei legfeljebb 2,5 cm hosszúak, fonákjukon fehér csíkosak, a balzsamos ágakat sűrűn borítják. Balzsamtartalmú hólyagok megjelenhetnek a fa kérgén. Amint az a jegenyefenyőkre jellemző, tobozai gyertyaszerűen, függőlegesen felfelé állnak az ágakon. A tobozok bíborvörös színűek, kiálló felleveleik szembetűnőek.

Külalakjában nagyon hasonlít a balzsamfenyőhöz (Abies balsamea): a legfőbb különbség köztük a tobozpikkelyek felleveleiben mutatkozik.

Élőhelye 
Legjobban a tápanyagban gazdag, nyirkos, enyhén savas kémhatású, jó vízelvezetésű talajokat kedveli, míg az állandóan nedves, illetve kövér agyagos talajokon csak szegényesen fejlődik. S habár a részben árnyékos helyeken is megél, a teljes napfénnyel borítottság optimálisabb számára. Mivel a hűvös, gyakran ködös hegyvidéki klímán honos, termesztésbe vonása nem javasolt forró és nedves nyarú területeken.

Kártevői, betegségei 
A növénytetvek (Sternorrhyncha) közé tartozó Adelges piceae nevű rovar számos vadon élő Fraser-jegenyefenyő pusztulását okozta már eddig is. Egyéb rovarkártevői a Scolytinae alcsaládba tartozó bogarak, a Choristoneura nembe tartozó lepkék, a levéltetvek, a zsákhordó lepkefélék és a pajzstetvek. A takácsatkafélék melegebb éghajlati körülmények között fordulhatnak elő.

Betegsége a gyökérrothadás, a fenyő-tűlevélrozsda és az ágelhalás.

A városi szennyezést általában nem viseli el.

Felhasználása 
Kertekbe ültetik díszfának. Az Amerikai Egyesült Államokban az egyik legkedveltebb karácsonyfa, ezért az ottani fenyőfagazdaságokban rendszerint termesztik.
Régóta használják különböző betegségek kezelésére. Tűit reumatikus fájdalmak enyhítésére használják.

Jegyzetek

Források 
 
 
 

Növényfajok
Jegenyefenyők
Fák
A Fraser-jegenyefenyő vagy Allegheny-jegenyefenyő ( Abies fraseri ) a fenyőfélék ( Pinaceae ) közé tartozó jegenyefenyő ( Abies ) növénynemzetség egyik faja . A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listájánakös állapota szerint veszélyeztetett növényfaj. Elnevezése Latin nevében az Abies név utal a jegenyefenyő nemzetségre . A fraseri fajnév pedig John Fraser1811 ) skót botanikus és növénygyűjtő nevét őrzi , aki felfedezte , majd Angliában megismertette ezt a jegenyefenyőfajt . Elterjedése Kizárólag az Appalache-hegységm-es tengerszint feletti magasságot meghaladó régióiban őshonos Észak-Karolina és Tennessee államban , Virginia és Nyugat-Virginia állam délnyugati területein . Az egyedüli jegenyefenyőfaj , amely őshonos a Great Smoky Mountains Nemzeti Parkban . Megjelenése Legfeljebb15 m magas és7 m széles , keskeny gúla alakú , örökzöld fa toronysisakszerű lombkoronával . Lapított , fényes sötétzöld , illatos tűlevelei legfeljebb5 cm hosszúak , fonákjukon fehér csíkosak , a balzsamos ágakat sűrűn borítják . Balzsamtartalmú hólyagok megjelenhetnek a fa kérgén . Amint az a jegenyefenyőkre jellemző , tobozai gyertyaszerűen , függőlegesen felfelé állnak az ágakon . A tobozok bíborvörös színűek , kiálló felleveleik szembetűnőek . Külalakjában nagyon hasonlít a balzsamfenyőhöz ( Abies balsamea ) : a legfőbb különbség köztük a tobozpikkelyek felleveleiben mutatkozik . Élőhelye Legjobban a tápanyagban gazdag , nyirkos , enyhén savas kémhatású , jó vízelvezetésű talajokat kedveli , míg az állandóan nedves , illetve kövér agyagos talajokon csak szegényesen fejlődik . S habár a részben árnyékos helyeken is megél , a teljes napfénnyel borítottság optimálisabb számára . Mivel a hűvös , gyakran ködös hegyvidéki klímán honos , termesztésbe vonása nem javasolt forró és nedves nyarú területeken . Kártevői , betegségei A növénytetvek ( Sternorrhyncha ) közé tartozó Adelges piceae nevű rovar számos vadon élő Fraser-jegenyefenyő pusztulását okozta már eddig is . Egyéb rovarkártevői a Scolytinae alcsaládba tartozó bogarak , a Choristoneura nembe tartozó lepkék , a levéltetvek , a zsákhordó lepkefélék és a pajzstetvek . A takácsatkafélék melegebb éghajlati körülmények között fordulhatnak elő . Betegsége a gyökérrothadás , a fenyő-tűlevélrozsda és az ágelhalás . A városi szennyezést általában nem viseli el . Felhasználása Kertekbe ültetik díszfának . Az Amerikai Egyesült Államokban az egyik legkedveltebb karácsonyfa , ezért az ottani fenyőfagazdaságokban rendszerint termesztik . Régóta használják különböző betegségek kezelésére . Tűit reumatikus fájdalmak enyhítésére használják . Jegyzetek Források Növényfajok Jegenyefenyők Fák