Ragasztó
A ragasztó olyan anyag, amelyet ragasztásra használnak, vagyis arra, hogy szilárd testek között tartós kötést hozzon létre anélkül, hogy az összekötött anyagok szerkezeti felépítése vagy eredeti tulajdonságai lényegesen megváltoznának. A ragasztót a leggyakrabban folyékony állapotban (például kolloid oldat vagy ömledék formájában) viszik fel a felületekre, majd az összeillesztés után megkeményedik. Alapvető fontosságú, hogy a ragasztóanyag folyékony állapotában nedvesítse a ragasztandó felületet, tapadjon rá. A ragasztás a ragasztó és a ragasztandó tárgy közötti adhézión, másrészt a ragasztó molekulái közötti kohéziós erőn alapul. A ragasztó kötése, kikeményedése során a kialakult kölcsönhatások fixálódnak, létrejön a szilárd kötés. 

Ha az anyagok összekötése három dimenzióban történik (pl. rétegelt lemez), ragasztó helyett kötőanyagról beszélünk. Tágabb értelemben a kittek, tapaszok is a ragasztók körébe sorolhatók.

A ragasztók csoportosítása

Fizikai úton és kémiai reakcióval kötő ragasztók 
A ragasztók megszilárdulását fizikai, vagy kémiai folyamat eredményezheti.

A fizikai úton kötő ragasztók közé tartoznak a melegen ömlesztett, majd a ragasztási felületen kihűlve megszilárduló anyagok, mint a méhviasz, a bitumen, az üvegömledék-ragasztók, vagy a szintetikus ömledékragasztók. Ide sorolhatók azok a ragasztóanyagok is, melyek kötését folyékony oldószerük eltávozása eredményezi, például a kaucsukragasztók vagy a glutinenyv. A plastisolokat hidegen, pasztaszerű állapotban viszik fel a felületre, és hő hatására keményednek meg.

A kémiai reakcióval keményedő ragasztók kis molekulájú vegyületekből állnak, amik a kötés során a ragasztórétegben nagy molekulájú vegyületekké alakulnak, vagyis térhálósodás útján szilárdulnak meg. Ez a folyamat lehet polikondenzáció, poliaddíció vagy polimerizáció. 
Polikondenzációs ragasztók például a poliészterragasztók és a szilikonragasztók, poliaddíciós ragasztó az epoxiragasztó, polimerizációs ragasztó a fehér enyv (polivinil-acetát) illetve a pillanatragasztó.

Természetes eredetű és szintetikus ragasztók 
A ragasztók egy része természetes eredetű, ezek használata gyakran több évezredes múltra tekint vissza. A modern vegyipar által előállított szintetikus ragasztók a 20. század közepétől kezdték felváltani ezeket a hagyományos ragasztókat.

A természetes eredetű ragasztók készülhetnek növényi, állati vagy ásványi alapanyagból.
Növényi eredetűek a cellulóz-észterek, cellulóz-éterek, a keményítőből készült csiriz, a kaucsukragasztó. 
Állati eredetűek az enyvek és a méhviasz. 
Ásványi eredetűek a bitumen, az üveg, a kerámiaragasztó.

A szintetikus ragasztók fő típusai a fenoplasztok, az aminoplasztok (pl. a karbamid–formaldehid-gyanta), a poliamid ömledékragasztók, a poliuretán oldatok, az epoxigyanták (pl. a két komponensű epoxiragasztó), a poliakrilátok (pl. a cianoakrilát pillanatragasztó), a polivinil-acetát (fehér enyv vagy faenyv) stb.

A ragasztás

Előnyei 
 Sokoldalúan használható, szinte minden technikailag alkalmazott anyagot köt mindenhez.
 Nem károsítja a kötés környezetében lévő anyagot (pl. nincs átmeneti zóna, mint amilyen a hegesztéseknél van).
 Bármilyen vastagságú, vastagságkülönbségű elemek összekötésére alkalmas.
 A ragasztóréteg tömít, véd a korróziótól.
 Rezgéscsillapító hatású.
 Összeillesztés után nem szükséges a kötési felülethez hozzáférni.
 Nem kell az anyagokat átfúrni, mint szegecselésnél, csavarozásnál.
 Kombinálható más kötésekkel.
 Nagy kötési felület valósítható meg.

Hátrányai 
 Időigényes, a ragasztó kötése akár 24 óráig is tarthat.
 A felület előkészítése nagy munkát igényel.
 Prések, fűtőelemek lehetnek szükségesek.
 Öregedésre hajlamos, érzékeny a környezeti hatásokra, magas hőmérsékletre.
 Fémek esetén a hegesztésnél kisebb szilárdságú.
 A ragasztással készült termék gyártásakor, használatakor, megsemmisítésekor az egészségre, a környezetre káros anyagok szabadulhatnak fel.

Jegyzetek

Források 
 
 
 BME Gép- és Terméktervezés Tanszék – Ragasztott kötések

További információk 
 Enyvek, csirizek és ragasztók – Asztalos.hu
A ragasztó olyan anyag , amelyet ragasztásra használnak , vagyis arra , hogy szilárd testek között tartós kötést hozzon létre anélkül , hogy az összekötött anyagok szerkezeti felépítése vagy eredeti tulajdonságai lényegesen megváltoznának . A ragasztót a leggyakrabban folyékony állapotban ( például kolloid oldat vagy ömledék formájában ) viszik fel a felületekre , majd az összeillesztés után megkeményedik . Alapvető fontosságú , hogy a ragasztóanyag folyékony állapotában nedvesítse a ragasztandó felületet , tapadjon rá . A ragasztás a ragasztó és a ragasztandó tárgy közötti adhézión , másrészt a ragasztó molekulái közötti kohéziós erőn alapul . A ragasztó kötése , kikeményedése során a kialakult kölcsönhatások fixálódnak , létrejön a szilárd kötés . Ha az anyagok összekötése három dimenzióban történik ( pl . rétegelt lemez ) , ragasztó helyett kötőanyagról beszélünk . Tágabb értelemben a kittek , tapaszok is a ragasztók körébe sorolhatók . A ragasztók csoportosítása Fizikai úton és kémiai reakcióval kötő ragasztók A ragasztók megszilárdulását fizikai , vagy kémiai folyamat eredményezheti . A fizikai úton kötő ragasztók közé tartoznak a melegen ömlesztett , majd a ragasztási felületen kihűlve megszilárduló anyagok , mint a méhviasz , a bitumen , az üvegömledék-ragasztók , vagy a szintetikus ömledékragasztók . Ide sorolhatók azok a ragasztóanyagok is , melyek kötését folyékony oldószerük eltávozása eredményezi , például a kaucsukragasztók vagy a glutinenyv . A plastisolokat hidegen , pasztaszerű állapotban viszik fel a felületre , és hő hatására keményednek meg . A kémiai reakcióval keményedő ragasztók kis molekulájú vegyületekből állnak , amik a kötés során a ragasztórétegben nagy molekulájú vegyületekké alakulnak , vagyis térhálósodás útján szilárdulnak meg . Ez a folyamat lehet polikondenzáció , poliaddíció vagy polimerizáció . Polikondenzációs ragasztók például a poliészterragasztók és a szilikonragasztók , poliaddíciós ragasztó az epoxiragasztó , polimerizációs ragasztó a fehér enyv ( polivinil-acetát ) illetve a pillanatragasztó . Természetes eredetű és szintetikus ragasztók A ragasztók egy része természetes eredetű , ezek használata gyakran több évezredes múltra tekint vissza . A modern vegyipar által előállított szintetikus ragasztók a század közepétől kezdték felváltani ezeket a hagyományos ragasztókat . A természetes eredetű ragasztók készülhetnek növényi , állati vagy ásványi alapanyagból . Növényi eredetűek a cellulóz-észterek , cellulóz-éterek , a keményítőből készült csiriz , a kaucsukragasztó . Állati eredetűek az enyvek és a méhviasz . Ásványi eredetűek a bitumen , az üveg , a kerámiaragasztó . A szintetikus ragasztók fő típusai a fenoplasztok , az aminoplasztok ( pl. a karbamid–formaldehid-gyanta ) , a poliamid ömledékragasztók , a poliuretán oldatok , az epoxigyanták ( pl. a két komponensű epoxiragasztó ) , a poliakrilátok ( pl. a cianoakrilát pillanatragasztó ) , a polivinil-acetát ( fehér enyv vagy faenyv ) stb . A ragasztás Előnyei Sokoldalúan használható , szinte minden technikailag alkalmazott anyagot köt mindenhez . Nem károsítja a kötés környezetében lévő anyagot ( pl. nincs átmeneti zóna , mint amilyen a hegesztéseknél van) . Bármilyen vastagságú , vastagságkülönbségű elemek összekötésére alkalmas . A ragasztóréteg tömít , véd a korróziótól . Rezgéscsillapító hatású . Összeillesztés után nem szükséges a kötési felülethez hozzáférni . Nem kell az anyagokat átfúrni , mint szegecselésnél , csavarozásnál . Kombinálható más kötésekkel . Nagy kötési felület valósítható meg . Hátrányai Időigényes , a ragasztó kötése akáróráig is tarthat . A felület előkészítése nagy munkát igényel . Prések , fűtőelemek lehetnek szükségesek . Öregedésre hajlamos , érzékeny a környezeti hatásokra , magas hőmérsékletre . Fémek esetén a hegesztésnél kisebb szilárdságú . A ragasztással készült termék gyártásakor , használatakor , megsemmisítésekor az egészségre , a környezetre káros anyagok szabadulhatnak fel . Jegyzetek Források BME Gép- és Terméktervezés Tanszék – Ragasztott kötések További információk Enyvek , csirizek és ragasztók – Asztalos.hu