Szent Liga (1511)
A Szent Liga () nevű katonai szövetséget 1511. október 1-jén kötötte meg az itáliai háborúkban hadat viselő államok egy csoportja. A Cambrai-i Ligából, melyet 1508-ban a Velencei Köztársaság ellen szerveztek, II. Gyula pápa 1510-ben kivált, és új szövetséget kovácsolt, melyben a pápai állam, a Svájci Államszövetség, az Aragóniai Királyság és a Velencei Köztársaság egyesítette erőit korábbi szövetségesük, XII. Lajos francia király ellen.

Később csatlakozott a ligához VIII. Henrik angol király és I. Miksa császár is. A szövetség célja az itáliai francia terjeszkedés megállítása, a franciák által az 1499-1500-as háborúban elfoglalt Milánói Hercegség felszabadítása.  (lásd Itáliai háborúk). 1511–16 között a liga változó összetételű csoportjai több háborút vívtak egymással, ezeket gyakran a Cambrai-i Liga háborúihoz sorolják. 1513-ban Velence átállt Franciaországhoz, 1516-ban a velencei–francia szövetség győztesként került ki a háborúból, egy évtizedre biztosítva a francia dominanciát Észak-Itáliában.

Előzmények 

1508. december 10-én II. Gyula pápa, XII. Lajos francia király, I. Miksa német-római császár, Katolikus Ferdinánd aragóniai király, I. Alfonz ferrarai herceg, III. Károly savoyai herceg és Francesco Gonzaga mantovai herceg megkötötték a Cambrai-i Liga nevű katonai-politikai szövetséget, amely a Velencei Köztársaság ellen irányult. Később csatlakozott II. Ulászló magyar király, VIII. Henrik angol király és a Svájci Államszövetség is. A szerződő felek megegyeztek Velence birtokainak felosztásáról. 1509-ben kitört a Cambrai-i Liga első háborúja. Kezdetben a liga csapatai sikereket értek el, de 1510-től Velence ügyes diplomáciai manőverek révén, kis területi engedmények árán egyenként kiegyezett a császárral, majd a pápával és Aragónia királyával is. A szerződő felek ellentmondó hatalmi igényei a cambrai-i liga széthullásához vezettek.

A Szent Liga létrehozása 
II. Gyula pápát, aki korábbi szövetségesének, a Ferrarai Hercegségnek területére is pályázott, erősen aggasztotta Franciaország megnövekedett ereje, ezért Franciaország ellen fordult. Előbb (1510-ben) Velencével szövetkezett, majd 1511. október 4-én új francia-ellenes katonai szövetséget hozott létre, a Szent Ligát (Lega Santa). A Velencei Köztársaság mellé bevonta a spanyol királyságokat (Aragónia királya egyben a Nápolyi Királyság és a Szicíliai Királyság uralkodója is volt). Ugyanezen a napon írták alá a csatlakozást a pápa szövetségese, II. Ulászló magyar és cseh király képviselői is, mivel az országot a cambrai-i ligához fűződő kötelmek a pápa pártváltásával megszűntek.

A Szent Ligához később csatlakozott VIII. Henrik angol király, aki első felesége, Aragóniai Katalin révén Katolikus Ferdinánd aragóniai király veje volt. 1511 novemberében VIII. Henrik, aki észak-franciaországi területek meghódítására készült, „egy füst alatt” külön katonai szövetséget is kötött Katolikus Ferdinánddal Franciaország ellen. Végül 1512 májusában csatlakozott a Habsburg-házi Miksa császár is, aki mindaddig névleg Franciaország szövetségese volt.

E szövetség XII. Lajos francia király terjeszkedő politikája és általában az itáliai francia jelenlét ellen irányult. Kitűzött célja a franciák Itáliából való teljes kiűzése, és a Milánói Hercegségben a Sforzák hatalmának visszaállítása volt. (Milánót a franciák még 1499–1500-ban foglalták el, eltávolítva a Sforzákat. Ludovico il Moro herceget elfogták és haláláig francia várbörtönben tartották).

A Szent Liga háborúi és felbomlása
1511–12, a franciák kiűzése Milánóból és Itáliából
1510-ben váltakozó sikerrel folytak a harcok a pápai–velencei szövetség és XII. Lajos francia seregei között. 1511 közepére azonban már egész Romagna francia kézre került.

1512 áprilisában franciák megsemmisítő vereséget mértek a ligára a ravennai csatában, a harcban azonban elesett Gaston de Foix-Nemours francia főhadparancsnok, a király unokaöccse. A háború menete megfordult, a francia seregek dezorganizálódtak, nyár végére az Alpok mögé szorultak vissza, csak Genovát tudták megtartani. Őszre a liga helyreállította a Sforzák uralmát Milánóban és a Mediciekét Firenzében. A franciabarát Piero Soderinit erőszakkal távolították el Firenze éléről. A pápai állam megszerezte Bolognát, Parmát, Reggiót és Piacenzát.

1513 tavasza, velencei–francia szövetség
1513 februárjában II. Gyula pápa halálával a Szent Liga szétbomlott. Gyula utódja, a Medici-családból való X. Leó, saját családjának firenzei hatalmát veszélyben látva, felmondta II. Gyula Velence iránti elkötelezettségeit, és a franciák felé próbált orientálódni. Március 23-án Velence Franciaországgal szövetkezett, mert tervei összeütközésbe kerültek Miksa császár régi területi igényeivel. (Ez is oka volt a Medici-pápa döntésének, hogy kizárta Velencét a Szent Ligából). A velencei–francia szövetség Milánót bekerítéssel fenyegette. A liga többi tagja, a Habsburgok, a spanyolok, a milánói Sforzák és a svájci zsoldosok folytatták a háborút, VIII. Henrik Flandriában megtámadta Franciaországot. Június 13-án a novarai csatában a svájciak vereséget mértek XII. Lajos hadseregére, akik nem tudták visszaszerezni a Milánói Hercegséget.

A liga bukása: pápai–francia szövetség 
Két évvel később, 1515. szeptember 14-én azonban az új francia király, I. Ferenc a marignanói csatában leverte a liga oldalán harcoló svájciakat és elfoglalta Milánót. X. Leó pápa, aki már 1514-ben mindkét hadviselő féllel titkos szerződéseket kötött, most közvetítőként lépett fel, és a győztesek oldalára manőverezte magát. A maradék ligának a kegyelemdöfést az 1515 októberében Viterbóban létrejött pápai–francia megegyezés adta. Decemberben a pápa és a király személyesen is találkozott Bolognában. Ottani megegyezésüket 1516. augusztus 18-án a bolognai konkordátumban foglalták össze.

1516. májusban az új spanyol király I. Károly és I. Ferenc szintén béketárgyalásokat kezdtek a pikárdiai Noyon-ban, és augusztus 13-án megkötötték a noyoni békeszerződést, amelyben Károly elállt nagyapjának, Miksa császárnak támogatásától. Végül decemberben Brüsszelben Miksa császár és VIII. Henrik angol király is aláírták a noyoni szerződést, ezzel lezárultak a Cambrai-i Liga és a Szent Liga háborúi.

X. Leó és I. Ferenc szövetsége 1521. tavaszáig tartott, ezekben az években az itáliai katonai–politikai folyamatok döntő tényezője maradt.

Jegyzetek

Irodalom 
 Maurizio Gattoni: Leone X e la geo-politica dello Stato Pontificio, Vatikán, 2000. 23-132. old.
 Christine Shaw: Julius II. The Warrior Pope, Oxford, 1993.
 Holy Lague, 1511. Encyclopedia Britannica
 Fraknói Vilmos: Magyarország és a cambrayi liga, In: Szilágyi (szerk.): A magyar nemzet története, IV. kötet, III. fejezet
  Györkös Attila: Logisztika az itáliai háborúk korában. Az 1512–1513-as hadjáratok esete. In: Pósán László – Veszprémy László (szerk.): „A hadtáp volt maga a fegyver”. Tanulmányok a középkori hadszervezet és katonai logisztika kérdéseiről. Bp., Zrínyi Kiadó, 2013. 149-163.
 Szent Liga (Pallas Nagy Lexikona)

Kapcsolódó szócikkek 
 Itáliai háborúk
 A Cambrai-i liga háborúi
 A Cambrai-i Liga első háborúja (1508–10)

1511
Katonai szövetségek
Itáliai háborúk
Német-római Birodalom
Franciaország történelme
Olaszország történelme
Velencei Köztársaság
Magyarország történelme
A Szent Liga ( ) nevű katonai szövetséget októberjén kötötte meg az itáliai háborúkban hadat viselő államok egy csoportja . A Cambrai-i Ligából , melyetban a Velencei Köztársaság ellen szerveztek , II. Gyula pápaben kivált , és új szövetséget kovácsolt , melyben a pápai állam , a Svájci Államszövetség , az Aragóniai Királyság és a Velencei Köztársaság egyesítette erőit korábbi szövetségesük , XII. Lajos francia király ellen . Később csatlakozott a ligához VIII. Henrik angol király és I. Miksa császár is . A szövetség célja az itáliai francia terjeszkedés megállítása , a franciák által azas háborúban elfoglalt Milánói Hercegség felszabadítása. ( lásd Itáliai háborúk ) . 16 között a liga változó összetételű csoportjai több háborút vívtak egymással , ezeket gyakran a Cambrai-i Liga háborúihoz sorolják.ban Velence átállt Franciaországhoz, ban a velencei–francia szövetség győztesként került ki a háborúból , egy évtizedre biztosítva a francia dominanciát Észak-Itáliában . Előzmények 1508. decemberén II. Gyula pápa , XII. Lajos francia király , I. Miksa német-római császár , Katolikus Ferdinánd aragóniai király , I. Alfonz ferrarai herceg , III. Károly savoyai herceg és Francesco Gonzaga mantovai herceg megkötötték a Cambrai-i Liga nevű katonai-politikai szövetséget , amely a Velencei Köztársaság ellen irányult . Később csatlakozott II. Ulászló magyar király , VIII. Henrik angol király és a Svájci Államszövetség is . A szerződő felek megegyeztek Velence birtokainak felosztásáról.ben kitört a Cambrai-i Liga első háborúja . Kezdetben a liga csapatai sikereket értek el , detől Velence ügyes diplomáciai manőverek révén , kis területi engedmények árán egyenként kiegyezett a császárral , majd a pápával és Aragónia királyával is . A szerződő felek ellentmondó hatalmi igényei a cambrai-i liga széthullásához vezettek . A Szent Liga létrehozása II. Gyula pápát , aki korábbi szövetségesének , a Ferrarai Hercegségnek területére is pályázott , erősen aggasztotta Franciaország megnövekedett ereje , ezért Franciaország ellen fordult . Előbbben ) Velencével szövetkezett , majd októberén új francia-ellenes katonai szövetséget hozott létre , a Szent Ligát ( Lega Santa ) . A Velencei Köztársaság mellé bevonta a spanyol királyságokat ( Aragónia királya egyben a Nápolyi Királyság és a Szicíliai Királyság uralkodója is volt ) . Ugyanezen a napon írták alá a csatlakozást a pápa szövetségese , II. Ulászló magyar és cseh király képviselői is , mivel az országot a cambrai-i ligához fűződő kötelmek a pápa pártváltásával megszűntek . A Szent Ligához később csatlakozott VIII. Henrik angol király , aki első felesége , Aragóniai Katalin révén Katolikus Ferdinánd aragóniai király veje volt.november ében VIII. Henrik , aki észak-franciaországi területek meghódítására készült , „ egy füst alatt” külön katonai szövetséget is kötött Katolikus Ferdinánddal Franciaország ellen . Végülmájusában csatlakozott a Habsburg-házi Miksa császár is , aki mindaddig névleg Franciaország szövetségese volt . E szövetség XII. Lajos francia király terjeszkedő politikája és általában az itáliai francia jelenlét ellen irányult . Kitűzött célja a franciák Itáliából való teljes kiűzése , és a Milánói Hercegségben a Sforzák hatalmának visszaállítása volt . ( Milánót a franciák még1500-ban foglalták el , eltávolítva a Sforzákat . Ludovico il Moro herceget elfogták és haláláig francia várbörtönben tartották ) . A Szent Liga háborúi és felbomlása 1511–12 , a franciák kiűzése Milánóból és Itáliából 1510-ben váltakozó sikerrel folytak a harcok a pápai–velencei szövetség és XII. Lajos francia seregei között.közepére azonban már egész Romagna francia kézre került . 1512 áprilisában franciák megsemmisítő vereséget mértek a ligára a ravennai csatában , a harcban azonban elesett Gaston de Foix-Nemours francia főhadparancsnok , a király unokaöccse . A háború menete megfordult , a francia seregek dezorganizálódtak , nyár végére az Alpok mögé szorultak vissza , csak Genovát tudták megtartani . Őszre a liga helyreállította a Sforzák uralmát Milánóban és a Mediciekét Firenzében . A franciabarát Piero Soderinit erőszakkal távolították el Firenze éléről . A pápai állam megszerezte Bolognát , Parmát , Reggiót és Piacenzát . 1513 tavasza , velencei–francia szövetség 1513 februárjában II. Gyula pápa halálával a Szent Liga szétbomlott . Gyula utódja , a Medici-családból való X . Leó , saját családjának firenzei hatalmát veszélyben látva , felmondta II. Gyula Velence iránti elkötelezettségeit , és a franciák felé próbált orientálódni . Márciusán Velence Franciaországgal szövetkezett , mert tervei összeütközésbe kerültek Miksa császár régi területi igényeivel . ( Ez is oka volt a Medici-pápa döntésének , hogy kizárta Velencét a Szent Ligából ) . A velencei–francia szövetség Milánót bekerítéssel fenyegette . A liga többi tagja , a Habsburgok , a spanyolok , a milánói Sforzák és a svájci zsoldosok folytatták a háborút , VIII. Henrik Flandriában megtámadta Franciaországot . Júniusán a novarai csatában a svájciak vereséget mértek XII. Lajos hadseregére , akik nem tudták visszaszerezni a Milánói Hercegséget . A liga bukása : pápai–francia szövetség Két évvel később , szeptemberén azonban az új francia király , I. Ferenc a marignanói csatában leverte a liga oldalán harcoló svájciakat és elfoglalta Milánót. X . Leó pápa , aki márben mindkét hadviselő féllel titkos szerződéseket kötött , most közvetítőként lépett fel , és a győztesek oldalára manőverezte magát . A maradék ligának a kegyelemdöfést azoktóberében Viterbóban létrejött pápai–francia megegyezés adta . Decemberben a pápa és a király személyesen is találkozott Bolognában . Ottani megegyezésüket augusztusán a bolognai konkordátumban foglalták össze . 1516. májusban az új spanyol király I. Károly és I. Ferenc szintén béketárgyalásokat kezdtek a pikárdiai Noyon-ban , és augusztusán megkötötték a noyoni békeszerződést , amelyben Károly elállt nagyapjának , Miksa császárnak támogatásától . Végül decemberben Brüsszelben Miksa császár és VIII. Henrik angol király is aláírták a noyoni szerződést , ezzel lezárultak a Cambrai-i Liga és a Szent Liga háborúi. X . Leó és I. Ferenc szövetsége tavaszáig tartott , ezekben az években az itáliai katonai–politikai folyamatok döntő tényezője maradt . Jegyzetek Irodalom Maurizio Gattoni : Leone X e la geo-politica dello Stato Pontificio , Vatikán , old . Christine Shaw : Julius II. The Warrior Pope , Oxford , Holy Lague , Encyclopedia Britannica Fraknói Vilmos : Magyarország és a cambrayi liga , In : Szilágyi ( szerk . ) : A magyar nemzet története , IV. kötet , III. fejezet Györkös Attila : Logisztika az itáliai háborúk korában . Az1513-as hadjáratok esete . In : Pósán László – Veszprémy László ( szerk . ) : „ A hadtáp volt maga a fegyver” . Tanulmányok a középkori hadszervezet és katonai logisztika kérdéseiről . Bp. , Zrínyi Kiadó , Szent Liga ( Pallas Nagy Lexikona ) Kapcsolódó szócikkek Itáliai háborúk A Cambrai-i liga háborúi A Cambrai-i Liga első háborúja10 ) 1511 Katonai szövetségek Itáliai háborúk Német-római Birodalom Franciaország történelme Olaszország történelme Velencei Köztársaság Magyarország történelme