Pompéry Elemér
Vallányi Pompéry Elemér (Pest, 1856. május 25. – Karlsbad, 1937. augusztus 3.) magyar királyi szabadalmi bíró.

Élete

Pompéry János író és Petrás Terézia fia, Pompéry Aurél testvérbátyja.

Középiskolai tanulmányait 1869-ig Pesten, 1869-től 1871-ig Kornthalban (Württemberg) végezte. 1871-től 1873-ig a karlsruhei (Baden), 1873-tól 1877-ig a budapesti műegyetemen tanult, ahol mérnöki oklevelet nyert. Közben mint hadmérnökkari önkéntes hadnaggyá neveztetett ki. 1877-78-ban a párizsi és a Szajna folyó menti vízépítési műveket tanulmányozta, míg 1878. augusztusban a boszniai okkupációhoz rendelték le. 1879-ben a Győr-Sopron-Ebenfurthi vasút soproni szakaszának építésvezetője volt, 1880-tól mint állami mérnök a dunai szabályozási munkálatoknál, 1881-től 1884-ig a budapest-zimonyi vasút karlócai szakaszán mint építésvezető mérnök működött. 1886-tól 1888-ig igazgató főmérnök volt a Szolnok-Csongrád balparti ármentesítő társulatnál, 1888-től 1896-ig mint magánmérnök több vasúti nyomjelzésen, számtalan tagosításon kívül különösen Kolozsvár és Marosvásárhely városok belterületének háromszögellésével volt elfoglalva. 1896-ban szabadalmi bíróvá nevezték ki; egyszersmind 1902-től a magyar mérnök- és építészegylet igazgatója volt. 1896-ban beutazta Észak-Németországot és Hollandiát, 1898-ben Belgiumot, Angliát és Skóciát, 1899-ben Szász- és Bajorországot és Svájcot, 1902-ben a Rajna menti gyár- és hajótelepeket, Bremát, Hamburgot, Lübecket és Kielt, 1903-ban Lombardiát és Velencét, 1904-ben az Észak-amerikai Egyesült-Államokat egészen a Csendes-óceánig San Francisco, Chicago stb. érintésével és a nagyobb technikai telepek tanulmányozásával.

A Magyar Mérnök- és Építészegylet Közlönyében 1896-tól jelentek meg cikkei; a Földrajzi Közleményekben (1901. Nicaragua csatorna, amerika legészakibb atlanti világító tornya stb.); a Magyar Közgazdasági Értesítőnek 1899 végeig szabadalmi rovatát vezette (ennek I. füz.-ben: Szabadalmi jog története Magyarországon).

Munkái

 A nagyszibériai vasut. Budapest, 1898
 A moszkva-irkutszki közvetlen gyorsvonat. Budapest, 1900
 Elektrogravure. Budapest, 1900. (Mind a három munka különnyomat a Magyar Mérnök- és Építészegylet Közlönyéből)

Források

További információk

 Ki-kicsoda? Kortársak lexikona. [Budapest], Béta Irodalmi Rt., [1937]
 Soós Ferenc: Magyar numizmatikusok panteonja. Budapest, Argumentum, Magyar Éremgyűjtők Egyesülete, Magyar Numizmatikai Társulat, 2010
 A magyar társadalom lexikonja. Budapest, A Magyar Társadalom Lexikona Kiadóvállalat, 1930
 Palatinus József: A szabadkőművesség bűnei. 4. kiad. Budapest, 1938-1939. Budai-Bernwaliner József ny. 
 Az új városháza. A főváros főtisztviselőinek és a törvényhatósági bizottság tagjainak életrajza, a főváros hivatalainak, intézményeinek és üzemeinek ismertetése. Az 1931-37. évi törvényhatóság. Szerk. Weichert Béla. Budapest, 1931

Magyar mérnökök
1856-ban született személyek
1937-ben elhunyt személyek
Pestiek
Vallányi Pompéry Elemér ( Pest , május – Karlsbad , augusztus ) magyar királyi szabadalmi bíró . Élete Pompéry János író és Petrás Terézia fia , Pompéry Aurél testvérbátyja . Középiskolai tanulmányaitig Pesten,tőlig Kornthalban ( Württemberg ) végezte.tőlig a karlsruhei ( Baden) ,tólig a budapesti műegyetemen tanult , ahol mérnöki oklevelet nyert . Közben mint hadmérnökkari önkéntes hadnaggyá neveztetett ki.ban a párizsi és a Szajna folyó menti vízépítési műveket tanulmányozta , míg augusztusban a boszniai okkupációhoz rendelték le.ben a Győr-Sopron-Ebenfurthi vasút soproni szakaszának építésvezetője volt,tól mint állami mérnök a dunai szabályozási munkálatoknál,tőlig a budapest-zimonyi vasút karlócai szakaszán mint építésvezető mérnök működött.tólig igazgató főmérnök volt a Szolnok-Csongrád balparti ármentesítő társulatnál,tőlig mint magánmérnök több vasúti nyomjelzésen , számtalan tagosításon kívül különösen Kolozsvár és Marosvásárhely városok belterületének háromszögellésével volt elfoglalva.ban szabadalmi bíróvá nevezték ki ; egyszersmindtől a magyar mérnök- és építészegylet igazgatója volt.ban beutazta Észak-Németországot és Hollandiát, ben Belgiumot , Angliát és Skóciát, ben Szász- és Bajorországot és Svájcot, ben a Rajna menti gyár- és hajótelepeket , Bremát , Hamburgot , Lübecket és Kielt, ban Lombardiát és Velencét, ben az Észak-amerikai Egyesült-Államokat egészen a Csendes-óceánig San Francisco , Chicago stb. érintésével és a nagyobb technikai telepek tanulmányozásával . A Magyar Mérnök- és Építészegylet Közlönyébentól jelentek meg cikkei ; a Földrajzi Közleményekben Nicaragua csatorna , amerika legészakibb atlanti világító tornya stb. ) ; a Magyar Közgazdasági Értesítőnekvégeig szabadalmi rovatát vezette ( ennek I. füz.-ben : Szabadalmi jog története Magyarországon ) . Munkái A nagyszibériai vasut . Budapest , A moszkva-irkutszki közvetlen gyorsvonat . Budapest , Elektrogravure . Budapest , ( Mind a három munka különnyomat a Magyar Mérnök- és Építészegylet Közlönyéből ) Források További információk Ki-kicsoda ? Kortársak lexikona . [ Budapest ] , Béta Irodalmi Rt. , [ 1937 ] Soós Ferenc : Magyar numizmatikusok panteonja . Budapest , Argumentum , Magyar Éremgyűjtők Egyesülete , Magyar Numizmatikai Társulat , A magyar társadalom lexikonja . Budapest , A Magyar Társadalom Lexikona Kiadóvállalat , Palatinus József : A szabadkőművesség bűnei. kiad . Budapest , Budai-Bernwaliner József ny . Az új városháza . A főváros főtisztviselőinek és a törvényhatósági bizottság tagjainak életrajza , a főváros hivatalainak , intézményeinek és üzemeinek ismertetése . Az évi törvényhatóság . Szerk . Weichert Béla . Budapest , Magyar mérnökök 1856-ban született személyek 1937-ben elhunyt személyek Pestiek