Aracataca
Aracataca község Kolumbia északi részén Magdalena megyében. Nevét az tette világszerte ismertté, hogy itt született az Irodalmi Nobel-díjjal kitüntetett Gabriel García Márquez valamint Leo Matiz Espinoza fényképész és karikaturista.

Története
Aracatacát 1885-ben alapították. 1915-ben közigazgatásilag különvált Pueblo Viejótól és városi rangra emelkedett.

Területén a spanyol konkvisztádorok megjelenése előtt karib indiánok éltek. A település neve is indián eredetű: az „ara” jelentése törzsfőnök, a közelben lévő folyót pedig úgy hívták, hogy „cataca”, ami azt jelenti, hogy „a víz, ami a vízbe megy”. A spanyol hódítást követően ez a terület 1797-től La Santísima Trinidad de Aracataca néven koronagyarmat volt. A falu első állandó lakosai volt rabszolgák lehettek az 1851-es rabszolga-felszabadítás után. Az ezt követő számos polgárháború során, amelyekben a liberálisok és a konzervatívok harcoltak egymás ellen, sok esetben a vesztes csapatok tagjai a környező hegyekbe menekültek. Giacomino Costa Colón helybéli olasz származású földbirtokos birtokának egy részét 1857-ben felparcellázta és szétosztotta ezek között az emberek között, hogy beindítsa a dohány- és kakaótermesztést és a fakitermelést. 1870-re Aracatacának már 292 fős, társadalmi helyzetét tekintve homogén, ám nagyon eltérő kulturális háttérrel rendelkező lakossága volt. Érkeztek német, francia, holland és angol telepesek is, akik szintén kakaó- és dohányültetvényeket hoztak létre, mivel mindkét termék iránt nagy volt a kereslet a világpiacon.

A 19. század utolsó évtizedeiben egy francia társaság vette át a vezető szerepet és ekkor jött létre Theobromine-vidék néven az a mezőgazdasági központ, amely a kakaófa termésének a hasznosítására szakosodott. A vidékről készült első fényképeket is francia bevándorlók készítették.

1894-ben bevezették a távírót. Az eredeti berendezést 1924-ben Gabriel Eligio García  közreműködésével felújították, ma műemlék.

1887-ben kezdték el építeni azt a vasútvonalat, amelynek az volt a célja, hogy összeköttetést biztosítson Santa Marta tengeri kikötője és a Magdalena-folyó között. Ez a vasútvonal 1908-ban érte el Aracatacát. A vasútnak köszönhetően az ezt követő években ugrásszerűen megnőtt a betelepedők száma és Aracataca kozmopolita várossá vált.

Az 1890-es évek elején Minor Cooper Keith, a United Fruit Company alapítója Magdalena megyébe érkezett, hogy banántermesztésre földeket vásároljon. A társaság korábban már monopolizálta a gyümölcstermesztést és -kereskedelemet a Karib-térség államaiban, többek között Hondurasban, Guatemalában és Costa Ricában. Működése nagy mértékben meghatározta a vidék további fejlődését. Az ültetvényeken uralkodó kegyetlen munkaviszonyok vezettek el végül 1928-ban Kolumbia első nagy sztrájkjához, amelyben a munkások hatnapos munkahetet és napi nyolcórás munkaidőt követeltek. A sztrájkolók egy időre megbénították a Santa Marta és Aracataca közötti vasúti forgalmat és megszállták a társaság egyes épületeit is. A konfliktus megoldását nagy mértékben nehezítette a kormány ellentmondásos fellépése és a hírek tudatos torzítása. A sztrájkot végül fegyveres erővel vérbe fojtották, amit a United Fruit évtizedeken át nem ismert be, a tömeggyilkosság áldozatainak a száma még ma is vita tárgyát képezi. A banánmunkások lemészárlásról Gabriel García Márquez is ír Száz év magány című regényében.

2006-ban Pedro Sánchez Rueda polgármester kezdeményezte, hogy a település neve legyen Macondo. Ezzel szerette volna a szegénységbe süllyedt és csőd szélén álló Aracataca gazdaságát fellendíteni és a turistákat odavonzani. Az erre kiírt népszavazás azonban érvénytelenül zárult az alacsony részvételi arány miatt, így a javaslat nem lépett életbe.

Földrajz 
Felszíne két jól elkülönülő részre osztható: nyugaton meleg éghajlatú síkság, közelében a Ciénaga Grande de Santa Marta mocsárral, keleten pedig az  méter fölé nyúló Sierra Nevada de Santa Marta.

Vízrajz 
A község Magdalena megye második vízgyűjtő területének a közepén terül el. Ennek fő meghatározó eleme a Ciénaga Grande de Santa Marta mocsár, ide torkollanak a környék bővizű folyói, vízmosásai és szurdokai. A város vízellátását és a környék öntözését az Aracataca folyó biztosítja , amelyet a Mamancanaca, a Piedras és több kisebb folyó vize táplál.

Közigazgatás 
Aracataca saját önkormányzattal rendelkező közigazgatási egység, spanyolul municipio Magdalena megyében.
Közigazgatási alegységei:
 Corregimientók: Buenos Aires, Cauca, , Cerro Azul, La Fuente, Macaraquilla,  Rio de Piedra
 Veredák: Bocatoma, El Porvenir, El Torito, El Volante, La Escondida, La Ribiera, Marimonda, Theobromina
 A város kerületei (barrios): La Esperanza, La Esmeralda, Zacapita, 2 de Febrero, 20 de Julio, Ayacucho, Nariño, Loma Fresca, 7 de Agosto, El Carmen, Cataquita, Macondo, El Suiche, El Pradito, 11 de Noviembre, 7 de Abril, Ciudadela Macondo, San José, Base, Marujita, Las Delicias, Centro, Boston, El Porvenir, 1 de Mayo, Galán, San Martín, Bello Horizonte, Raíces, Macondo, Villa del Río I y II., Urbanización Gabriel García Márquez (Nuevo Barrio)

Gazdaság 
Aracataca mezőgazdasági vidék, fő termékei: olajpálma, rizs, gyapot, cukornád, bab, főzőbanán és más banánfajták, manióka, paradicsom. Számos haszonállatot is tenyésztenek, többek között szarvasmarhát, lóféléket, öszvért, szamarat, háziszárnyasféléket, kecskét, sertést. A bevételek egy része a kiskereskedelemből adódik, az üzletek és elárusító standok java része a Santa Martába vezető autóút mellett található. Ipara nem jelentős, a helyben termelt mezőgazdasági termékek feldolgozására korlátozódik.

Idegenforgalom 

Aracataca Gabriel García Márquez révén vált híressé és neki köszönheti idegenforgalmát. A világ minden részéből érkeznek turisták, hogy megtekintsék szülőházát vagy a Száz év magány egyik szereplőjének, a szép Remediosnak állított szobrot, a távírdász házát vagy Melchiades sírját.

Megjegyzések

Hivatkozások

További információk 
 Aracataca hivatalos honlapja

Fordítás 
 

Magdalena megye
Kolumbia települései
Aracataca község Kolumbia északi részén Magdalena megyében . Nevét az tette világszerte ismertté , hogy itt született az Irodalmi Nobel-díjjal kitüntetett Gabriel García Márquez valamint Leo Matiz Espinoza fényképész és karikaturista . Története Aracatacátben alapították.ben közigazgatásilag különvált Pueblo Viejótól és városi rangra emelkedett . Területén a spanyol konkvisztádorok megjelenése előtt karib indiánok éltek . A település neve is indián eredetű : az „ ara” jelentése törzsfőnök , a közelben lévő folyót pedig úgy hívták , hogy „ cataca” , ami azt jelenti , hogy „ a víz , ami a vízbe megy” . A spanyol hódítást követően ez a területtől La Santísima Trinidad de Aracataca néven koronagyarmat volt . A falu első állandó lakosai volt rabszolgák lehettek azes rabszolga-felszabadítás után . Az ezt követő számos polgárháború során , amelyekben a liberálisok és a konzervatívok harcoltak egymás ellen , sok esetben a vesztes csapatok tagjai a környező hegyekbe menekültek . Giacomino Costa Colón helybéli olasz származású földbirtokos birtokának egy részétben felparcellázta és szétosztotta ezek között az emberek között , hogy beindítsa a dohány- és kakaótermesztést és a fakitermelést. re Aracatacának márfős , társadalmi helyzetét tekintve homogén , ám nagyon eltérő kulturális háttérrel rendelkező lakossága volt . Érkeztek német , francia , holland és angol telepesek is , akik szintén kakaó- és dohányültetvényeket hoztak létre , mivel mindkét termék iránt nagy volt a kereslet a világpiacon . A század utolsó évtizedeiben egy francia társaság vette át a vezető szerepet és ekkor jött létre Theobromine-vidék néven az a mezőgazdasági központ , amely a kakaófa termésének a hasznosítására szakosodott . A vidékről készült első fényképeket is francia bevándorlók készítették . 1894-ben bevezették a távírót . Az eredeti berendezéstben Gabriel Eligio García közreműködésével felújították , ma műemlék . 1887-ben kezdték el építeni azt a vasútvonalat , amelynek az volt a célja , hogy összeköttetést biztosítson Santa Marta tengeri kikötője és a Magdalena-folyó között . Ez a vasútvonalban érte el Aracatacát . A vasútnak köszönhetően az ezt követő években ugrásszerűen megnőtt a betelepedők száma és Aracataca kozmopolita várossá vált . Azes évek elején Minor Cooper Keith , a United Fruit Company alapítója Magdalena megyébe érkezett , hogy banántermesztésre földeket vásároljon . A társaság korábban már monopolizálta a gyümölcstermesztést és -kereskedelemet a Karib-térség államaiban , többek között Hondurasban , Guatemalában és Costa Ricában . Működése nagy mértékben meghatározta a vidék további fejlődését . Az ültetvényeken uralkodó kegyetlen munkaviszonyok vezettek el végülban Kolumbia első nagy sztrájkjához , amelyben a munkások hatnapos munkahetet és napi nyolcórás munkaidőt követeltek . A sztrájkolók egy időre megbénították a Santa Marta és Aracataca közötti vasúti forgalmat és megszállták a társaság egyes épületeit is . A konfliktus megoldását nagy mértékben nehezítette a kormány ellentmondásos fellépése és a hírek tudatos torzítása . A sztrájkot végül fegyveres erővel vérbe fojtották , amit a United Fruit évtizedeken át nem ismert be , a tömeggyilkosság áldozatainak a száma még ma is vita tárgyát képezi . A banánmunkások lemészárlásról Gabriel García Márquez is ír Száz év magány című regényében . 2006-ban Pedro Sánchez Rueda polgármester kezdeményezte , hogy a település neve legyen Macondo . Ezzel szerette volna a szegénységbe süllyedt és csőd szélén álló Aracataca gazdaságát fellendíteni és a turistákat odavonzani . Az erre kiírt népszavazás azonban érvénytelenül zárult az alacsony részvételi arány miatt , így a javaslat nem lépett életbe . Földrajz Felszíne két jól elkülönülő részre osztható : nyugaton meleg éghajlatú síkság , közelében a Ciénaga Grande de Santa Marta mocsárral , keleten pedig az méter fölé nyúló Sierra Nevada de Santa Marta . Vízrajz A község Magdalena megye második vízgyűjtő területének a közepén terül el . Ennek fő meghatározó eleme a Ciénaga Grande de Santa Marta mocsár , ide torkollanak a környék bővizű folyói , vízmosásai és szurdokai . A város vízellátását és a környék öntözését az Aracataca folyó biztosítja , amelyet a Mamancanaca , a Piedras és több kisebb folyó vize táplál . Közigazgatás Aracataca saját önkormányzattal rendelkező közigazgatási egység , spanyolul municipio Magdalena megyében . Közigazgatási alegységei : Corregimientók : Buenos Aires , Cauca , , Cerro Azul , La Fuente , Macaraquilla , Rio de Piedra Veredák : Bocatoma , El Porvenir , El Torito , El Volante , La Escondida , La Ribiera , Marimonda , Theobromina A város kerületei ( barrios ) : La Esperanza , La Esmeralda , Zacapita,de Febrero,de Julio , Ayacucho , Nariño , Loma Fresca,de Agosto , El Carmen , Cataquita , Macondo , El Suiche , El Pradito,de Noviembre,de Abril , Ciudadela Macondo , San José, Base , Marujita , Las Delicias , Centro , Boston , El Porvenir,de Mayo , Galán , San Martín , Bello Horizonte , Raíces , Macondo , Villa del Río I y II. , Urbanización Gabriel García Márquez ( Nuevo Barrio ) Gazdaság Aracataca mezőgazdasági vidék , fő termékei : olajpálma , rizs , gyapot , cukornád , bab , főzőbanán és más banánfajták , manióka , paradicsom . Számos haszonállatot is tenyésztenek , többek között szarvasmarhát , lóféléket , öszvért , szamarat , háziszárnyasféléket , kecskét , sertést . A bevételek egy része a kiskereskedelemből adódik , az üzletek és elárusító standok java része a Santa Martába vezető autóút mellett található . Ipara nem jelentős , a helyben termelt mezőgazdasági termékek feldolgozására korlátozódik . Idegenforgalom Aracataca Gabriel García Márquez révén vált híressé és neki köszönheti idegenforgalmát . A világ minden részéből érkeznek turisták , hogy megtekintsék szülőházát vagy a Száz év magány egyik szereplőjének , a szép Remediosnak állított szobrot , a távírdász házát vagy Melchiades sírját . Megjegyzések Hivatkozások További információk Aracataca hivatalos honlapja Fordítás Magdalena megye Kolumbia települései