Keszler Aladár
Keszler Aladár (Tapolca, 1908. április 1. – Tapolca, 1972. április 9.) vállalatvezető, nótaszerző, a Demokrata Néppárt országgyűlési képviselője.

Élete

Ifjúkora és közszereplővé válása 

Keszler Aladár építési vállalkozó és Éderer Lujza nagyobbik gyermeke, még egy öccse született. Római katolikus vallásban nevelkedett. Az elemi iskola elvégzése után tanulmányait a székesfehérvári  ciszterci gimnáziumban folytatta, majd a Kossuth Lajos Reálgimnáziumban érettségizett le. 1936-ban a Balaton-vidéki Vegyipar gyárának szakmai irányítója lett. Bár vegyész végzettsége nem volt, a szükséges ismereteket önképzés révén szerezte meg, tudását később hivatalosan is elismerték. Állása mellett kisebb földterületen szőlőtermesztéssel is foglalkozott. 1937-38-ban a Tapolcai Újság főszerkesztője volt. 1942 és 1946 között mellékállásban egy olajlerakat kezelője is volt. Fontos háttere volt életének, hogy 1940-től haláláig a tapolcai római katolikus egyházközségi képviselő-testület tagja, majd jegyzője volt.

Politikai pályája 
1945-ben belépett Független Kisgazdapártba, a tapolcai szervezet hamarosan elnökké választotta. 1947-ben a párt balra tolódása miatt azonban kilépett az FKGP-ből és a Demokrata Néppárthoz csatlakozott. 1945. november 4-i nemzetgyűlési választásokon a Zala megyei választókerületben pótképviselővé választották. 1948 augusztusában hívták be az Országgyűlésbe, amikor Pörneczi József lemondott a megbízatásáról. A DNP frakciójának 1949. februári megszűnése után pártonkívüli képviselő lett.

A diktatúra idején 
Mandátumának lejárta után visszatért eredeti munkájához, és 1952 júniusáig vezette tovább vállalatát. Akkor az üzemét államosították, de szakképzettsége miatt meghagyták állásában. Kulákká nyilvánítását csak azzal tudta elkerülni, hogy szőlőbirtokát felajánlotta az államnak.
Az 1956-os forradalom idején Budapesten volt. Itt fölkereste volt képviselőtársait és részt vett a Demokrata Néppárt újraszervezésében. November 4-e, a forradalom leverése után hazament Tapolcára. 1957 júniusában letartóztatták és Kistarcsára valamint Tökölre internálták. Hónapok múlva, 1957. december elején szabadult, de még évekig rendőri felügyelet alatt állt. Két évre 1970-es nyugdíjbamenetele után hunyt el.

Közéleti tevékenységén túl magyar nóták szerzőiként is ismert.

Források 
 Az Országgyűlés almanachja 1947-1949, 209-210. o.
 Keszler Aladár szócikk. Kereszténydemokrácia Tudásbázis, Barankovics István Alapítvány 

1908-ban született személyek
1972-ben elhunyt személyek
Országgyűlési képviselők (1947–1949)
FKGP-tagok
Az FKGP korábbi tagjai
Országgyűlési képviselők (DNP)
DNP-tagok
KDNP-tagok
A KDNP korábbi tagjai
A kommunizmus üldözöttei Magyarországon
A Kistarcsai Központi Internálótábor foglyai
Tapolcaiak
Keszler Aladár ( Tapolca , április – Tapolca , április ) vállalatvezető , nótaszerző , a Demokrata Néppárt országgyűlési képviselője . Élete Ifjúkora és közszereplővé válása Keszler Aladár építési vállalkozó és Éderer Lujza nagyobbik gyermeke , még egy öccse született . Római katolikus vallásban nevelkedett . Az elemi iskola elvégzése után tanulmányait a székesfehérvári ciszterci gimnáziumban folytatta , majd a Kossuth Lajos Reálgimnáziumban érettségizett le.ban a Balaton-vidéki Vegyipar gyárának szakmai irányítója lett . Bár vegyész végzettsége nem volt , a szükséges ismereteket önképzés révén szerezte meg , tudását később hivatalosan is elismerték . Állása mellett kisebb földterületen szőlőtermesztéssel is foglalkozott.ban a Tapolcai Újság főszerkesztője volt.ésközött mellékállásban egy olajlerakat kezelője is volt . Fontos háttere volt életének , hogytől haláláig a tapolcai római katolikus egyházközségi képviselő-testület tagja , majd jegyzője volt . Politikai pályája 1945-ben belépett Független Kisgazdapártba , a tapolcai szervezet hamarosan elnökké választotta.ben a párt balra tolódása miatt azonban kilépett az FKGP-ből és a Demokrata Néppárthoz csatlakozott. novemberi nemzetgyűlési választásokon a Zala megyei választókerületben pótképviselővé választották.augusztusában hívták be az Országgyűlésbe , amikor Pörneczi József lemondott a megbízatásáról . A DNP frakciójának februári megszűnése után pártonkívüli képviselő lett . A diktatúra idején Mandátumának lejárta után visszatért eredeti munkájához , ésjúniusáig vezette tovább vállalatát . Akkor az üzemét államosították , de szakképzettsége miatt meghagyták állásában . Kulákká nyilvánítását csak azzal tudta elkerülni , hogy szőlőbirtokát felajánlotta az államnak . Azos forradalom idején Budapesten volt . Itt fölkereste volt képviselőtársait és részt vett a Demokrata Néppárt újraszervezésében . Novembere , a forradalom leverése után hazament Tapolcára.júniusában letartóztatták és Kistarcsára valamint Tökölre internálták . Hónapok múlva , december elején szabadult , de még évekig rendőri felügyelet alatt állt . Két évrees nyugdíjbamenetele után hunyt el . Közéleti tevékenységén túl magyar nóták szerzőiként is ismert . Források Az Országgyűlés almanachja o . Keszler Aladár szócikk . Kereszténydemokrácia Tudásbázis, Barankovics István Alapítvány 1908-ban született személyek 1972-ben elhunyt személyek Országgyűlési képviselők1949 ) FKGP-tagok Az FKGP korábbi tagjai Országgyűlési képviselők ( DNP ) DNP-tagok KDNP-tagok A KDNP korábbi tagjai A kommunizmus üldözöttei Magyarországon A Kistarcsai Központi Internálótábor foglyai Tapolcaiak