Zaječí
Zaječí település Csehországban, Břeclavi járásban.

Története
A 11-13. században Morvaországhoz tartozott, mely 1031 és 1305 között a Přemyslid-dinasztia uralma alá tartozott,   1150-ig Mikulov (Nikolsburg) és Znojmo (Znaim) környékén Alsó-Ausztriából, akik az itteni új nyelvjárás alapján valószínűleg a regensburgi és passaui püspökség bajor területeiről származnak. Új mezőgazdasági eszközöket hoztak magukkal, és bevezették a jövedelmező háromtáblás rendszert.

A települést 1252-ben említették először a „saitzi bortizedben”, amely a saar-kolostor eredeti berendezésének része volt. A kolostor mind a lelkipásztori gondozást, mind a hely erődítését átvette. 1385-ben Saitz egy része a Liechtenstein-ház uradalmához tartozott. Egy másik rész 1594-ből Göding uralma alá került. A reformáció idején, 1550 körül a reformkori anabaptista mozgalom tagjai (hutteristák) telepedtek le a faluban. A hutterek többek között hitkeresztséget és jószágközösséget vallottak, és 1622-ben újra emigrálniuk kellett a harmincéves háború miatt.
Anyakönyveket 1653-tól, telekkönyveket 1652 óta vezetnek.

1691-ben 25 ház 46 lakossal az Eisgruber uradalomé, 77 ház 82 lakossal a gödingi uradalomé. 1850-ig Saitz két közösségre szakadt. Az 1910-es filoxérajárvány azonban szinte a teljes szőlőállományt elpusztította.

Az 1910-es filoxérajárvány azonban szinte a teljes szőlőállományt elpusztította. Bár a szőlőművelés fellendült, 1945-re a szőlőterület 55 hektárra csökkent.

Az I. világháború után (1914-1918) között Csehszlovákia Ausztria-Magyarország egyik utódállama volt, amely Csehország, Morvaország és Osztrák-Szilézia azon német nyelvterületeit követelte magának, amelyeket 1918 vége óta Német-Ausztriának tekintettek. A Woodrow Wilson által meghirdetett önrendelkezési jog ellenére az új állam igényt támasztott a cseh korona területének németek lakta részeire is, és 1918 novemberében a Csehszlovák Köztársaság csapatai elfoglalták Dél-Morvaországot. A St. Germain-i szerződés ezeket a vitatott területeket az ottani német lakosság akarata ellenére Csehszlovákiának ítélte oda. Az új államhoz került Saitz dél-morva város is, amelynek  1910-ben lakosságának 99,7%-a német dél-morva volt. A két világháború közötti időszakban a német lakosság körében tapasztalható magas munkanélküliség, az olyan intézkedések, mint az 1919-es földreform, az 1926-os nyelvrendelet letelepítéshez és a köztisztviselői állások csehekkel való helyettesítéséhez vezettek.

Népesség 
A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja:

Források
 Felix Bornemann: Kunst und Kunsthandwerk in Südmähren. Maurer, Geislingen/Steige 1990, ,
 Bruno Kaukal: Die Wappen und Siegel der südmährischen Gemeinden. Knee, Wien 1992, ,
 Leopold Kleindienst: Die Siedlungsformen, bäuerliche Bau- und Sachkultur Südmährens, 1989, 
 Felix Ermacora: Die sudetendeutschen Fragen. Rechtsgutachten. Langen Müller Verlag, 1992. 
 Alfred Schickel, Gerald Frodl: Geschichte Südmährens. Band 3. Die Geschichte der deutschen Südmährer von 1945 bis zur Gegenwart. Südmährischer Landschaftsrat, Geislingen an der Steige 2001, .

Jegyzetek

További információk 

A Břeclavi járás települései
Bottal létrehozott cseh település cikkek
Zaječí település Csehországban , Břeclavi járásban . Története A században Morvaországhoz tartozott , melyésközött a Přemyslid-dinasztia uralma alá tartozott , ig Mikulov ( Nikolsburg ) és Znojmo ( Znaim ) környékén Alsó-Ausztriából , akik az itteni új nyelvjárás alapján valószínűleg a regensburgi és passaui püspökség bajor területeiről származnak . Új mezőgazdasági eszközöket hoztak magukkal , és bevezették a jövedelmező háromtáblás rendszert . A településtben említették először a „ saitzi bortizedben” , amely a saar-kolostor eredeti berendezésének része volt . A kolostor mind a lelkipásztori gondozást , mind a hely erődítését átvette.ben Saitz egy része a Liechtenstein-ház uradalmához tartozott . Egy másik részből Göding uralma alá került . A reformáció idején,körül a reformkori anabaptista mozgalom tagjai ( hutteristák ) telepedtek le a faluban . A hutterek többek között hitkeresztséget és jószágközösséget vallottak , ésben újra emigrálniuk kellett a harmincéves háború miatt . Anyakönyvekettól , telekkönyveketóta vezetnek . 1691-benházlakossal az Eisgruber uradalomé, házlakossal a gödingi uradalomé.ig Saitz két közösségre szakadt . Azes filoxérajárvány azonban szinte a teljes szőlőállományt elpusztította . Azes filoxérajárvány azonban szinte a teljes szőlőállományt elpusztította . Bár a szőlőművelés fellendült , re a szőlőterülethektárra csökkent . Az I. világháború utánközött Csehszlovákia Ausztria-Magyarország egyik utódállama volt , amely Csehország , Morvaország és Osztrák-Szilézia azon német nyelvterületeit követelte magának , amelyeketvége óta Német-Ausztriának tekintettek . A Woodrow Wilson által meghirdetett önrendelkezési jog ellenére az új állam igényt támasztott a cseh korona területének németek lakta részeire is , ésnovemberében a Csehszlovák Köztársaság csapatai elfoglalták Dél-Morvaországot . A St . Germain-i szerződés ezeket a vitatott területeket az ottani német lakosság akarata ellenére Csehszlovákiának ítélte oda . Az új államhoz került Saitz dél-morva város is , amelynek ben lakosságának7%-a német dél-morva volt . A két világháború közötti időszakban a német lakosság körében tapasztalható magas munkanélküliség , az olyan intézkedések , mint azes földreform , azos nyelvrendelet letelepítéshez és a köztisztviselői állások csehekkel való helyettesítéséhez vezettek . Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja : Források Felix Bornemann : Kunst und Kunsthandwerk in Südmähren . Maurer , Geislingen/Steige, Bruno Kaukal : Die Wappen und Siegel der südmährischen Gemeinden . Knee , Wien , Leopold Kleindienst : Die Siedlungsformen , bäuerliche Bau- und Sachkultur Südmährens , Felix Ermacora : Die sudetendeutschen Fragen . Rechtsgutachten . Langen Müller Verlag , Alfred Schickel , Gerald Frodl : Geschichte Südmährens . Band Die Geschichte der deutschen Südmährer vonbis zur Gegenwart . Südmährischer Landschaftsrat , Geislingen an der Steige \ . Jegyzetek További információk A Břeclavi járás települései Bottal létrehozott cseh település cikkek