Louise-Victorine Ackermann
Louise-Victorine Ackermann (Párizs, 1813. november 30. – Nizza, 1890. augusztus 3.) parnasszista francia költőnő.

Életrajz 
Louise-Victorine Choquet néven született Párizsban. Néhány évvel később szüleivel és két lánytestvérével vidékre költöztek. Apjának köszönhetően már fiatalon az irodalom és a filozófia felé fordult, olvasta Platón, Buffon és Voltaire műveit, verseket írt. 1829-től Párizsban tanult. Irodalomtanára, Félix Biscarrat miután megtudta, hogy tanítványa verseket ír, megmutatta azokat jó barátjának, Victor Hugónak, aki tanácsokkal látta el a fiatal költőnőt. Félix Biscarrat hatására Byron, Shakespeare, Goethe és Schiller művei mellett Victor Hugo, Alfred de Vigny, Alfred de Musset és Sénancour munkásságával is megismerkedett.

Apja halálát követően, anyja nyomására Louise egy időre felhagyott az írással. 1838-ban egy évre Berlinbe utazott, hogy tökéletesítse német tudását a Humboldt Egyetemen. Három évvel később, anyja halála után ismét visszatért Berlinbe, ahol találkozott a francia nyelvész Paul Ackermannal. Saját bevallása szerint nem szerelemből ment hozzá Ackermannhoz, mégis két boldog évet éltek együtt. 1846-ban Ackermann váratlanul meghalt, ekkor Louise egyik testvéréhez költözött Nizzába, ahol földet vásárolt, hogy a mezőgazdaságból tartsa fenn magát. Csak évekkel később kapott újra kedvet a költészethez.

1855-ben jelent meg a Contes (Mesék), 1861-ben a Poésies philosophiques (Filozófiai költemények), majd 1863-ban a Contes et Poésies (Mesék és versek) című kötete. Louise Ackermann valódi hírnevét az 1874-ben megjelent, Poésies, premières poésies, poésies philosophiques (Költemények, korai költemények, filozófiai költemények) című kötetének köszönhette, amelyben komor, erőteljes hangon lázadt fel az emberi szenvedés ellen. Hamarosan visszaköltözött Párizsba, ahol irodalmi szalont tartott fenn, a korszak jeles művészeit gyűjtve maga köré. Még egy prózai kötete jelent meg Pensées d'un solitaire (Egy magányos ember gondolatai) címmel 1883-ban. 1890-ben halt meg Nizzában.

Magyar vonatkozás 
Justh Zsigmond az 1880-as évek második felében többször járt a költőnő párizsi szalonjában. "Családjáról és barátokról
beszélgetnek, és feljegyzi, hogy a költőnő „mint nagy cranolog” megvizsgálja a koponyáját."

Források 
 https://fr.wikipedia.org/wiki/Louise-Victorine_Ackermann
 Anne Martin-Fugier, Les salons de la IIIe République. Art, littérature, politique, Paris, Librairie Académique Perrin, 2003, 376 p.

További információk 
 Ackermann, MMe: Egy szerelmes férfi szavai /V./ Fordította Szabó Lőrinc. 1943. II. 364. 1. Az Új Idők írói és írásai. 1895-1949.
 Dede Franciska: Justh Zsigmond, az irodalmi dendi. Eötvös Loránd Tudományegyetem Bölcsészettudományi Kar, doktori disszertáció, 2005. http://doktori.btk.elte.hu/hist/dede/disszert.pdf

Jegyzetek

Fordítás 
  

Francia költők
1813-ban született személyek
1890-ben elhunyt személyek
Francia nők
Párizsiak
Louise-Victorine Ackermann ( Párizs , november – Nizza , augusztus ) parnasszista francia költőnő . Életrajz Louise-Victorine Choquet néven született Párizsban . Néhány évvel később szüleivel és két lánytestvérével vidékre költöztek . Apjának köszönhetően már fiatalon az irodalom és a filozófia felé fordult , olvasta Platón , Buffon és Voltaire műveit , verseket írt.től Párizsban tanult . Irodalomtanára , Félix Biscarrat miután megtudta , hogy tanítványa verseket ír , megmutatta azokat jó barátjának , Victor Hugónak , aki tanácsokkal látta el a fiatal költőnőt . Félix Biscarrat hatására Byron , Shakespeare , Goethe és Schiller művei mellett Victor Hugo , Alfred de Vigny , Alfred de Musset és Sénancour munkásságával is megismerkedett . Apja halálát követően , anyja nyomására Louise egy időre felhagyott az írással.ban egy évre Berlinbe utazott , hogy tökéletesítse német tudását a Humboldt Egyetemen . Három évvel később , anyja halála után ismét visszatért Berlinbe , ahol találkozott a francia nyelvész Paul Ackermannal . Saját bevallása szerint nem szerelemből ment hozzá Ackermannhoz , mégis két boldog évet éltek együtt.ban Ackermann váratlanul meghalt , ekkor Louise egyik testvéréhez költözött Nizzába , ahol földet vásárolt , hogy a mezőgazdaságból tartsa fenn magát . Csak évekkel később kapott újra kedvet a költészethez . 1855-ben jelent meg a Contes ( Mesék ) , ben a Poésies philosophiques ( Filozófiai költemények ) , majdban a Contes et Poésies ( Mesék és versek ) című kötete . Louise Ackermann valódi hírnevét azben megjelent , Poésies , premières poésies , poésies philosophiques ( Költemények , korai költemények , filozófiai költemények ) című kötetének köszönhette , amelyben komor , erőteljes hangon lázadt fel az emberi szenvedés ellen . Hamarosan visszaköltözött Párizsba , ahol irodalmi szalont tartott fenn , a korszak jeles művészeit gyűjtve maga köré . Még egy prózai kötete jelent meg Pensées d'un solitaire ( Egy magányos ember gondolatai ) címmelban.ben halt meg Nizzában . Magyar vonatkozás Justh Zsigmond azas évek második felében többször járt a költőnő párizsi szalonjában . " Családjáról és barátokról beszélgetnek , és feljegyzi , hogy a költőnő „ mint nagy cranolog” megvizsgálja a koponyáját . " Források https://fr.wikipedia.org/wiki/Louise-Victorine_Ackermann Anne Martin-Fugier , Les salons de la IIIe République . Art , littérature , politique , Paris , Librairie Académique Perrin,p . További információk Ackermann , MMe : Egy szerelmes férfi szavai /V . / Fordította Szabó Lőrinc . II. Az Új Idők írói és írásai . Dede Franciska : Justh Zsigmond , az irodalmi dendi . Eötvös Loránd Tudományegyetem Bölcsészettudományi Kar , doktori disszertáció , http://doktori.btk.elte.hu/hist/dede/disszert.pdf Jegyzetek Fordítás Francia költők 1813-ban született személyek 1890-ben elhunyt személyek Francia nők Párizsiak