Kun Béla (jogász, 1845–1896)
Kókai Kun Béla (Gagybátor, 1845. július 29. – Budapest, 1896. július 18.) református jogakadémiai tanár.

Élete

Kun Bertalan református püspök fia. A gimnázium I-V. osztályát 1851. szeptembertől Miskolcon, a VI., VII-et 1859-től 1861-ig Késmárkon, a VIII.-at ismét Miskolcon végezte 1862. július 8-án. Ezután a sárospataki jogakadémia hallgatója volt 1864-ig; a birósági államvizsgálatot 1865. március 6-án tette le Pesten. Joggyakorlaton 1864. augusztus 1-től Zsarnay Ábrahám ügyvédnél volt; 1865. május 13-án a pesti királyi ítélőtáblához díjtalan joggyakornoknak nevezték ki. 1867. február 25-én ügyvéd és április 3. váltóügyvédi vizsgát tett; majd május 29-én rendes joggyakornok, 1868. november 9-én segédfogalmazó lett a pénzügyminisztériumban. 

Munkája 1871. április 4-én Andrássy Gyula gróf miniszterelnök figyelmét felköltötte, s magához vette a sajtóosztályba fogalmazónak. Kun tollával és egész lelkével Deák Ferenc kiegyezési politikájához csatlakozott; később a Lónyay és Sennyey pártárnyalatnak lett híve. Ebben az időben a Kecskeméthy Aurél által szerkesztett Magyar Politika című lapban fejtette ki zsurnalisztikai tevékenységét, majd a Halász Imre alatt megindult Közérdek című lapnak lett politikai főmunkatársa. 

1875. június 19-én amikor a fúzió megtörtént, Kun a miniszterelökségben viselt hivataláról lemondott és a független publicisztikai pályára lépett. A Kállay Béni vezetése alatti Kelet Népének lett a munkatársa és 1875-ben föllépett képviselőjelöltnek Borsod megyében, de kisebbségben maradt. 1878. decembertől 1881-ig a Magyarországnál folytatta hirlapírói működését és külpolitikai cikkei nem egyszer keltettek figyelmet. Az 1878. évi képviselőválasztáskor másodszor is megbukott. 

Amikor a Magyarország beolvadt a Pesti Naplóba, ő is elhagyta Budapestet és Miskolcra költözött; 1885 őszén megválasztották a sárospataki jogakadémiához tanárnak. Székfoglalóját (A statisztika tudományos jellegéről és gyakorlati jelentőségéről hazánkban) 1886 szeptemberében tartotta meg. Ekkor a Függetlenségi Párthoz csatlakozott, de mandatumhoz nem tudott jutni; az 1884. és 1892. évi választások alkalmával is kisebbségben maradt. 

Nagy tehetségű, igen művelt és nagy szorgalmú publicista; a társaséletben a legszellemesebb társalgó volt; a latin német és francia nyelvet alaposan ismerte, a két utóbbit beszélte is. Végül elméje elborult és a budapesti tébolyházban halt meg.

Gyászbeszédet mondott Emődy Dániel sírjánál (Sárospataki Lapok 1891. 16. sz.)

Munkái

 Az 1867-ki kiegyezés és Bocskay politikája. Pest, 1869.
 A magyar nemzet politikája. Budapest, 1873.
 Az alkotmányos titkok. Budapest, 1883.
 Az orosz invasio veszélyei. Budapest, 1883.
 A közjogi alap bukása. Budapest, 1884.
 A bécsi kapituláczio. Budapest, 1888. (Minden munkáját névtelenül adta ki.)

A március 15-i ünnepélyen az ifjúság felkérésére kétszer beszélt, 1889-ben (ezt ki is adta) és 1892-ben.

Források

További információk

 Kempelen Béla: Magyar nemes családok. Bp., Grill Károly Könyvkiadóvállalata, 1911-1932.
 Egyetértés 1888. 146. sz.
 Budapesti Hirlap 1896. 199., 200. sz. (Ifj. Ábrányi Kornél.)
 A sárospataki ev. ref. főiskola Értesítője 1897 (Finkey József emlékbeszéde jún. 19.) és gyászjelentés. 

Magyar jogászok
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
1845-ben született személyek
1896-ban elhunyt személyek
Kókai Kun Béla ( Gagybátor , július – Budapest , július ) református jogakadémiai tanár . Élete Kun Bertalan református püspök fia . A gimnázium I-V. osztályát szeptembertől Miskolcon , a VI. , VII-ettőlig Késmárkon , a VIII.-at ismét Miskolcon végezte júliusán . Ezután a sárospataki jogakadémia hallgatója voltig ; a birósági államvizsgálatot márciusán tette le Pesten . Joggyakorlaton augusztustől Zsarnay Ábrahám ügyvédnél volt ; májusán a pesti királyi ítélőtáblához díjtalan joggyakornoknak nevezték ki . februárén ügyvéd és április váltóügyvédi vizsgát tett ; majd májusén rendes joggyakornok , novemberén segédfogalmazó lett a pénzügyminisztériumban . Munkája áprilisén Andrássy Gyula gróf miniszterelnök figyelmét felköltötte , s magához vette a sajtóosztályba fogalmazónak . Kun tollával és egész lelkével Deák Ferenc kiegyezési politikájához csatlakozott ; később a Lónyay és Sennyey pártárnyalatnak lett híve . Ebben az időben a Kecskeméthy Aurél által szerkesztett Magyar Politika című lapban fejtette ki zsurnalisztikai tevékenységét , majd a Halász Imre alatt megindult Közérdek című lapnak lett politikai főmunkatársa . 1875. júniusén amikor a fúzió megtörtént , Kun a miniszterelökségben viselt hivataláról lemondott és a független publicisztikai pályára lépett . A Kállay Béni vezetése alatti Kelet Népének lett a munkatársa ésben föllépett képviselőjelöltnek Borsod megyében , de kisebbségben maradt. decembertőlig a Magyarországnál folytatta hirlapírói működését és külpolitikai cikkei nem egyszer keltettek figyelmet . Az évi képviselőválasztáskor másodszor is megbukott . Amikor a Magyarország beolvadt a Pesti Naplóba , ő is elhagyta Budapestet és Miskolcra költözött;őszén megválasztották a sárospataki jogakadémiához tanárnak . Székfoglalóját ( A statisztika tudományos jellegéről és gyakorlati jelentőségéről hazánkban) szeptemberében tartotta meg . Ekkor a Függetlenségi Párthoz csatlakozott , de mandatumhoz nem tudott jutni ; az és évi választások alkalmával is kisebbségben maradt . Nagy tehetségű , igen művelt és nagy szorgalmú publicista ; a társaséletben a legszellemesebb társalgó volt ; a latin német és francia nyelvet alaposan ismerte , a két utóbbit beszélte is . Végül elméje elborult és a budapesti tébolyházban halt meg . Gyászbeszédet mondott Emődy Dániel sírjánál ( Sárospataki Lapok sz . ) Munkái Azki kiegyezés és Bocskay politikája . Pest , A magyar nemzet politikája . Budapest , Az alkotmányos titkok . Budapest , Az orosz invasio veszélyei . Budapest , A közjogi alap bukása . Budapest , A bécsi kapituláczio . Budapest , ( Minden munkáját névtelenül adta ki . ) A márciusi ünnepélyen az ifjúság felkérésére kétszer beszélt, ben ( ezt ki is adta ) ésben . Források További információk Kempelen Béla : Magyar nemes családok . Bp. , Grill Károly Könyvkiadóvállalata , Egyetértés sz . Budapesti Hirlap , sz . ( Ifj. Ábrányi Kornél . ) A sárospataki ev . ref . főiskola Értesítője ( Finkey József emlékbeszéde jún . ) és gyászjelentés . Magyar jogászok Magyar egyetemi , főiskolai oktatók 1845-ben született személyek 1896-ban elhunyt személyek