Hadrovics László
Hadrovics László (Alsólendva, 1910. június 27. – Solymár, 1997. május 12.) állami díjas nyelvész, szlavista, egyetemi tanár, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja. Kutatási területe a délszláv-magyar történelem, valamint a horvát nyelv helyesírás- és nyelvtörténete, valamint a magyar funkcionális mondattan és frazeológia. Fontos kései műve az 1993-ban megjelent Magyar történeti jelentéstan című munkája. Jelentős szótárkészítő munkássága is, a magyar–orosz, magyar–horvát, illetve magyar–szerb szótárak elkészítésében vett részt.

Életpályája 

Iskolai tanulmányait először szülővárosában kezdte, később Kőszegen, illetve Keszthelyen folytatta. Utóbbi városban érettségizett, majd felvették a budapesti Pázmány Péter Tudományegyetem Bölcsésztudományi Karának magyar-latin szakára. Az egyetemen az Eötvös Collegium tagja volt. 1933-ban szerzett tanári diplomát. 1935-ben a Collegium Hungaricum tagjaként szlavisztikát kezdett el hallgatni Berlinben, de egy komolyabb betegség miatt megszakította tanulmányait. 1937-ben a budapesti Egyetemi Könyvtárban kezdett el dolgozni úgynevezett ideiglenesen alkalmazott diplomásként, majd 1940-ben a Miniszterelnökséghez került, ahol délszláv referensként dolgozott kinevezett középiskolai tanári beosztásban. 1941-től a Magyar Történettudományi Intézetben tevékenykedett intézeti tanárként. 1947-ben a Kelet-európai Tudományos Intézet, majd 1949-ben az MTA Történettudományi Intézete tudományos munkatársává nevezték ki. Emellett előbb 1942–1943-ban a Szegedi Egyetemen volt a szláv filológia megbízott előadója, illetve szintén 1942-től a budapesti egyetem horvát irodalomtörténeti magántanára. 1951-ben az Eötvös Loránd Tudományegyetem szláv filológiai tanszékén kapott egyetemi docensi kinevezést (ekkor távozott a Történettudományi Intézetből). 1954-ben átvette egyetemi tanári kinevezését. 1965-ben a tanszék vezetésével bízták meg, tisztségét 1974-es nyugdíjazásáig viselte. Nyugdíjazása után a tudományos kutatásnak szentelte életét.

1934-ben avatták bölcsészdoktorrá. 1948-ban a Magyar Tudományos Akadémia levelező, 1970-ben pedig rendes tagjává választották. Ezenkívül 1974-ben a zágrábi Jugoszláv Tudományos és Művészeti Akadémia, 1985-ben a Vajdasági Tudományos és Művészeti Akadémia, 1987-ben az újvidéki Matica Srpska választotta tagjai sorába. 1955 és 1965, valamint 1986-tól haláláig a Studia Slavica Academiae Scientiarum Hungaricae című tudományos szakfolyóirat szerkesztőbizottsági tagja, 1966 és 1985 között pedig szerkesztője volt.

Tudományos munkássága 

Pályafutásának kezdeti időszakában a délszláv és magyar nyelv-, valamint művelődéstörténeti kapcsolatokkal foglalkozott, például a Muraköz helynevei, valamint a magyar-szerb együttélés különböző vetületei kapcsán. Később a horvát nyelvtörténet több elemével foglalkozott, így a horvát helyesírás és a jövevényszavak kérdéseivel is. Utóbbinál kimutatta a horvát nyelv magyar jövevényszavainak kronológiai, illetve nyelvföldrajzi eredetét, valamint a szerb és horvát közvetítés útján a magyar nyelvbe beépült olasz jövevényszavakat.

Emellett foglalkozott a magyar nyelv funkcionális mondattani, frazeológiai és történeti jelentéstani kérdéseivel is. Ezeket nyugdíjazása után írta, többéves kutatásokat követően. Foglalkozott ezen túlmenően a magyar nyelv kelet-közép-európai szellemi kapcsolatrendszerével. 1979-ben a Vizkelety András által megtalált egyik legrégebbi horvát írásos emlék, a Cantilena pro sabatho szövegét sikerült megfejtenie. Számos szótár elkészítésében vett részt. Gáldi Lászlóval több kiadást megért magyar–orosz, illetve orosz–magyar szótárt, Nyomárkay Istvánnal közösen pedig magyar–horvát/horvát–magyar és magyar–szerb/szerb–magyar szótárakat készített. Műveit magyar, német, francia, horvát és szerb nyelven is közreadták. 1996-ban szakkönyv- és folyóirat-gyűjteményét a szombathelyi Berzsenyi Dániel Főiskola szláv filológiai tanszékének adományozta. Az intézmény könyvtárát róla nevezték el.

Díjai, elismerései 

Állami Díj (1985)
Pais Dezső-díj (1988)
Akadémiai Aranyérem (1993)
a József Attila Tudományegyetem tiszteletbeli doktora (1996)

Főbb publikációi 

A Muraköz helynevei (1931, 1934)
A déli szláv népek kultúrája – Magyar-szláv irodalmi érintkezések (1942, repr. 2000)
A magyarországi szerb kérdés balkáni gyökerei (1942)
Magyar és déli szláv szellemi kapcsolatok (1944)
Le peuple serbe et son Église sous la domination turque (1947, magy. 1991)
Parasztmozgalmak a 18. században (Wellmann Imrével, 1951)
Az ómagyar Trója-regény nyomai a délszláv irodalomban (1954)
A délszláv Nagy Sándor-regény és középkori irodalmunk (1960)
Kajkavische Literatur (1964)
Jövevényszó-vizsgálatok (1965)
A funkcionális magyar mondattan alapjai (1969)
Schrifttum und Sprache der burgenländischen Kroaten im 18. und 19. Jahrhundert (1974)
Szavak és szólások (1975)
Ein altkroatisches Passionslied aus dem 14. Jahrhundert (Vizkelety Andrással, 1984)
Ungarische Elemente im Serbokroatischen (1985)
A magyar nyelv közép-kelet-európai rokonsága (1989)
Magyar történeti jelentéstan (1992)
A magyar Huszita Biblia német és cseh rokonsága (1994)
Magyar frazeológia (1994)

Szótárak
Orosz–magyar szótár (Gáldi Lászlóval, 1951, 8. kiadás 1989)
Magyar–orosz szótár (Gáldi Lászlóval, 1952, 8. kiadás 1989)
Magyar–orosz kéziszótár (Gáldi Lászlóval, 1953, 8. kiadás 1989)
Horvát–magyar szótár (Nyomárkay Istvánnal, 1996)
Magyar–horvát szótár (Nyomárkay Istvánnal, 1996)
Szerb–magyar kisszótár (Nyomárkay Istvánnal, 1997)
Magyar–szerb kisszótár (Nyomárkay Istvánnal, 2000)
Horvát–magyar, magyar–horvát kisszótár (Nyomárkay Istvánnal, 2003)

Források 

Magyar nyelvészek
Magyar szlavisták
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
MTA-tagok
Állami díjasok
Eötvös-kollégisták
1910-ben született személyek
1997-ben elhunyt személyek
Lendvaiak
Magyar lexikográfusok
Hadrovics László ( Alsólendva , június – Solymár , május ) állami díjas nyelvész , szlavista , egyetemi tanár , a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja . Kutatási területe a délszláv-magyar történelem , valamint a horvát nyelv helyesírás- és nyelvtörténete , valamint a magyar funkcionális mondattan és frazeológia . Fontos kései műve azban megjelent Magyar történeti jelentéstan című munkája . Jelentős szótárkészítő munkássága is , a magyar–orosz , magyar–horvát , illetve magyar–szerb szótárak elkészítésében vett részt . Életpályája Iskolai tanulmányait először szülővárosában kezdte , később Kőszegen , illetve Keszthelyen folytatta . Utóbbi városban érettségizett , majd felvették a budapesti Pázmány Péter Tudományegyetem Bölcsésztudományi Karának magyar-latin szakára . Az egyetemen az Eötvös Collegium tagja volt.ban szerzett tanári diplomát.ben a Collegium Hungaricum tagjaként szlavisztikát kezdett el hallgatni Berlinben , de egy komolyabb betegség miatt megszakította tanulmányait.ben a budapesti Egyetemi Könyvtárban kezdett el dolgozni úgynevezett ideiglenesen alkalmazott diplomásként , majdben a Miniszterelnökséghez került , ahol délszláv referensként dolgozott kinevezett középiskolai tanári beosztásban.től a Magyar Történettudományi Intézetben tevékenykedett intézeti tanárként.ben a Kelet-európai Tudományos Intézet , majdben az MTA Történettudományi Intézete tudományos munkatársává nevezték ki . Emellett előbb1943-ban a Szegedi Egyetemen volt a szláv filológia megbízott előadója , illetve szinténtől a budapesti egyetem horvát irodalomtörténeti magántanára.ben az Eötvös Loránd Tudományegyetem szláv filológiai tanszékén kapott egyetemi docensi kinevezést ( ekkor távozott a Történettudományi Intézetből ) .ben átvette egyetemi tanári kinevezését.ben a tanszék vezetésével bízták meg , tisztségétes nyugdíjazásáig viselte . Nyugdíjazása után a tudományos kutatásnak szentelte életét . 1934-ben avatták bölcsészdoktorrá.ban a Magyar Tudományos Akadémia levelező, ben pedig rendes tagjává választották . Ezenkívülben a zágrábi Jugoszláv Tudományos és Művészeti Akadémia, ben a Vajdasági Tudományos és Művészeti Akadémia, ben az újvidéki Matica Srpska választotta tagjai sorába.és valaminttól haláláig a Studia Slavica Academiae Scientiarum Hungaricae című tudományos szakfolyóirat szerkesztőbizottsági tagja,ésközött pedig szerkesztője volt . Tudományos munkássága Pályafutásának kezdeti időszakában a délszláv és magyar nyelv- , valamint művelődéstörténeti kapcsolatokkal foglalkozott , például a Muraköz helynevei , valamint a magyar-szerb együttélés különböző vetületei kapcsán . Később a horvát nyelvtörténet több elemével foglalkozott , így a horvát helyesírás és a jövevényszavak kérdéseivel is . Utóbbinál kimutatta a horvát nyelv magyar jövevényszavainak kronológiai , illetve nyelvföldrajzi eredetét , valamint a szerb és horvát közvetítés útján a magyar nyelvbe beépült olasz jövevényszavakat . Emellett foglalkozott a magyar nyelv funkcionális mondattani , frazeológiai és történeti jelentéstani kérdéseivel is . Ezeket nyugdíjazása után írta , többéves kutatásokat követően . Foglalkozott ezen túlmenően a magyar nyelv kelet-közép-európai szellemi kapcsolatrendszerével.ben a Vizkelety András által megtalált egyik legrégebbi horvát írásos emlék , a Cantilena pro sabatho szövegét sikerült megfejtenie . Számos szótár elkészítésében vett részt . Gáldi Lászlóval több kiadást megért magyar–orosz , illetve orosz–magyar szótárt , Nyomárkay Istvánnal közösen pedig magyar–horvát / horvát–magyar és magyar–szerb/szerb–magyar szótárakat készített . Műveit magyar , német , francia , horvát és szerb nyelven is közreadták.ban szakkönyv- és folyóirat-gyűjteményét a szombathelyi Berzsenyi Dániel Főiskola szláv filológiai tanszékének adományozta . Az intézmény könyvtárát róla nevezték el . Díjai , elismerései Állami Díj Pais Dezső-díj Akadémiai Aranyérem a József Attila Tudományegyetem tiszteletbeli doktora Főbb publikációi A Muraköz helynevei A déli szláv népek kultúrája – Magyar-szláv irodalmi érintkezések repr . A magyarországi szerb kérdés balkáni gyökerei Magyar és déli szláv szellemi kapcsolatok Le peuple serbe et son Église sous la domination turque magy . Parasztmozgalmak a században ( Wellmann Imrével , Az ómagyar Trója-regény nyomai a délszláv irodalomban A délszláv Nagy Sándor-regény és középkori irodalmunk Kajkavische Literatur Jövevényszó-vizsgálatok A funkcionális magyar mondattan alapjai Schrifttum und Sprache der burgenländischen Kroaten im und Jahrhundert Szavak és szólások Ein altkroatisches Passionslied aus dem Jahrhundert ( Vizkelety Andrással , Ungarische Elemente im Serbokroatischen A magyar nyelv közép-kelet-európai rokonsága Magyar történeti jelentéstan A magyar Huszita Biblia német és cseh rokonsága Magyar frazeológia Szótárak Orosz–magyar szótár ( Gáldi Lászlóval , kiadás Magyar–orosz szótár ( Gáldi Lászlóval , kiadás Magyar–orosz kéziszótár ( Gáldi Lászlóval , kiadás Horvát–magyar szótár ( Nyomárkay Istvánnal , Magyar–horvát szótár ( Nyomárkay Istvánnal , Szerb–magyar kisszótár ( Nyomárkay Istvánnal , Magyar–szerb kisszótár ( Nyomárkay Istvánnal , Horvát–magyar , magyar–horvát kisszótár ( Nyomárkay Istvánnal , Források Magyar nyelvészek Magyar szlavisták Magyar egyetemi , főiskolai oktatók MTA-tagok Állami díjasok Eötvös-kollégisták 1910-ben született személyek 1997-ben elhunyt személyek Lendvaiak Magyar lexikográfusok