Habib Eszid
Habib Eszid (arab betűkkel الحبيب الصيد; Szúsza, 1949. június 1. –) tunéziai politikus, 2015. február 6. és 2016. augusztus 27. között Tunézia miniszterelnöke. Korábban belügyminiszterként működött a Bedzsi Kaid esz-Szebszi-vezette kabinetben 2011 márciusa és decembere között.

Élete
Habib Eszid 1949. június 1-én született Szúsza városában. Közgazdasági mesterdiplomáját a Tunéziai Egyetemen szerezte, ezután agrárközgazdászi posztgraduális képzésen vett részt a Minnesotai Egyetemen.

Karrierjét köztisztviselőként kezdte a Mezőgazdasági Minisztériumban. 1993 és 1997 között kabinettitkárként működött a minisztériumban, később a Belügyminisztériumban is ugyanezt a pozíciót töltötte be. 2001-ben előbb halászati, majd környezetvédelmi államtitkárrá nevezték ki. 2004 és 2010 között a madridi-székhelyű Nemzetközi Olívaolaj Tanács (IOC) ügyvezető igazgatójának posztját töltötte be.

A 2011-es jázminos forradalom után belügyminiszterré nevezték ki Bedzsi Kaid esz-Szebszi átmeneti miniszterelnök kormányában. A 2011. októberi parlamenti választások után az új kormányfő, Hamadi Dzsebali biztonsági tanácsadójaként funkcionált.

Miniszterelnöksége
A 2014-es tunéziai választások után a szociáldemokrata és szekuláris Nidaa Tounes szerezte meg a legtöbb, 86 mandátumot. Az új államfő, Bedzsi Kaid esz-Szebszi a pártonkívüli Eszidet bízta meg a kormányalakítással. Kormánya eredetileg két párt, a Nidaa Tounes és a 16 mandátumával a harmadik helyet megszerző Szabad Hazafias Unió (UPL) politikusaiból tevődött volna össze, de ez még nem jelentett volna többséget a 217 fős képviselőházban (a két párt összesen csak 102 mandátumot birtokolt a szükséges 109 helyett), a többi párt pedig nem volt hajlandó ellenzékből támogatni a kormány megalakulását. Új tárgyalások kezdődtek, 2015. február 2-án Eszid ennek eredményeképp bejelentette, hogy nagykoalíciós kormányt hoz létre, amelynek tagja lesz a Nidaa Tounes és az UPL mellett a mérsékelt iszlamista Ennahda Mozgalom és a liberális Afek Tounes is. A négy párt összesen 179 mandátummal rendelkezett, a nagyobb pártok közül csak a kommunista Népfront (15 mandátum) és a korábbi ideiglenes államfőt, Monszef Marzúkit adó Kongresszus a Köztársaságért (CPR, 4 mandátum) maradt ellenzékben. 2015. február 5-én a parlament hivatalosan is megszavazta Eszid kormányát, amely a következő napon tette le az esküt.

Eszidnek miniszterelnöksége első hónapjaiban számos nehézséggel kellett megbirkóznia. 2015. március 18-án terrortámadás érte a tuniszi Bardo Nemzeti Múzeumot, ahol iszlamista fegyveresek összesen 20 külföldi turistát gyilkoltak meg. Eszid gyávának minősítette a terrorcselekményt és nemzeti egységre szólított fel. 2015. június 26-án Eszid szülővárosától, Szúszától nem messze egy, az Iszlám Államhoz kötődő terrorista 38 turistát mészárolt le Port El Kantaoui tengerpartján. A támadás után Eszid ígéretet tett nyolcvan, szélsőséges nézeteket terjesztő mecset bezárására. A március óta tartó terrorveszély alaposan megcsappantotta Tunézia turizmusból származó bevételeit (amely a GDP 7%-át adta az előző évben), veszélyeztetve mintegy 400 ezer munkahelyet. A kormány szintén döntött arról, hogy egyes iszlamista civilszervezetek állami támogatását is leszorítja.

Eszid június 27-i beszédében a következőket mondta: "Az országot és a kormányt is veszély fenyegeti. Az együttműködés és az egység felmutatása nélkül ezt a háborút nem nyerhetjük meg. Nyertünk néhány csatát, másokat elvesztettünk, de a cél az, hogy a háborút megnyerjük. Néhány mecset továbbra is terjeszti az iszlamista propagandát és a terrorizmus promóciójának melegágyai. Egyetlen olyan mecset működését sem fogjuk tolerálni, amely nem felel meg a törvényességnek."

2016. július 30-án bizalmatlansági indítványban leszavazták Eszid kormányát. A parlamentben 118-an szavaztak ellene, míg mindössze hárman támogatták továbbra is a hivatalban lévő kabinetet. A kritikusok szerint a kormányt megbénította a négy nagy párt folytonos érdekharca, a koalíciót Eszid képtelen volt a kezében tartani, s így a gazdasági reformok bevezetése is lehetetlenné vált. Bedzsi Kaid esz-Szebszi elnök szintén bírálta az Eszid-kormányt, hiányolva az együttműködést és a kohéziót.

Források 

1949-ben született személyek
Tunézia miniszterelnökei
Élő személyek
Habib Eszid ( arab betűkkel الحبيب الصيد ; Szúsza , június – ) tunéziai politikus , február és augusztus között Tunézia miniszterelnöke . Korábban belügyminiszterként működött a Bedzsi Kaid esz-Szebszi-vezette kabinetbenmárciusa és decembere között . Élete Habib Eszid júniusén született Szúsza városában . Közgazdasági mesterdiplomáját a Tunéziai Egyetemen szerezte , ezután agrárközgazdászi posztgraduális képzésen vett részt a Minnesotai Egyetemen . Karrierjét köztisztviselőként kezdte a Mezőgazdasági Minisztériumban.ésközött kabinettitkárként működött a minisztériumban , később a Belügyminisztériumban is ugyanezt a pozíciót töltötte be.ben előbb halászati , majd környezetvédelmi államtitkárrá nevezték ki.ésközött a madridi-székhelyű Nemzetközi Olívaolaj Tanács ( IOC ) ügyvezető igazgatójának posztját töltötte be . Aes jázminos forradalom után belügyminiszterré nevezték ki Bedzsi Kaid esz-Szebszi átmeneti miniszterelnök kormányában . A októberi parlamenti választások után az új kormányfő , Hamadi Dzsebali biztonsági tanácsadójaként funkcionált . Miniszterelnöksége Aes tunéziai választások után a szociáldemokrata és szekuláris Nidaa Tounes szerezte meg a legtöbb,mandátumot . Az új államfő , Bedzsi Kaid esz-Szebszi a pártonkívüli Eszidet bízta meg a kormányalakítással . Kormánya eredetileg két párt , a Nidaa Tounes és amandátumával a harmadik helyet megszerző Szabad Hazafias Unió ( UPL ) politikusaiból tevődött volna össze , de ez még nem jelentett volna többséget afős képviselőházban ( a két párt összesen csakmandátumot birtokolt a szükségeshelyett ) , a többi párt pedig nem volt hajlandó ellenzékből támogatni a kormány megalakulását . Új tárgyalások kezdődtek , februárán Eszid ennek eredményeképp bejelentette , hogy nagykoalíciós kormányt hoz létre , amelynek tagja lesz a Nidaa Tounes és az UPL mellett a mérsékelt iszlamista Ennahda Mozgalom és a liberális Afek Tounes is . A négy párt összesenmandátummal rendelkezett , a nagyobb pártok közül csak a kommunista Népfrontmandátum ) és a korábbi ideiglenes államfőt , Monszef Marzúkit adó Kongresszus a Köztársaságért ( CPR,mandátum ) maradt ellenzékben . februárén a parlament hivatalosan is megszavazta Eszid kormányát , amely a következő napon tette le az esküt . Eszidnek miniszterelnöksége első hónapjaiban számos nehézséggel kellett megbirkóznia. márciusán terrortámadás érte a tuniszi Bardo Nemzeti Múzeumot , ahol iszlamista fegyveresek összesenkülföldi turistát gyilkoltak meg . Eszid gyávának minősítette a terrorcselekményt és nemzeti egységre szólított fel. júniusán Eszid szülővárosától , Szúszától nem messze egy , az Iszlám Államhoz kötődő terroristaturistát mészárolt le Port El Kantaoui tengerpartján . A támadás után Eszid ígéretet tett nyolcvan , szélsőséges nézeteket terjesztő mecset bezárására . A március óta tartó terrorveszély alaposan megcsappantotta Tunézia turizmusból származó bevételeit ( amely a GDP-át adta az előző évben ) , veszélyeztetve mintegyezer munkahelyet . A kormány szintén döntött arról , hogy egyes iszlamista civilszervezetek állami támogatását is leszorítja . Eszid júniusi beszédében a következőket mondta : " Az országot és a kormányt is veszély fenyegeti . Az együttműködés és az egység felmutatása nélkül ezt a háborút nem nyerhetjük meg . Nyertünk néhány csatát , másokat elvesztettünk , de a cél az , hogy a háborút megnyerjük . Néhány mecset továbbra is terjeszti az iszlamista propagandát és a terrorizmus promóciójának melegágyai . Egyetlen olyan mecset működését sem fogjuk tolerálni , amely nem felel meg a törvényességnek . " 2016. júliusán bizalmatlansági indítványban leszavazták Eszid kormányát . A parlamentbenan szavaztak ellene , míg mindössze hárman támogatták továbbra is a hivatalban lévő kabinetet . A kritikusok szerint a kormányt megbénította a négy nagy párt folytonos érdekharca , a koalíciót Eszid képtelen volt a kezében tartani , s így a gazdasági reformok bevezetése is lehetetlenné vált . Bedzsi Kaid esz-Szebszi elnök szintén bírálta az Eszid-kormányt , hiányolva az együttműködést és a kohéziót . Források 1949-ben született személyek Tunézia miniszterelnökei Élő személyek