I. Ferenc leszboszi uralkodó
I. Ferenc leszboszi uralkodó szül. Francesco Gattilusio (megh.: Mitilíni, 1384. augusztus 6.) genovai származású kalóz, Leszbosz szigetének első szuverén uralkodója, a Gattilusi-dinasztija alapítója.

Élete 
Testvére Niccolò Gattilusio volt, akit később társuralkodónak tett meg és Enosz városa fölé helyezte. Szüleik neve nem ismert, csak annyi valószínűsíthető róluk, hogy édesanyjuk a genovai Doria nemesi családból eredt. A testvérek kalóznak álltak és 1354-ben kikötöttek Tenedosz szigetén, ahol V. János császár rezidenciája is állt. Ebben az időben a Bizánci Birodalomban polgárháború dúlt, VI. János viaskodott a trónért Kantakuzénosz Jánossal.

János és Francesco szövetséget kötöttek egymással Kantakuzénosz ellen, amelynek jegyében a császár Mária nevű húgát Francescónak ígérte.

1354 decemberében Francesco és Niccolò vezette flotta közeledett Konstantinápoly felé. Cselt alkalmazva úgy tettek, mintha hajóik hajótörést szenvedtek volna és rakományuk megmentése érdekében a konstantinápolyi helyőrség segítségét kérték, melyért cserébe a rakományból ígértek egy részt. A haszon reményében a helyőrség katonái megnyitották előttük az utat, így Gattilusio ötszáz genovai fegyverese be tudott hatolni a városba, a falakat ellenőrzésük alá vonták és a zavart kihasználva János katonái be tudtak vonulni Konstantinápolyba. Kantakuzénosz lemondott a trónjáról december 4-én és kolostorba vonult.

Leszbosz élén 
A győzelem után sor került Francesco és Mária menyegzőjére. Francesco sikere további jutalmaként arkhóni címet nyert és a császár Leszbosz szigetét adományozta neki, ahol széles körű autonómiával bírt. János császár hatalma azonban annyira gyenge volt, hogy Ferenc tulajdonképpen nem függött tőle, sőt hatalma a következő években egyre csak nőtt, rátéve a kezét más szigetekre is. A székhelye Mitilíni erődjében volt, a környező vizek kereskedelmét ő tartotta kézben és Genovával kereskedett elsősorban, amely nagy hasznot hajtott neki.

1366-ban szövetséget kötött Nagy Lajos magyar királlyal és VI. Amadé savoyai gróffal az oszmán-törökök és Bulgária ellen. I. Murád szultántól elfoglalta Gallipolit is. 1369-ben elkísérte sógorát, János császárt Demetriosz Kidonész teológussal Rómába V. Orbán pápához, hogy a török ellen segítséget kérjenek, s megpróbálják egyesíteni a keleti és nyugati egyházát, de ez utóbbi közvetítés sikertelen maradt.

Halála 
1384. augusztus 6-án súlyos földrengés rázta meg Leszbosz szigetét. Ő, felesége és két fia Andronikosz és Dominik meghalt a katasztrófában. Harmadik fia, Jakab viszont átvészelte a földrengést és Kidonész közreműködésének is köszönhetően a család uralma fennmaradt a szigeten, Jakabból pedig II. Ferenc néven szintén leszboszi uralkodó lett.

Leszboszi uralkodók
1384-ben elhunyt személyek
Gattilusio-ház
I. Ferenc leszboszi uralkodó szül . Francesco Gattilusio ( megh . : Mitilíni , augusztus ) genovai származású kalóz , Leszbosz szigetének első szuverén uralkodója , a Gattilusi-dinasztija alapítója . Élete Testvére Niccolò Gattilusio volt , akit később társuralkodónak tett meg és Enosz városa fölé helyezte . Szüleik neve nem ismert , csak annyi valószínűsíthető róluk , hogy édesanyjuk a genovai Doria nemesi családból eredt . A testvérek kalóznak álltak ésben kikötöttek Tenedosz szigetén , ahol V . János császár rezidenciája is állt . Ebben az időben a Bizánci Birodalomban polgárháború dúlt , VI. János viaskodott a trónért Kantakuzénosz Jánossal . János és Francesco szövetséget kötöttek egymással Kantakuzénosz ellen , amelynek jegyében a császár Mária nevű húgát Francescónak ígérte . 1354 decemberében Francesco és Niccolò vezette flotta közeledett Konstantinápoly felé . Cselt alkalmazva úgy tettek , mintha hajóik hajótörést szenvedtek volna és rakományuk megmentése érdekében a konstantinápolyi helyőrség segítségét kérték , melyért cserébe a rakományból ígértek egy részt . A haszon reményében a helyőrség katonái megnyitották előttük az utat , így Gattilusio ötszáz genovai fegyverese be tudott hatolni a városba , a falakat ellenőrzésük alá vonták és a zavart kihasználva János katonái be tudtak vonulni Konstantinápolyba . Kantakuzénosz lemondott a trónjáról decemberén és kolostorba vonult . Leszbosz élén A győzelem után sor került Francesco és Mária menyegzőjére . Francesco sikere további jutalmaként arkhóni címet nyert és a császár Leszbosz szigetét adományozta neki , ahol széles körű autonómiával bírt . János császár hatalma azonban annyira gyenge volt , hogy Ferenc tulajdonképpen nem függött tőle , sőt hatalma a következő években egyre csak nőtt , rátéve a kezét más szigetekre is . A székhelye Mitilíni erődjében volt , a környező vizek kereskedelmét ő tartotta kézben és Genovával kereskedett elsősorban , amely nagy hasznot hajtott neki . 1366-ban szövetséget kötött Nagy Lajos magyar királlyal és VI. Amadé savoyai gróffal az oszmán-törökök és Bulgária ellen . I. Murád szultántól elfoglalta Gallipolit is.ben elkísérte sógorát , János császárt Demetriosz Kidonész teológussal Rómába V . Orbán pápához , hogy a török ellen segítséget kérjenek , s megpróbálják egyesíteni a keleti és nyugati egyházát , de ez utóbbi közvetítés sikertelen maradt . Halála 1384. augusztusán súlyos földrengés rázta meg Leszbosz szigetét . Ő , felesége és két fia Andronikosz és Dominik meghalt a katasztrófában . Harmadik fia , Jakab viszont átvészelte a földrengést és Kidonész közreműködésének is köszönhetően a család uralma fennmaradt a szigeten , Jakabból pedig II. Ferenc néven szintén leszboszi uralkodó lett . Leszboszi uralkodók 1384-ben elhunyt személyek Gattilusio-ház