Savar
Savar falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Salihoz tartozik.

Fekvése 
Zárától légvonalban 18 km-re délnyugatra, községközpontjától légvonalban 18 km-re, közúton 24 km-re északnyugatra a Dugi-sziget középső részén, az azonos nevű kis öböl felett, Luka és Brbinj között fekszik. Tengerpartja rendkívül tagolt, számos kis öböllel rendelkezik.

Története 
Első írásos említése 1279-ben a 13. században történt. Neve a neves horvát nyelvész Petar Skok szerint a görög „szaurosz” (gyík) főnévből származik. A régi forrásokban általában „Sauro” néven szerepel, a „Savar” alak 1457-ben tűnik fel először. A középkorban egy Remete Szent Antal tiszteletére szentelt kolostor állt itt Szent András templomával együtt, de ezek 1505-ben elpusztultak. A Volujak nevű mocsár mellett még mindig látszanak romjai. A falu területe a sziget többi részéhez hasonlóan Zárához tartozott, majd 1409-től a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett. A 18. század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot. Dugi otok 1797 és 1805 között Habsburg uralom alá került, majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 151, 1910-ben 242 lakosa volt. Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején 1943. május 7. és 13. között a megszálló olasz csapatok az egész települést felégették, lakosságát részben megölték, részben koncentrációs táborokba hurcolták. Emiatt a falu ma látható épületei mind a háború után épültek. A népesség nagyarányú csökkenése azonban nem a háború következtében, hanem a háború után megindult kivándorlás (főként Amerikába és Ausztráliába) miatt történt. A falunak 2011-ben 53 lakosa volt, akik hagyományosan halászattal és újabban egyre inkább turizmussal foglalkoznak.

Lakosság

Nevezetességei 
A Savari-öbölben álló kis Szent Peregrin templomot már 1300-ban említik. A templom egy kis szigetecskén áll, amelyet ma töltés köt össze a Dugi-szigettel. Iveković és Petricioli horvát régészek szerint a 7. és 9. század közötti időben épült. 1670-ig ez volt a falu plébániatemploma, amelyet ekkor Przago érsek határozata alapján a falu közepén álló Kármelhegyi Boldogasszony templomba helyeztek át. Ezután a Szent Pelegrin templom temetőkápolnaként szolgált. A mali iži Szűz Mária rotunda mellett ez a megye másik eredeti óhorvát építészeti stílusban épített temploma. A templom mai formájában négyszög alaprajzú, ugyancsak négyszögletes szentéllyel, amely egyben a templom legrégebben épített része. A szentély nagyon szerény építésű, mérete 3,35 x 3,35 méter, magassága a talajtól a boltozatot képező kupola tetejéig 5 méter. Később ehhez építették hozzá a hajót és a sekrestyét és a régi épület az új templom szentélye lett. A templomban Szent Peregrin kis méretű szobra látható.
A Kármelhegyi boldogasszony tiszteletére szentelt plébániatemploma a település közepén áll. A templomot 1670-ben a zárai Franceschi család építtette. Barokk keresztelőmedencéjén 17. századi glagolita felirat látható az 1672-es évszámmal. Eredetileg a Szent Peregrin templomban állt. A templomnak három márvány oltára van. A főoltár képén a Boldogasszony képe látható. A két mellékoltár Jézus Szíve és a Lourdes-i Szűzanya tiszteletére van szentelve, rajtuk Jézus és Szűz Mária szobra áll. A templomban még egy Szent Jeromos és egy Szent József szobor is található. Kincsei között említésre méltó egy 15. századi gótikus körmeneti kereszt, egy barokk feszület a 17. századból és egy 14. századi ostyatartó pixis. Mindhárom tárgyat 1976-óta a zárai egyházművészeti múzeum őrzi.
Savar természeti látványossága a határában található Strašna-cseppkőbarlang. A barlangot 1898-ban említik először és a „Liburnija” barlangkutató egyesület munkájának köszönhetően az ország egyik legelső látogatható barlangja volt, melyet már 1900-ban megnyitottak a látogatók előtt. Bejárata 70 méter magasságban nyílik a tengerszint felett, az impozáns bejárat szélessége 10 méter, magassága 7 méter. A barlangot 1904-ben maga Ferenc József császár is meglátogatta. Később azonban bezárták, amelyben talán az is közrejátszott, hogy Zita hercegné a látogatáskor a lábát törte. Ismételt megnyitását és védettség alá helyezését a savari illetőségű Vladimir Šarunić kezdeményezte 2000-ben. Első megnyitása után 107 évvel 2007. július 5-én nyitották meg újra. A barlangban már az ősember is járt, ezt igazolja az itt talált, pattintott kovakőből készített kőkés.
A Vlakno-barlang a jégkorszak vége óta emberi lakóhely, a régió legrégebbi ismert emberi lakóhelye. A barlang egy kis, 30 m2-es terület, amely a sziget legszűkebb részén, Luka és Savar települések között helyezkedik el 60 m tengerszint feletti magasságban. Nyílása délnyugatra néz. A barlangban végzett kutatások hozzávetőleges képet nyújtottak a vadászó ember szerszámairól, az élelmét képező állatfajokról, valamint a környéket korábban körülvevő különféle növényfajok maradványairól. A C14 elemzés eredményei és adatai szerint a barlangot a késő paleolitikum időszakában, az i. e. 7000 és 12 000 közötti időszakban lakták.
Savar egykori kőbányájáról is híres, ahonnan a zárai római fórum és paloták, Róma és Velence templomai, de még az ENSZ New York-i székházának építéséhez is szállítottak követ.

További információk 
 Sali község hivatalos oldala 
 Dugi otok turisztikai irodájának honlapja 
 Zára turisztikai irodájának honlapja 
 A zárai érsekség honlapja 
 Luka turistainformációk 
 A Strašna-barlang honlapja 
 A Horvát Idegenforgalmi Közösség honlapja: A Strašna pec-barlangot 103 év elteltével nyitották meg a látogatók előtt

Jegyzetek

Zára megye települései
Savar falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Salihoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalbankm-re délnyugatra , községközpontjától légvonalbankm-re , közútonkm-re északnyugatra a Dugi-sziget középső részén , az azonos nevű kis öböl felett , Luka és Brbinj között fekszik . Tengerpartja rendkívül tagolt , számos kis öböllel rendelkezik . Története Első írásos említéseben a században történt . Neve a neves horvát nyelvész Petar Skok szerint a görög „ szaurosz” ( gyík ) főnévből származik . A régi forrásokban általában „ Sauro” néven szerepel , a „ Savar” alakben tűnik fel először . A középkorban egy Remete Szent Antal tiszteletére szentelt kolostor állt itt Szent András templomával együtt , de ezekben elpusztultak . A Volujak nevű mocsár mellett még mindig látszanak romjai . A falu területe a sziget többi részéhez hasonlóan Zárához tartozott , majdtől a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett . A század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot . Dugi otokésközött Habsburg uralom alá került , majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idején május és között a megszálló olasz csapatok az egész települést felégették , lakosságát részben megölték , részben koncentrációs táborokba hurcolták . Emiatt a falu ma látható épületei mind a háború után épültek . A népesség nagyarányú csökkenése azonban nem a háború következtében , hanem a háború után megindult kivándorlás ( főként Amerikába és Ausztráliába ) miatt történt . A falunakbenlakosa volt , akik hagyományosan halászattal és újabban egyre inkább turizmussal foglalkoznak . Lakosság Nevezetességei A Savari-öbölben álló kis Szent Peregrin templomot márban említik . A templom egy kis szigetecskén áll , amelyet ma töltés köt össze a Dugi-szigettel . Iveković és Petricioli horvát régészek szerint a és század közötti időben épült.ig ez volt a falu plébániatemploma , amelyet ekkor Przago érsek határozata alapján a falu közepén álló Kármelhegyi Boldogasszony templomba helyeztek át . Ezután a Szent Pelegrin templom temetőkápolnaként szolgált . A mali iži Szűz Mária rotunda mellett ez a megye másik eredeti óhorvát építészeti stílusban épített temploma . A templom mai formájában négyszög alaprajzú , ugyancsak négyszögletes szentéllyel , amely egyben a templom legrégebben épített része . A szentély nagyon szerény építésű , mérete35 x35 méter , magassága a talajtól a boltozatot képező kupola tetejéigméter . Később ehhez építették hozzá a hajót és a sekrestyét és a régi épület az új templom szentélye lett . A templomban Szent Peregrin kis méretű szobra látható . A Kármelhegyi boldogasszony tiszteletére szentelt plébániatemploma a település közepén áll . A templomotben a zárai Franceschi család építtette . Barokk keresztelőmedencéjén századi glagolita felirat látható azes évszámmal . Eredetileg a Szent Peregrin templomban állt . A templomnak három márvány oltára van . A főoltár képén a Boldogasszony képe látható . A két mellékoltár Jézus Szíve és a Lourdes-i Szűzanya tiszteletére van szentelve , rajtuk Jézus és Szűz Mária szobra áll . A templomban még egy Szent Jeromos és egy Szent József szobor is található . Kincsei között említésre méltó egy századi gótikus körmeneti kereszt , egy barokk feszület a századból és egy századi ostyatartó pixis . Mindhárom tárgyatóta a zárai egyházművészeti múzeum őrzi . Savar természeti látványossága a határában található Strašna-cseppkőbarlang . A barlangotban említik először és a „ Liburnija” barlangkutató egyesület munkájának köszönhetően az ország egyik legelső látogatható barlangja volt , melyet márban megnyitottak a látogatók előtt . Bejárataméter magasságban nyílik a tengerszint felett , az impozáns bejárat szélességeméter , magasságaméter . A barlangotben maga Ferenc József császár is meglátogatta . Később azonban bezárták , amelyben talán az is közrejátszott , hogy Zita hercegné a látogatáskor a lábát törte . Ismételt megnyitását és védettség alá helyezését a savari illetőségű Vladimir Šarunić kezdeményezteben . Első megnyitása utánévvel júliusén nyitották meg újra . A barlangban már az ősember is járt , ezt igazolja az itt talált , pattintott kovakőből készített kőkés . A Vlakno-barlang a jégkorszak vége óta emberi lakóhely , a régió legrégebbi ismert emberi lakóhelye . A barlang egy kis,m2-es terület , amely a sziget legszűkebb részén , Luka és Savar települések között helyezkedik elm tengerszint feletti magasságban . Nyílása délnyugatra néz . A barlangban végzett kutatások hozzávetőleges képet nyújtottak a vadászó ember szerszámairól , az élelmét képező állatfajokról , valamint a környéket korábban körülvevő különféle növényfajok maradványairól . A C14 elemzés eredményei és adatai szerint a barlangot a késő paleolitikum időszakában , az i. e.és000 közötti időszakban lakták . Savar egykori kőbányájáról is híres , ahonnan a zárai római fórum és paloták , Róma és Velence templomai , de még az ENSZ New York-i székházának építéséhez is szállítottak követ . További információk Sali község hivatalos oldala Dugi otok turisztikai irodájának honlapja Zára turisztikai irodájának honlapja A zárai érsekség honlapja Luka turistainformációk A Strašna-barlang honlapja A Horvát Idegenforgalmi Közösség honlapja : A Strašna pec-barlangotév elteltével nyitották meg a látogatók előtt Jegyzetek Zára megye települései