François Jacob
François Jacob (Nancy, 1920. június 17. – Párizs, 2013. április 19.) francia biokémikus, genetikus. 1965-ben Jacques Monod-val és André Lwoff-fal megosztva orvostudományi Nobel-díjban részesült az enzim- és vírustermelés genetikai szabályozásának felfedezéséért.

Ifjúsága
François Jacob 1920.június 17-én született Nancyban, franciaországi zsidó családban. Ő volt az egyetlen gyermeke Simon Jacob kereskedőnek és feleségének, Thérèse Francknak. Kamaszkorában gyakran keveredett verekedésbe, amikor a szélsőjobboldaliak belekötöttek zsidó származása miatt, bár nem sokkal a bar micvója után ateistának nyilvánította magát. Elvégezte a párizsi Lycée Carnot-t, utána pedig a Sorbonne orvosi fakultására iratkozott be, hogy sebésznek tanuljon. Tanulmányait félbeszakította a második világháború. A másodéves orvostanhallgató 1940 júniusában elhagyta Párizst és Londonba menekült, ahol csatlakozott Charles de Gaulle ellenállási mozgalmához. Katonaorvosként harcolt Líbiában, Tripolitániában és Tunéziában, ahol megsebesült. A normandiai partraszállás után egy légitámadásban olyan súlyos sebeket kapott, hogy hét hónapig kórházban kellett feküdnie. Háborús tevékenységéért megkapta az akkori legmagasabb francia katonai kitüntetést, a Croix de la Libération-t.

Munkássága
A háború után François Jacob befejezte az egyetemet, 1947-ben orvosdoktori fokozatot kapott. Szakdolgozatát a tirotricin antimikrobiális hatásáról írta. Kezének sérülése miatt azonban nem dolgozhatott sebészként, ezért a laboratóriumi kutatás felé fordult. 1950-ben kezdett el dolgozni a Pasteur Intézetben, André Lwoff csoportjában. Ezzel párhuzamosan 1951-ben biológusdiplomát, 1954-ben pedig PhD fokozatot szerzett a Sorbonne-on. 1956-ban laboratóriumvezetővé, 1960-ban pedig a sejtgenetikai tanszék igazgatójává nevezték ki. 1964-ben a Collège de France sejtgenetikai professzora lett.

Jacob kutatásai elsősorban a baktériumok és vírusaik, a bakteriofágok genetikájára és mutációikra irányultak. Egyik első kísérletében kimutatta, hogy a baktériumban látens állapotban jelenlévő fág megakadályozza az újabb vírusfertőzéseket. 1954-től kezdve Elie Wollmannal közösen a bakteriális genom és a vírus kölcsönhatását tanulmányozta, valamint a vírusindukálta géncserét a sejtek között.

1958-ban kezdte közös munkáját a szintén a Pasteur Intézetben dolgozó Jacques Monoddal, aki a baktériumok laktózfeldolgozásának genetikai hátterét kutatta. A baktériumok a környezetben fellelhető energiaforrásokhoz igazítják az enzimtermelésüket, csak azokat a fehérjéket készítik el ami az adott cukorféle metabolizmusához szükséges. Jacob és Monod bebizonyította, hogy létezik egy regulátor fehérje, ami fizikailag a galaktozidáz enzim génjéhez kapcsolódva megakadályozza annak transzlációját. Azt is megjósolták, hogy a gének jelentős része más gének szabályozását végző regulátorfehérjéket kódol. Megerősítették az akkor még bizonytalan hírvivő RNS-koncepciót és hozzájárultak a bakteriális genetikai szabályozásban nagy szerepet játszó operonok felfedezéséhez.

1963-ban rövid ideig együtt dolgozott Kaliforniában Sydney Brennerrel a sejtosztódás során lezajló DNS-replikáció mechanizmusával kapcsolatban. Későbbi kutatásaiban a sejtosztódás (többek között a rákos sejtekét) genetikai hátterét tanulmányozta.

A 70-es években nyílt vitába keveredett a Nobel-díjas fizikussal, William B. Shockley-val, aki három másik Nobel-díjassal együtt spermabanknak adományozott, hogy mesterséges megtermékenyítés révén okosabb gyerekek szülessenek. Jacob tévedésnek nevezte az ötletüket: "az egyén genetikai értéket nem génjei minősége adja, hanem az, hogy génjei gyűjteménye egyedi bárki máséhoz viszonyítva. Az adja, hogy egyedi. Az emberi faj sikere biológiai sokféleségén múlik" írta a Le Monde-ban 1980-ban.

Díjai
A sejtek enzimtermelésnek genetikai szabályozását illető felfedezéseiért François Jacob – Jacques Monoddal és André Lwoff-fal közösen – 1965-ben orvostudományi Nobel-díjban részesült. Kitüntették a Francia Természettudományi Akadémia Charles-Léopold Mayer-díjával (1962). Tagja volt a Dán Királyi Tudományos és Művészeti Akadémiának, az Amerikai Tudományos és Művészeti Akadémiának, az Amerikai Tudományos Akadémiának és az Amerikai Filozófiai Társaságnak.

1994-ben ismeretterjesztő műveiért megkapta a Rockefeller Egyetem Lewis Thomas-díját La logique du vivant, une Histoire de l'Hérédité c. könyvéért.

Családja
François Jacob 1947-ben házasodott össze Lise Bloch zongoraművésznővel. Négy gyermekük született, Pierre (1949), Laurent és Odile (1952) valamint Henri (1954). Felesége halála után 1999-ben újra megnősült, Geneviève Barriert vette feleségül.

François Jacob 2013. április 19-én halt meg Párizsban, 92 éves korában.

Magyarul megjelent művei
A tojás és a tyúk. Az élők logikája (La Logique du vivant, une histoire de l’hérédité; Párizs, Éditions Gallimard, 1970); ford. Vekerdi László; Európa, Bp., 1974
 A lehetséges és a tényleges valóság; ford. Szilágyi Tibor; Európa, Bp.,1986 (Mérleg)

Források
François Jacob – Biographical NobelPrize.org
François Jacob Notable Names Database
 French Nobelist, Author, to Receive 1994 Lewis Thomas Prize from Rockefeller University Rockefeller University
Biography 33: Francois Jacob (1920 – ) DNA Learning Center
François Jacob, Geneticist Who Pointed to How Traits Are Inherited, Dies at 92 The New York Times April 25, 2013

Francia Nobel-díjasok
Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok
1920-ban született személyek
2013-ban elhunyt személyek
Nancyiak
A Francia Természettudományi Akadémia tagjai
MTA-tagok
Francia egyetemi, főiskolai oktatók
A Francia Akadémia tagjai
François Jacob ( Nancy , június – Párizs , április ) francia biokémikus , genetikus.ben Jacques Monod-val és André Lwoff-fal megosztva orvostudományi Nobel-díjban részesült az enzim- és vírustermelés genetikai szabályozásának felfedezéséért . Ifjúsága François Jacobjúniusén született Nancyban , franciaországi zsidó családban . Ő volt az egyetlen gyermeke Simon Jacob kereskedőnek és feleségének , Thérèse Francknak . Kamaszkorában gyakran keveredett verekedésbe , amikor a szélsőjobboldaliak belekötöttek zsidó származása miatt , bár nem sokkal a bar micvója után ateistának nyilvánította magát . Elvégezte a párizsi Lycée Carnot-t , utána pedig a Sorbonne orvosi fakultására iratkozott be , hogy sebésznek tanuljon . Tanulmányait félbeszakította a második világháború . A másodéves orvostanhallgatójúniusában elhagyta Párizst és Londonba menekült , ahol csatlakozott Charles de Gaulle ellenállási mozgalmához . Katonaorvosként harcolt Líbiában , Tripolitániában és Tunéziában , ahol megsebesült . A normandiai partraszállás után egy légitámadásban olyan súlyos sebeket kapott , hogy hét hónapig kórházban kellett feküdnie . Háborús tevékenységéért megkapta az akkori legmagasabb francia katonai kitüntetést , a Croix de la Libération-t . Munkássága A háború után François Jacob befejezte az egyetemet, ben orvosdoktori fokozatot kapott . Szakdolgozatát a tirotricin antimikrobiális hatásáról írta . Kezének sérülése miatt azonban nem dolgozhatott sebészként , ezért a laboratóriumi kutatás felé fordult.ben kezdett el dolgozni a Pasteur Intézetben , André Lwoff csoportjában . Ezzel párhuzamosanben biológusdiplomát, ben pedig PhD fokozatot szerzett a Sorbonne-on.ban laboratóriumvezetővé, ban pedig a sejtgenetikai tanszék igazgatójává nevezték ki.ben a Collège de France sejtgenetikai professzora lett . Jacob kutatásai elsősorban a baktériumok és vírusaik , a bakteriofágok genetikájára és mutációikra irányultak . Egyik első kísérletében kimutatta , hogy a baktériumban látens állapotban jelenlévő fág megakadályozza az újabb vírusfertőzéseket.től kezdve Elie Wollmannal közösen a bakteriális genom és a vírus kölcsönhatását tanulmányozta , valamint a vírusindukálta géncserét a sejtek között . 1958-ban kezdte közös munkáját a szintén a Pasteur Intézetben dolgozó Jacques Monoddal , aki a baktériumok laktózfeldolgozásának genetikai hátterét kutatta . A baktériumok a környezetben fellelhető energiaforrásokhoz igazítják az enzimtermelésüket , csak azokat a fehérjéket készítik el ami az adott cukorféle metabolizmusához szükséges . Jacob és Monod bebizonyította , hogy létezik egy regulátor fehérje , ami fizikailag a galaktozidáz enzim génjéhez kapcsolódva megakadályozza annak transzlációját . Azt is megjósolták , hogy a gének jelentős része más gének szabályozását végző regulátorfehérjéket kódol . Megerősítették az akkor még bizonytalan hírvivő RNS-koncepciót és hozzájárultak a bakteriális genetikai szabályozásban nagy szerepet játszó operonok felfedezéséhez . 1963-ban rövid ideig együtt dolgozott Kaliforniában Sydney Brennerrel a sejtosztódás során lezajló DNS-replikáció mechanizmusával kapcsolatban . Későbbi kutatásaiban a sejtosztódás ( többek között a rákos sejtekét ) genetikai hátterét tanulmányozta . Aes években nyílt vitába keveredett a Nobel-díjas fizikussal , William B . Shockley-val , aki három másik Nobel-díjassal együtt spermabanknak adományozott , hogy mesterséges megtermékenyítés révén okosabb gyerekek szülessenek . Jacob tévedésnek nevezte az ötletüket : " az egyén genetikai értéket nem génjei minősége adja , hanem az , hogy génjei gyűjteménye egyedi bárki máséhoz viszonyítva . Az adja , hogy egyedi . Az emberi faj sikere biológiai sokféleségén múlik " írta a Le Monde-banban . Díjai A sejtek enzimtermelésnek genetikai szabályozását illető felfedezéseiért François Jacob – Jacques Monoddal és André Lwoff-fal közösen –ben orvostudományi Nobel-díjban részesült . Kitüntették a Francia Természettudományi Akadémia Charles-Léopold Mayer-díjával Tagja volt a Dán Királyi Tudományos és Művészeti Akadémiának , az Amerikai Tudományos és Művészeti Akadémiának , az Amerikai Tudományos Akadémiának és az Amerikai Filozófiai Társaságnak . 1994-ben ismeretterjesztő műveiért megkapta a Rockefeller Egyetem Lewis Thomas-díját La logique du vivant , une Histoire de l'Hérédité c. könyvéért . Családja François Jacobben házasodott össze Lise Bloch zongoraművésznővel . Négy gyermekük született , Pierre Laurent és Odilevalamint Henri Felesége halála utánben újra megnősült , Geneviève Barriert vette feleségül . François Jacob áprilisén halt meg Párizsban,éves korában . Magyarul megjelent művei A tojás és a tyúk . Az élők logikája ( La Logique du vivant , une histoire de l’hérédité ; Párizs , Éditions Gallimard , ford . Vekerdi László ; Európa, Bp. , A lehetséges és a tényleges valóság ; ford . Szilágyi Tibor ; Európa, Bp.,1986 ( Mérleg ) Források François Jacob – Biographical NobelPrize.org François Jacob Notable Names Database French Nobelist , Author , to ReceiveLewis Thomas Prize from Rockefeller University Rockefeller University Biography Francois Jacob– ) DNA Learning Center François Jacob , Geneticist Who Pointed to How Traits Are Inherited , Dies atThe New York Times April Francia Nobel-díjasok Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok 1920-ban született személyek 2013-ban elhunyt személyek Nancyiak A Francia Természettudományi Akadémia tagjai MTA-tagok Francia egyetemi , főiskolai oktatók A Francia Akadémia tagjai