Go-Szakuramacsi japán császárnő
Go-Szakuramacsi császárnő (後桜町天皇, Go-Szakuramacsi tennó) vagy II. Szakuramacsi, (1740. szeptember 23. – 1813. december 24.) volt Japán 117. uralkodója a hagyományos öröklési rend szerint. Uralkodása 1762-től 1770-ig tartott. Ő volt az eddigi utolsó japán császárnő.

Nevét az apja, Szakuramacsi császár után kapta. A go- (後) japán írásjegy szó szerint azt jelenti később, utána, de fordították „második” jelentéssel is és néhány régebbi forrásban találkozhatunk a császárnő nevével úgy, mint „II. Szakuramacsi”.

Japán történelmében Go-Szakuramacsi volt az utolsó a nyolc nő közül, aki császárnői rangot töltött be. Az őt megelőző másik hét uralkodónő Szuiko, Kógjoku (Szaimei), Dzsitó, Gemmei, Gensó, Kóken (Sótoku) és Meisó voltak.

Származás
Mielőtt Go-Szakuramacsiként elfoglalta volna a krizantém trónt, Tosiko (智子) néven ismerték és beiktatása előtt az Isza no mija(以茶宮), később az Ake no mija (緋宮) címet viselte. Ő volt Szakuramacsi császár második lánya. Anyja Nidzsó Ieko (二条舎子), öccse Momozono császár, nővére fiatalon meghalt. A császárnő és öccse voltak az utolsó egyenes ági leszármazottjai Nakamikadó császárnak.

Élete
Tosiko hercegnő akkor lépett trónra, miután öccse, Momozono császár, lemondott a javára. Momozono fia, Hidehito herceg (később Go-Momozono császár) csupán  ötéves  volt ekkor, így a nagynénje foglalta el a trónt, amíg ő elég idős nem lett. Uralkodásának kilencedik évében mondott le és került a trónra unokaöccse.

Go-Momozono uralkodása nem tartott sokáig, 1779-ben örökös nélkül hal meg. Ekkor a már visszavonult (daidzsó tennó) Go-Szakuramacsi igyekezett az udvarral elfogadtatni Fusimi no mija herceget, mint utódot, de végül Morohito (師仁) herceg mellett döntöttek, Kan'in no mija Szukehito (閑院宮典仁) herceg hatodik fia mellett, akit a császár főtanácsosa (kampaku) támogatott. Morohito herceg, akit a császár halotti ágyánál örökösévé fogadott, Kókaku császárként uralkodott.

Miután a trónt egy másik vérvonal vitte tovább, Go-Szakuramacsi visszavonult császárnőként, a fiatalúr (Kóken) gyámjaként tűnt fel.

1813. december 24-én, 73 évesen halt meg. Go-Szakuramacsi kamiját a császári mauzóleum (miszaszagi) őrzi, Cukinova no miszaszagi, a Szenjú-dzsi templomban, Higasijamában, Kiotó városában.

Fordítás

Kapcsolódó szócikkek
 Japán császárok családfája
 Japán császárainak listája
 Japán történelme
 Edo-kor

1740-ben született személyek
1813-ban elhunyt személyek
Japán császárnők
Go-Szakuramacsi császárnő ( 後桜町天皇 , Go-Szakuramacsi tennó ) vagy II. Szakuramacsi , szeptember – december ) volt Japán uralkodója a hagyományos öröklési rend szerint . Uralkodásatőlig tartott . Ő volt az eddigi utolsó japán császárnő . Nevét az apja , Szakuramacsi császár után kapta . A go- ( 後 ) japán írásjegy szó szerint azt jelenti később , utána , de fordították „ második” jelentéssel is és néhány régebbi forrásban találkozhatunk a császárnő nevével úgy , mint „ II. Szakuramacsi” . Japán történelmében Go-Szakuramacsi volt az utolsó a nyolc nő közül , aki császárnői rangot töltött be . Az őt megelőző másik hét uralkodónő Szuiko , Kógjoku ( Szaimei ) , Dzsitó , Gemmei , Gensó , Kóken ( Sótoku ) és Meisó voltak . Származás Mielőtt Go-Szakuramacsiként elfoglalta volna a krizantém trónt , Tosiko ( 智子 ) néven ismerték és beiktatása előtt az Isza no mija ( 以茶宮 ) , később az Ake no mija ( 緋宮 ) címet viselte . Ő volt Szakuramacsi császár második lánya . Anyja Nidzsó Ieko ( 二条舎子 ) , öccse Momozono császár , nővére fiatalon meghalt . A császárnő és öccse voltak az utolsó egyenes ági leszármazottjai Nakamikadó császárnak . Élete Tosiko hercegnő akkor lépett trónra , miután öccse , Momozono császár , lemondott a javára . Momozono fia , Hidehito herceg ( később Go-Momozono császár ) csupán ötéves volt ekkor , így a nagynénje foglalta el a trónt , amíg ő elég idős nem lett . Uralkodásának kilencedik évében mondott le és került a trónra unokaöccse . Go-Momozono uralkodása nem tartott sokáig, ben örökös nélkül hal meg . Ekkor a már visszavonult ( daidzsó tennó ) Go-Szakuramacsi igyekezett az udvarral elfogadtatni Fusimi no mija herceget , mint utódot , de végül Morohito ( 師仁 ) herceg mellett döntöttek , Kan'in no mija Szukehito ( 閑院宮典仁 ) herceg hatodik fia mellett , akit a császár főtanácsosa ( kampaku ) támogatott . Morohito herceg , akit a császár halotti ágyánál örökösévé fogadott , Kókaku császárként uralkodott . Miután a trónt egy másik vérvonal vitte tovább , Go-Szakuramacsi visszavonult császárnőként , a fiatalúr ( Kóken ) gyámjaként tűnt fel . 1813. decemberén,évesen halt meg . Go-Szakuramacsi kamiját a császári mauzóleum ( miszaszagi ) őrzi , Cukinova no miszaszagi , a Szenjú-dzsi templomban , Higasijamában , Kiotó városában . Fordítás Kapcsolódó szócikkek Japán császárok családfája Japán császárainak listája Japán történelme Edo-kor 1740-ben született személyek 1813-ban elhunyt személyek Japán császárnők