Gavró Lajos
Gavró Lajos (Borsa/Brassó, 1894. december 28. – Szovjetunió, 1938. május 23./1941. július 24.) magyar bányász, katona, komisszár és kommunista pártmunkás.

Élete 
Gyermekkorát Máramaroson töltötte, ahol bányászként kezdett dolgozni. 1912-ben belépett a Magyarországi Szociáldemokrata Pártba. Harcolt az első világháborúban, először a szerb fronton, majd az orosz frontra vezényelték, ahol 1916-ban hadifogságba került. Szaratovba, onnan Volszkba került, ahol belépett a bolsevik pártba, amelynek megbízására 1917-ben Asztrahánban nemzetközi lovasosztagot hozott létre, amellyel részt vett az oroszországi polgárháborúban. Ezt az osztagot 1 év múlva az I. Asztraháni Internacionalista Ezreddé alakítottak át. 1918 közepén lett a 3. nemzetközi zászlóalj parancsnoka, augusztusban az asztraháni felkelés leverésében vett részt. Az év végén az ún. Kaspi-Kaukázusi Front Asztraháni Külföldi Katonai Tanács tagja, majd elnöke lett. A Magyarországi Tanácsköztársaság létrejötte (1919. március 21.) után több internacionalista egységet hozott létre, amelyek feladata a szovjet hadsereg élén harcolva eljutni a magyar hadseregig.

1919 augusztusában több hónapon át harcolt Gyenyikin és Petljura csapatai ellen harcolt, az év végén pedig az 58. hadtest III. dandárjának politikai biztosa lett, s harcolt Kijevért. A következő évben Kijev környékén a lengyelek ellen harcoló 173. dandárnak lett parancsnoka, s júniusban sikeresen vezette ki egységét az intervenciósok gyűrűjéből. A kijevi harcokban tanúsított magatartása miatt kétszer is megkapta a Vörös Zászló Érdemrendet. 1924-ben a Kommunista Internacionálé megbízta külföldi pártmunkával, 1926-ban Kínába küldték diplomáciai szolgálatra, ahonnan 1927-ben tért vissza. Visszatérése után 1929-től 3 éven át továbbképzésen vett részt.

1931-ben az 50. lövészhadosztály politikai biztosa és parancsnoka lett. Ez a hadosztály képezte a munkás-paraszt hadsereg első motorizált egysége. 1933-tól 1935-ig a Mihail Frunze nevét viselő katonai akadémián tanult. Ezután Tuhacsevszkij marsall segítője lett. 1936-ban a Távol-Keletre vezényelték, ahol a helyi hadsereg 92. lövészhadosztályának, illetve a primorjei körzetnek parancsnokaként teljesített szolgálatot. 1937-ben letartóztatták, és a sztálini tisztogatások áldozata lett. 1957-ben rehabilitálták.

Egy időben Sarló és Kalapács szerkesztőbizottságának tagja és a Bajtársi Kör elnöke volt.

Források

További információk 
 Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000.
 Milei György: Gavró tábornok. Egy magyar internacionalista 70. születésnapjára (Népszabadság, 1964. 302. sz.)
 Forradalmárok, katonák. Szerk. Hetés Tibor. Bp., 1968 19-35. o.
 Gavró Lajos visszaemlékezéséből. Párttörténeti Közlemények, 1967. 3. sz. 1222-1938. o.
 Józsa Antal-Milei György: A rendíthetetlen százezer. Magyarok a Nagy Októberi Szocialista Forradalomban és a polgárháborúban. Bp., 1968, Kossuth Könyvkiadó.
 László-Bencsik Sándor: Nagy magyarok idegenben. Bp., 1971. 133-140. o.
 A magyar internacionalisták a Nagy Októberi Szocialista Forradalomban és a polgárháborúban. Dokumentumgyűjtemény. I–II. kötet. Bp., 1967-1968.

1894-ben született személyek
1941-ben elhunyt személyek
A sztálini tisztogatások magyar áldozatai
Magyar emigránsok a Szovjetunióban
MSZDP-tagok
Az Osztrák–Magyar Monarchia katonái az első világháborúban
Kivégzett magyar katonák
Magyar politikai foglyok
Gavró Lajos ( Borsa/ Brassó , december – Szovjetunió , május/ 1941. július ) magyar bányász , katona , komisszár és kommunista pártmunkás . Élete Gyermekkorát Máramaroson töltötte , ahol bányászként kezdett dolgozni.ben belépett a Magyarországi Szociáldemokrata Pártba . Harcolt az első világháborúban , először a szerb fronton , majd az orosz frontra vezényelték , aholban hadifogságba került . Szaratovba , onnan Volszkba került , ahol belépett a bolsevik pártba , amelynek megbízásáraben Asztrahánban nemzetközi lovasosztagot hozott létre , amellyel részt vett az oroszországi polgárháborúban . Ezt az osztagotév múlva az I. Asztraháni Internacionalista Ezreddé alakítottak át.közepén lett a nemzetközi zászlóalj parancsnoka , augusztusban az asztraháni felkelés leverésében vett részt . Az év végén az ún . Kaspi-Kaukázusi Front Asztraháni Külföldi Katonai Tanács tagja , majd elnöke lett . A Magyarországi Tanácsköztársaság létrejötte március ) után több internacionalista egységet hozott létre , amelyek feladata a szovjet hadsereg élén harcolva eljutni a magyar hadseregig . 1919 augusztusában több hónapon át harcolt Gyenyikin és Petljura csapatai ellen harcolt , az év végén pedig az hadtest III. dandárjának politikai biztosa lett , s harcolt Kijevért . A következő évben Kijev környékén a lengyelek ellen harcoló dandárnak lett parancsnoka , s júniusban sikeresen vezette ki egységét az intervenciósok gyűrűjéből . A kijevi harcokban tanúsított magatartása miatt kétszer is megkapta a Vörös Zászló Érdemrendet.ben a Kommunista Internacionálé megbízta külföldi pártmunkával, ban Kínába küldték diplomáciai szolgálatra , ahonnanben tért vissza . Visszatérése utántőléven át továbbképzésen vett részt . 1931-ben az lövészhadosztály politikai biztosa és parancsnoka lett . Ez a hadosztály képezte a munkás-paraszt hadsereg első motorizált egysége.tólig a Mihail Frunze nevét viselő katonai akadémián tanult . Ezután Tuhacsevszkij marsall segítője lett.ban a Távol-Keletre vezényelték , ahol a helyi hadsereg lövészhadosztályának , illetve a primorjei körzetnek parancsnokaként teljesített szolgálatot.ben letartóztatták , és a sztálini tisztogatások áldozata lett.ben rehabilitálták . Egy időben Sarló és Kalapács szerkesztőbizottságának tagja és a Bajtársi Kör elnöke volt . Források További információk Nagy Csaba : A magyar emigráns irodalom lexikona . Bp. , Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ , Milei György : Gavró tábornok . Egy magyar internacionalista születésnapjára ( Népszabadság , sz . ) Forradalmárok , katonák . Szerk . Hetés Tibor . Bp.,19-35. o . Gavró Lajos visszaemlékezéséből . Párttörténeti Közlemények , sz. o . Józsa Antal-Milei György : A rendíthetetlen százezer . Magyarok a Nagy Októberi Szocialista Forradalomban és a polgárháborúban . Bp. , Kossuth Könyvkiadó . László-Bencsik Sándor : Nagy magyarok idegenben . Bp. , o . A magyar internacionalisták a Nagy Októberi Szocialista Forradalomban és a polgárháborúban . Dokumentumgyűjtemény . I–II. kötet . Bp. , 1894-ben született személyek 1941-ben elhunyt személyek A sztálini tisztogatások magyar áldozatai Magyar emigránsok a Szovjetunióban MSZDP-tagok Az Osztrák–Magyar Monarchia katonái az első világháborúban Kivégzett magyar katonák Magyar politikai foglyok