Kemény Ferenc (kancellár)
Báró magyar-gyerő-monostori Kemény Ferenc (Magyarbükkös, 1795. január – Kolozsvár, 1875. január 2.) erdélyi országgyűlési elnök és kancellár, Kemény Farkas testvérbátyja.

Élete
Nagyenyeden és Kolozsvárt tanult; onnan Bécsbe ment az egyetemre. 1820-ban Bécsben az udvari kancelláriánál nyert alkalmazást; onnan néhány év múlva a marosvásárhelyi királyi táblához ülnökké, és 1829-ben a kolozsvári főkormányszékhez titkárrá, 1833-ban tanácsossá nevezték ki. 1834-ben lemondott hivataláról, amit az országgyűlés törvénytelennek bélyegzett, és a magánéletbe vonult.

Az 1837. évi országgyűlésen Nagyszebenben mint Kolozs megye követe jelent meg. Az országgyűlés által történt kijelölésekben Kemény visszanyerte főkormányszéki tanácsosi állását; de még az országgyűlés folyama alatt a rendek elnökévé nevezték ki. Ő elnökölt az 1843., 1846., 1858. és az 1865. évi erdélyi országgyűléseken. Kemény hazafias és alkotmányhű közvetítő volt mindig a trón és a nemzet közt. A valóságos belső titkos tanácsosi méltósággal is felruházták; a reform főkonzisztórium egyik elnöke is volt. 1848-ban az uniótörvénnyel, Erdély külön törvényhozása megszűnvén, Kemény országos elnöksége is megszűnt és ő kolozsvári házába elvonulva, csak az egyházi ügyeknek élt.

1860-ban az októberi diploma után erdélyi kancellárrá nevezték ki; de amikor az alkotmány visszaállításának kísérlete meghiúsult, ő is visszavonult. 1863-ban a külön erdélyi országgyűlésbe, amelyet csak azért hívtak egybe, hogy Schmerling Reichsrathjába követeket küldjön, a magyarok bemenni nem akarván, tiltakozásukat gróf Mikóval és Haynald püspökkel ő vitte fel Bécsbe és ezzel ismét kifejezést adott határozott alkotmányos érzületének. Az utolsó erdélyi országgyűlésen, 1865 végén mint a rendek elnöke, még egyszer elfoglalta elnöki székét, hogy kimondhassa, miszerint Erdély az uniót törvényesnek tekinti és Pestre kívánja küldeni képviselőit.

Beszédei az egykorú hírlapokban és országgyűlési naplókban vannak.

Források

További információk
 A kolozsvári Farkas utcai templom címerei. Bp.-Kolozsvár, Balassi Könyvkiadó-Polis Könyvkiadó, 1995

Debrecen díszpolgárai
1795-ben született személyek
1875-ben elhunyt személyek
Erdélyi kancellárok
Báró magyar-gyerő-monostori Kemény Ferenc ( Magyarbükkös , január – Kolozsvár , január ) erdélyi országgyűlési elnök és kancellár , Kemény Farkas testvérbátyja . Élete Nagyenyeden és Kolozsvárt tanult ; onnan Bécsbe ment az egyetemre.ban Bécsben az udvari kancelláriánál nyert alkalmazást ; onnan néhány év múlva a marosvásárhelyi királyi táblához ülnökké , ésben a kolozsvári főkormányszékhez titkárrá, ban tanácsossá nevezték ki.ben lemondott hivataláról , amit az országgyűlés törvénytelennek bélyegzett , és a magánéletbe vonult . Az évi országgyűlésen Nagyszebenben mint Kolozs megye követe jelent meg . Az országgyűlés által történt kijelölésekben Kemény visszanyerte főkormányszéki tanácsosi állását ; de még az országgyűlés folyama alatt a rendek elnökévé nevezték ki . Ő elnökölt az , , és az évi erdélyi országgyűléseken . Kemény hazafias és alkotmányhű közvetítő volt mindig a trón és a nemzet közt . A valóságos belső titkos tanácsosi méltósággal is felruházták ; a reform főkonzisztórium egyik elnöke is volt.ban az uniótörvénnyel , Erdély külön törvényhozása megszűnvén , Kemény országos elnöksége is megszűnt és ő kolozsvári házába elvonulva , csak az egyházi ügyeknek élt . 1860-ban az októberi diploma után erdélyi kancellárrá nevezték ki ; de amikor az alkotmány visszaállításának kísérlete meghiúsult , ő is visszavonult.ban a külön erdélyi országgyűlésbe , amelyet csak azért hívtak egybe , hogy Schmerling Reichsrathjába követeket küldjön , a magyarok bemenni nem akarván , tiltakozásukat gróf Mikóval és Haynald püspökkel ő vitte fel Bécsbe és ezzel ismét kifejezést adott határozott alkotmányos érzületének . Az utolsó erdélyi országgyűlésen, végén mint a rendek elnöke , még egyszer elfoglalta elnöki székét , hogy kimondhassa , miszerint Erdély az uniót törvényesnek tekinti és Pestre kívánja küldeni képviselőit . Beszédei az egykorú hírlapokban és országgyűlési naplókban vannak . Források További információk A kolozsvári Farkas utcai templom címerei . Bp.-Kolozsvár, Balassi Könyvkiadó-Polis Könyvkiadó , Debrecen díszpolgárai 1795-ben született személyek 1875-ben elhunyt személyek Erdélyi kancellárok