Belluno
Belluno kisváros Észak-Olaszország Veneto régiójában. A közel  település Belluno megye székhelye és egyúttal a Keleti Dolomitok történelmi régió legfontosabb városa. Számos jelentős XV-XVI. századi műemlékkel, valamint az északról a Dolomitok, délről pedig a velencei síkság által meghatározott panorámával büszkélkedhet.

Fekvése

Velencétől északra, mintegy 100 km-re található, a Keleti-Alpok Dolomitok nevű vonulatának déli oldalán, az Ardo nevű hegyi patak és a Piave folyó találkozásánál, a Parco Nazionale delle Dolomiti Bellunesi területétől délre, nagyjából félúton Cortina d’Ampezzo és Treviso között.

Földrajza
Az ősi város fölött emelkedő Dolomitok szikla sarkantyúja, Serva és Talvena. Tovább délre a Nevegal, és a Castionese területen, jól ismert a síközpont. 
Belluno éves átlagos hőmérséklete 9 °C (48 °F), az átlagos éves csapadékmennyiség 137 cm).

Nevének eredete
A város neve a kelta Belo-Dunum szóból származik, ami „pompás domb”-ot jelent.

Története

Belluno első lakosai a venétek voltak, erős kelta kisebbséggel kiegészülve, azonban a rómaiaknak északra, az Alpok felé való vándorlása folytán a kelta lakosság vagy kivándorolt, vagy felszívódott. A megmaradt lakosság kétszer is szövetséget kötött Rómával: egyszer a gallok ellen, egyszer a második pun háborúban Hannibál ellen.

Belluno-t i. e. 220-200 körül alapították római befolyás alatt jó stratégiai helyzete és gazdag vas és réz lelőhelyei miatt. Kezdetben Róma katonai és kereskedelmi hatása érvényesült. A várost Julius Cézár idején egy papria nevű római törzs lakta, annak a 35 törzsnek egyike, akik római állampolgársággal rendelkeztek.
Valamikor Julius Caesar halála után, Augustus felemelkedésekor  Bellunum római municipiummá vált. A várost quattorviri JURI dicendo által quattorviri aedilicia potestate, valamint a Vének Tanácsa irányította. Augustus alatt részévé vált Regio X Venetia és Histria is.

A Nyugatrómai Birodalom bukása után a város a lombardok (6. század), valamint a Karolingok (8. század) uralma alatt állt; a British Museum-ban látható híres Bellunói kincs innen, és ebből az időszakból származik.

A 9. században grófi és püspöki birtok volt, később pedig a Visconti, Da Carrara, Scaligeri és Ezzelino családok birtokában volt, majd 1404 körül a Velencei Köztársaság része lett. A város ettől kezdve fontos központja lett a fűrészáru szállításnak a Piave folyón. Velencéhez tartozott egészen 1797-ig, majd a köztársaság bukása után  Belluno az osztrákok birtokában volt, 1866-ban aztán az Olasz Királysághoz csatolták.

1873. június 29-én súlyos földrengés pusztított a városban.

A várost 1999-ben az év alpesi városának választották és az elmúlt tíz év során többször is első lett a legjobb ökoszisztémájú olasz székhelyek közt.

Nevezetességek
 Duomo (katedrális, 16. század), a 18. századi harangtornyot Filippo Juvarra tervezte. A templom tervét a velencei építésznek Tullio Lombardo Palazzo dei Rettori-nak tulajdonítják(1491).
 Püspöki palota, épült 1190-ben.
 Szökőkút a Piazza del Duomo-n.
 San Pietro (1326), barokk templom - eredetileg gótikus stílusban épült. Az épületben található festmények közül öt Andrea Schiavone, három pedig Sebastiano Ricci munkája.
 Palazzo del Capitano.
 San Rocco - 16. századi templom.
 Santo Stefano templom - benne számos 15. századi festmény helyi mesterek munkája és egy Tiziano műhelyében készült: Napkeleti bölcsek imádása című festmény is.
 San Biagio - román stílusú templom.
 A Porta Dojona kapu ősi fala.
 Santa Maria dei Battuti  16. századi templom.

Nevezetes lakói
 Sebastiano Ricci (1659–1734) - festő
 Andrea Brustolon (1662–1732) - szobrász
 Marco Ricci (1676–1730) - festő
 XVI. Gergely pápa (1765–1846)
 Ippolito Caffi (1809–1866) - festő
 Luigi Luca Cavalli Sforza (b. 1922), genetikus, az emberi genom projekt úttörője. 
 Dino Buzzati (1906–1972) - író és újságíró, Bellunóban született.
 I. János Pál pápa (1912–1978)
 Marco Paolini (b. 1956) - színpadi színész
 Bernardino Vitulini - olasz festő. Serravalle-ban született és Bellunóban élt. Ő festette az Ampezzo és Cadore templomok freskóit (1350).

Jegyzetek

Fordítás

Források 
 Hetedhétország hu 

Belluno megye települései
Belluno kisváros Észak-Olaszország Veneto régiójában . A közel település Belluno megye székhelye és egyúttal a Keleti Dolomitok történelmi régió legfontosabb városa . Számos jelentős XV-XVI. századi műemlékkel , valamint az északról a Dolomitok , délről pedig a velencei síkság által meghatározott panorámával büszkélkedhet . Fekvése Velencétől északra , mintegykm-re található , a Keleti-Alpok Dolomitok nevű vonulatának déli oldalán , az Ardo nevű hegyi patak és a Piave folyó találkozásánál , a Parco Nazionale delle Dolomiti Bellunesi területétől délre , nagyjából félúton Cortina d’Ampezzo és Treviso között . Földrajza Az ősi város fölött emelkedő Dolomitok szikla sarkantyúja , Serva és Talvena . Tovább délre a Nevegal , és a Castionese területen , jól ismert a síközpont . Belluno éves átlagos hőmérséklete°C°F ) , az átlagos éves csapadékmennyiségcm ) . Nevének eredete A város neve a kelta Belo-Dunum szóból származik , ami „ pompás domb”-ot jelent . Története Belluno első lakosai a venétek voltak , erős kelta kisebbséggel kiegészülve , azonban a rómaiaknak északra , az Alpok felé való vándorlása folytán a kelta lakosság vagy kivándorolt , vagy felszívódott . A megmaradt lakosság kétszer is szövetséget kötött Rómával : egyszer a gallok ellen , egyszer a második pun háborúban Hannibál ellen . Belluno-t i. e.körül alapították római befolyás alatt jó stratégiai helyzete és gazdag vas és réz lelőhelyei miatt . Kezdetben Róma katonai és kereskedelmi hatása érvényesült . A várost Julius Cézár idején egy papria nevű római törzs lakta , annak atörzsnek egyike , akik római állampolgársággal rendelkeztek . Valamikor Julius Caesar halála után , Augustus felemelkedésekor Bellunum római municipiummá vált . A várost quattorviri JURI dicendo által quattorviri aedilicia potestate , valamint a Vének Tanácsa irányította . Augustus alatt részévé vált Regio X Venetia és Histria is . A Nyugatrómai Birodalom bukása után a város a lombardok század ) , valamint a Karolingok század ) uralma alatt állt ; a British Museum-ban látható híres Bellunói kincs innen , és ebből az időszakból származik . A században grófi és püspöki birtok volt , később pedig a Visconti , Da Carrara , Scaligeri és Ezzelino családok birtokában volt , majdkörül a Velencei Köztársaság része lett . A város ettől kezdve fontos központja lett a fűrészáru szállításnak a Piave folyón . Velencéhez tartozott egészenig , majd a köztársaság bukása után Belluno az osztrákok birtokában volt, ban aztán az Olasz Királysághoz csatolták . 1873. júniusén súlyos földrengés pusztított a városban . A várostben az év alpesi városának választották és az elmúlt tíz év során többször is első lett a legjobb ökoszisztémájú olasz székhelyek közt . Nevezetességek Duomo ( katedrális , század ) , a századi harangtornyot Filippo Juvarra tervezte . A templom tervét a velencei építésznek Tullio Lombardo Palazzo dei Rettori-nak tulajdonítják( 1491 ) . Püspöki palota , épültben . Szökőkút a Piazza del Duomo-n . San Pietro barokk templom - eredetileg gótikus stílusban épült . Az épületben található festmények közül öt Andrea Schiavone , három pedig Sebastiano Ricci munkája . Palazzo del Capitano . San Rocco - századi templom . Santo Stefano templom - benne számos századi festmény helyi mesterek munkája és egy Tiziano műhelyében készült : Napkeleti bölcsek imádása című festmény is . San Biagio - román stílusú templom . A Porta Dojona kapu ősi fala . Santa Maria dei Battuti századi templom . Nevezetes lakói Sebastiano Ricci1734 ) - festő Andrea Brustolon1732 ) - szobrász Marco Ricci1730 ) - festő XVI. Gergely pápa1846 ) Ippolito Caffi1866 ) - festő Luigi Luca Cavalli Sforza ( b. genetikus , az emberi genom projekt úttörője . Dino Buzzati1972 ) - író és újságíró , Bellunóban született . I. János Pál pápa1978 ) Marco Paolini ( b.- színpadi színész Bernardino Vitulini - olasz festő . Serravalle-ban született és Bellunóban élt . Ő festette az Ampezzo és Cadore templomok freskóit Jegyzetek Fordítás Források Hetedhétország hu Belluno megye települései