Ciklobutadién
A ciklobutadién telítetlen gyűrűs szénhidrogén, összegképlete C4H4. A legegyszerűbb [n]-annulén ([4]-annulén), rendkívül instabil, szabad állapotban élettartama nem éri el az öt másodpercet.

Bár molekulájában váltakozva egyes és kettős kötések találhatók, a Hückel-szabály szerint antiaromás karakterű, instabil, triplett állapotú részecske, mivel gyűrűjében 4 π-elektron található. Egyes ciklobutadién-fém komplexek stabil vegyületek, aminek feltehetően az az oka, hogy a fématom további két elektront juttat a rendszerbe. A szingulett alapállapothoz képest torzult, nem planáris szerkezetet a Jahn–Teller-effektus okozza. Tetra-t-butil szubsztituált származéka kellően stabil ahhoz, hogy szerkezetét röntgenkrisztallográfiával meg lehessen határozni, a kapott adatok alapján konfigurációja torzult, nem síkalkatú, benne a kettős kötések a szokásosnál hosszabbak (146,4 pm a várt 134 pm helyett).

Pi-elektronrendszere magasabb energiájú, mint nyílt láncú megfelelőjében, az 1,3-butadiénben, ezért nem aromás, hanem antiaromás vegyületnek nevezzük. Elektronállapotait számos számítógépes eljárással vizsgálták. A szingulett alapállapot téglalap alakú. Az első gerjesztett állapot egy négyzetes geometriájú triplett állapot. A téglalap szerkezet összhangban van azzal a megfigyeléssel, hogy két különböző 1,2-dideuterio-1,3-ciklobutadién sztereoizomer létezik. Ez azt mutatja, hogy a pi elektronok lokalizáltak, tehát nem tekinthető aromásnak. A ciklobutadién rendkívül instabil, nagyon reakcióképes és rövid élettartamú vegyület. Diels–Alder-reakció révén 35 K-en dimerizálódik. Monomer formájában magasabb hőmérsékleten nemesgáz mátrixizolációs eljárással tanulmányozták.

Előállítása
Számos próbálkozás után először 1965-ben szintetizálta Rowland Pettit és csoportja, de a kapott anyagot nem sikerült elkülöníteniük. Ciklobutadiént a fémvegyületeinek bontásával, például ciklobutadién-vas-trikarbonilnak ammónium-cérium(IV)-nitrátos reakciójával lehet nyerni. A ciklobutadién-vas-trikarbonil komplexet Fe2(CO)9-ből és cisz-diklórciklobuténből állították elő kettős dehidrohalogénezéssel.

A vaskomplexből felszabaduló ciklobutadién reagál elektronban szegény alkinekkel, melynek során Dewar-benzol keletkezik:

A Dewar-benzol 90 °C-on melegítve dimetil-ftaláttá alakul át.

Fordítás

Források

Kapcsolódó szócikkek
 Ciklobutén
 Butadién

Cikloalkének
Diének
A ciklobutadién telítetlen gyűrűs szénhidrogén , összegképlete C4H4. A legegyszerűbb [ n]-annulén ( [ 4]-annulén ) , rendkívül instabil , szabad állapotban élettartama nem éri el az öt másodpercet . Bár molekulájában váltakozva egyes és kettős kötések találhatók , a Hückel-szabály szerint antiaromás karakterű , instabil , triplett állapotú részecske , mivel gyűrűjébenπ-elektron található . Egyes ciklobutadién-fém komplexek stabil vegyületek , aminek feltehetően az az oka , hogy a fématom további két elektront juttat a rendszerbe . A szingulett alapállapothoz képest torzult , nem planáris szerkezetet a Jahn–Teller-effektus okozza . Tetra-t-butil szubsztituált származéka kellően stabil ahhoz , hogy szerkezetét röntgenkrisztallográfiával meg lehessen határozni , a kapott adatok alapján konfigurációja torzult , nem síkalkatú , benne a kettős kötések a szokásosnál hosszabbak4 pm a vártpm helyett ) . Pi-elektronrendszere magasabb energiájú , mint nyílt láncú megfelelőjében , az3-butadiénben , ezért nem aromás , hanem antiaromás vegyületnek nevezzük . Elektronállapotait számos számítógépes eljárással vizsgálták . A szingulett alapállapot téglalap alakú . Az első gerjesztett állapot egy négyzetes geometriájú triplett állapot . A téglalap szerkezet összhangban van azzal a megfigyeléssel , hogy két különböző2-dideuterio-1,3-ciklobutadién sztereoizomer létezik . Ez azt mutatja , hogy a pi elektronok lokalizáltak , tehát nem tekinthető aromásnak . A ciklobutadién rendkívül instabil , nagyon reakcióképes és rövid élettartamú vegyület . Diels–Alder-reakció révénK-en dimerizálódik . Monomer formájában magasabb hőmérsékleten nemesgáz mátrixizolációs eljárással tanulmányozták . Előállítása Számos próbálkozás után előszörben szintetizálta Rowland Pettit és csoportja , de a kapott anyagot nem sikerült elkülöníteniük . Ciklobutadiént a fémvegyületeinek bontásával , például ciklobutadién-vas-trikarbonilnak ammónium-cérium( IV)-nitrátos reakciójával lehet nyerni . A ciklobutadién-vas-trikarbonil komplexet Fe2( CO) 9-ből és cisz-diklórciklobuténből állították elő kettős dehidrohalogénezéssel . A vaskomplexből felszabaduló ciklobutadién reagál elektronban szegény alkinekkel , melynek során Dewar-benzol keletkezik : A Dewar-benzol°C-on melegítve dimetil-ftaláttá alakul át . Fordítás Források Kapcsolódó szócikkek Ciklobutén Butadién Cikloalkének Diének