Bajkálmellék
A Bajkálmellék () tájegység (nagytáj) Oroszországban, Szibéria déli hegyvidékeinek része. A Bajkál-tó medencéje és a medencét közvetlenül övező hegységek, főként középhegységek alkotják. Közigazgatási szempontból az Irkutszki területhez és Burjátföldhöz tartozik.

Jellemzői, részei 
Területe az archaikum végén, a bajkál hegységképződéskor gyűrődött fel, majd évmilliókig tartó lepusztulás után, a harmad- és a negyedidőszakban ismét megemelkedett. Hegységei főként kemény kristályos kőzetekből állnak, a medencéket vastag üledékréteg tölti ki.

Tengelyét a Bajkál-tó medencéje képezi, melyhez jóval kisebb hegyközi medencék csatlakoznak: délen a Tunka-árok, északon a Felső-angarai- és a Barguzini-medence. A nagyjából délnyugat–északkeleti irányban 636 km hosszan elnyúló tó a hegységkeretet egy nyugati és egy keleti részre osztja.

A nyugati rész a tó partja mentén keskeny sávban húzódó hegylánc; két felét a Léna forrásvidéke választja el egymástól:
 a Primorszkij-hegység (vagyis 'tengermelléki') – a hegylánc délnyugati, alacsonyabb része (legmagasabb pontján 1182 m)
 a Bajkál-hegység – a hegylánc északkelet felé folytatódó, jóval magasabb része (legmagasabb csúcsa 2572 m).

A tómedencét keleten övező rész szélesebb, párhuzamosan futó hegyvonulatai magasra emelkednek. Délnyugatról északkelet felé haladva:
 a Hamar-Daban a Bajkál nyugati végétől délre terül el; a vele párhuzamos Tuszkin Dzsida csúcsai is 2000 m-nél magasabbak (2370 m)
 az Ulan-Burgaszi a Szelenga völgyénél kezdődik és északkelet felé ágazik el (2049 m)
 az Ikatszkij-hegyvonulat (vagy Ikati-hegyvonulat) az Ulan-Burgaszi folytatása észak, északkelet felé; keleten lezárja a Bajkálmelléket (2573 m)
 a Barguzin-hegység a tó északkeleti partja és a Barguzin folyó völgye között magasodik (legmagasabb csúcsa és a Bajkálmellék legmagasabb pontja 2840 m).

Források 

 

Oroszország hegyei, hegységei
Oroszország tájegységei
A Bajkálmellék ( ) tájegység ( nagytáj ) Oroszországban , Szibéria déli hegyvidékeinek része . A Bajkál-tó medencéje és a medencét közvetlenül övező hegységek , főként középhegységek alkotják . Közigazgatási szempontból az Irkutszki területhez és Burjátföldhöz tartozik . Jellemzői , részei Területe az archaikum végén , a bajkál hegységképződéskor gyűrődött fel , majd évmilliókig tartó lepusztulás után , a harmad- és a negyedidőszakban ismét megemelkedett . Hegységei főként kemény kristályos kőzetekből állnak , a medencéket vastag üledékréteg tölti ki . Tengelyét a Bajkál-tó medencéje képezi , melyhez jóval kisebb hegyközi medencék csatlakoznak : délen a Tunka-árok , északon a Felső-angarai- és a Barguzini-medence . A nagyjából délnyugat–északkeleti iránybankm hosszan elnyúló tó a hegységkeretet egy nyugati és egy keleti részre osztja . A nyugati rész a tó partja mentén keskeny sávban húzódó hegylánc ; két felét a Léna forrásvidéke választja el egymástól : a Primorszkij-hegység ( vagyis 'tengermelléki' ) – a hegylánc délnyugati , alacsonyabb része ( legmagasabb pontjánm ) a Bajkál-hegység – a hegylánc északkelet felé folytatódó , jóval magasabb része ( legmagasabb csúcsam ) . A tómedencét keleten övező rész szélesebb , párhuzamosan futó hegyvonulatai magasra emelkednek . Délnyugatról északkelet felé haladva : a Hamar-Daban a Bajkál nyugati végétől délre terül el ; a vele párhuzamos Tuszkin Dzsida csúcsai ism-nél magasabbakm ) az Ulan-Burgaszi a Szelenga völgyénél kezdődik és északkelet felé ágazik elm ) az Ikatszkij-hegyvonulat ( vagy Ikati-hegyvonulat ) az Ulan-Burgaszi folytatása észak , északkelet felé ; keleten lezárja a Bajkálmelléketm ) a Barguzin-hegység a tó északkeleti partja és a Barguzin folyó völgye között magasodik ( legmagasabb csúcsa és a Bajkálmellék legmagasabb pontjam ) . Források Oroszország hegyei , hegységei Oroszország tájegységei