1958-as sakkolimpia
A 13. sakkolimpia 1958. szeptember 30. és október 23. között a Német Szövetségi Köztársaságban, Münchenben került megrendezésre. Az eseményt a város alapításának 800. évfordulójának ünnepségeivel kötötték össze. A rendezvényen a sakkolimpiák történetében első alkalommal vettek részt afrikai országok csapatai is. A verseny helyszíne a Deutsches Museum volt.

A résztvevők 
Az eseményen 36 ország vett részt, 207 versenyzővel, mindkét szám rekordot jelentett a hivatalos sakkolimpiák addigi történetében. A mezőny erősségét a megjelent 25 nemzetközi nagymester és 42 nemzetközi mester jelezte.

A szovjet csapat „bombaerős” összeállításban, a világ élvonalát jelentő hat nemzetközi nagymesterrel állt ki. Az éltáblán a világbajnok Mihail Botvinnik, aki ebben az évben szerezte vissza a világbajnoki címét a most második táblán játszó Vaszilij Szmiszlovtól. A harmadik táblán Paul Keres, a negyediken David Bronstejn, mindketten voltak már másodikok Botvinnik mögött a világbajnoki címért vívott küzdelmek során. A szovjetek tartalékjátékosa két későbbi világbajnok, Mihail Tal és Tigran Petroszján volt. Nem véletlenül voltak ők a verseny favoritjai, és a várakozásnak megfelelve nagy előnnyel nyerték a versenyt.

A szovjetek mögött a dobogóra esélyesek között tartották számon a jugoszláv, a magyar, az argentin és az amerikai válogatottat. Sajnos a magyar csapat az elődöntő utolsó előtti fordulójában Kolumbiától elszenvedett váratlan és megmagyarázhatatlan 3–1-es veresége miatt csak a 4. helyet szerezte meg a csoportjában, így a sakkolimpiák történetében első – és egyetlen – alkalommal nem jutott az „A” döntőbe. A „B” döntőt viszont megnyerte. Az amerikai csapat esélyeit csökkentette, hogy az olimpia előtt nem sokkal véget ért zónaközi verseny fáradalmai miatt két éljátékosuk, a fiatal csodagyerek, ekkor még csak 15 éves, de már kétszeres amerikai bajnok Bobby Fischer és a magyar származású, egy évvel korábban Amerikába emigrált Benkő Pál nem vállalta a versenyen való részvételt.

A csapatok 6 főt nevezhettek, akik közül egyidejűleg négy játszott. Meg kellett adni a játékosok közötti erősorrendet, és az egyes fordulókban ennek megfelelően ülhettek le a táblákhoz. Ez lehetővé tette, hogy táblánként állapítsák meg és hirdessék ki a legjobb egyéni eredményt elérőket.

A verseny lefolyása 
A 36 csapatot 4 elődöntő csoportba sorsolták, amelyekből az első három helyezett jutott az „A” döntőbe, a 4–6. helyezett a „B” döntő, a többiek a „C” döntő mezőnyét alkották.

A verseny mind az elődöntőben, mind a döntőben körmérkőzéses formában került megrendezésre. A csapat eredményét az egyes versenyzők által megszerzett pontok alapján számolták. Holtverseny esetén vették csak figyelembe a csapateredményeket, ahol a csapatgyőzelem 2 pontot, a döntetlen 1 pontot ért. A játszmákban 2 óra 30 perc állt rendelkezésre 40 lépés megtételéhez, majd további óránként 16 lépést kellett megtenni.

A versenyt a címvédő szovjet csapat ezúttal is meggyőző fölénnyel nyerte Jugoszlávia előtt, és az argentin válogatott szerezte meg a bronzérmet. Magyarország „B” döntőbeli 1. helyezése hivatalosan a 13. helyet jelentette. Játékosaink közül Forintos Győző teljesítményét kell kiemelni, aki a 2. tartalékok között, holtversenyben Petroszjánnal, egyéni aranyérmet szerzett.

A verseny eredményei

Elődöntők

Az „A” döntő végeredménye

A „B” döntő végeredménye

Az egyéni legjobb pontszerzők 
Táblánként az első három legjobb százalékos arányt elérő versenyzőt díjazták éremmel az elődöntőben és a döntőben elért összesített eredményeik alapján. Mihail Tal az egész olimpia legjobb eredményéért különdíjban is részesült. A magyarok közül Forintos Győző a második tartalékok között Tigran Petroszjánnal holtversenyben egyéni aranyérmet szerzett.

{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+1. tábla
|-
|||Svetozar Gligorić||||A||12||15||80
|-
|||Max Euwe||||B||8½||11||77,3
|-
|||Mihail Botvinnik||||A||9||12||75
|}
 
{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+2. tábla
|-
|||Frank Ross Anderson||||B||10½||13||80,8
|-
||| Vaszilij Szmiszlov||||A||9½||12||79,2
|-
|||Oscar Panno||||A||12||16||75
|}
 
{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+3. tábla
|-
|||Paul Keres||||A||9½||12||79,2
|-
|||Jiří Fichtl||||A||12½||17||73,5 
|-
|||Melitón Borja||||C||13½||19||71,1
|}
 
{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+4. tábla
|-
||| David Bronstejn||||A||9½||12||79,2
|-
|||Larry Melvyn Evans||||A||11½||16||71,9
|-
|||Zandor Nilsson||||B||11||16||68,8
|}

{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+5. játékos (1. tartalék)
|-
|||Mihail Tal ||||A||13½||15||90
|-
|||Georgi Tringov||||A||7||10||70
|-
|||Nicolas Rossolimo||||A||10||15||66,7
|-
|||Haije Kramer||||B||8||12||66,7
|}

{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+6. játékos (2. tartalék)
|-
|||Tigran Petroszján||||A||10½||13||80,8
|-
|||Forintos Győző||||B||10½||13||80,8
|-
|||Andrija Fuderer||||A||8½||11||77,3
|}

A dobogón végzett csapatok tagjainak egyéni eredményei

A magyar versenyzők eredményei

Jegyzetek

Források 
OlimpBase
Шахматные олимпиады / Ю. Авербах, Б. Туров. Москва : Физкультура и спорт, 1974.
Всемирные шахматные Олимпиады. 1927-2006 / Ханамирян Г. Ереван: 2006, стр. 12-14

További információk 
Tournament Review
Frank Große: Die Geschichte der Schacholympiade – Teil 4: Neubeginn nach dem Zweiten Weltkrieg (1950 – 1958)

1958
Sakkolimpia
Németország sportélete
München
A sakkolimpia szeptember és október között a Német Szövetségi Köztársaságban , Münchenben került megrendezésre . Az eseményt a város alapításának évfordulójának ünnepségeivel kötötték össze . A rendezvényen a sakkolimpiák történetében első alkalommal vettek részt afrikai országok csapatai is . A verseny helyszíne a Deutsches Museum volt . A résztvevők Az eseményenország vett részt,versenyzővel , mindkét szám rekordot jelentett a hivatalos sakkolimpiák addigi történetében . A mezőny erősségét a megjelentnemzetközi nagymester ésnemzetközi mester jelezte . A szovjet csapat „ bombaerős” összeállításban , a világ élvonalát jelentő hat nemzetközi nagymesterrel állt ki . Az éltáblán a világbajnok Mihail Botvinnik , aki ebben az évben szerezte vissza a világbajnoki címét a most második táblán játszó Vaszilij Szmiszlovtól . A harmadik táblán Paul Keres , a negyediken David Bronstejn , mindketten voltak már másodikok Botvinnik mögött a világbajnoki címért vívott küzdelmek során . A szovjetek tartalékjátékosa két későbbi világbajnok , Mihail Tal és Tigran Petroszján volt . Nem véletlenül voltak ők a verseny favoritjai , és a várakozásnak megfelelve nagy előnnyel nyerték a versenyt . A szovjetek mögött a dobogóra esélyesek között tartották számon a jugoszláv , a magyar , az argentin és az amerikai válogatottat . Sajnos a magyar csapat az elődöntő utolsó előtti fordulójában Kolumbiától elszenvedett váratlan és megmagyarázhatatlan1-es veresége miatt csak a helyet szerezte meg a csoportjában , így a sakkolimpiák történetében első – és egyetlen – alkalommal nem jutott az „ A” döntőbe . A „ B” döntőt viszont megnyerte . Az amerikai csapat esélyeit csökkentette , hogy az olimpia előtt nem sokkal véget ért zónaközi verseny fáradalmai miatt két éljátékosuk , a fiatal csodagyerek , ekkor még csakéves , de már kétszeres amerikai bajnok Bobby Fischer és a magyar származású , egy évvel korábban Amerikába emigrált Benkő Pál nem vállalta a versenyen való részvételt . A csapatokfőt nevezhettek , akik közül egyidejűleg négy játszott . Meg kellett adni a játékosok közötti erősorrendet , és az egyes fordulókban ennek megfelelően ülhettek le a táblákhoz . Ez lehetővé tette , hogy táblánként állapítsák meg és hirdessék ki a legjobb egyéni eredményt elérőket . A verseny lefolyása Acsapatotelődöntő csoportba sorsolták , amelyekből az első három helyezett jutott az „ A” döntőbe , a6 . helyezett a „ B” döntő , a többiek a „ C” döntő mezőnyét alkották . A verseny mind az elődöntőben , mind a döntőben körmérkőzéses formában került megrendezésre . A csapat eredményét az egyes versenyzők által megszerzett pontok alapján számolták . Holtverseny esetén vették csak figyelembe a csapateredményeket , ahol a csapatgyőzelempontot , a döntetlenpontot ért . A játszmákbanóraperc állt rendelkezésrelépés megtételéhez , majd további óránkéntlépést kellett megtenni . A versenyt a címvédő szovjet csapat ezúttal is meggyőző fölénnyel nyerte Jugoszlávia előtt , és az argentin válogatott szerezte meg a bronzérmet . Magyarország „ B” döntőbeli helyezése hivatalosan a helyet jelentette . Játékosaink közül Forintos Győző teljesítményét kell kiemelni , aki a tartalékok között , holtversenyben Petroszjánnal , egyéni aranyérmet szerzett . A verseny eredményei Elődöntők Az „ A” döntő végeredménye A „ B” döntő végeredménye Az egyéni legjobb pontszerzők Táblánként az első három legjobb százalékos arányt elérő versenyzőt díjazták éremmel az elődöntőben és a döntőben elért összesített eredményeik alapján . Mihail Tal az egész olimpia legjobb eredményéért különdíjban is részesült . A magyarok közül Forintos Győző a második tartalékok között Tigran Petroszjánnal holtversenyben egyéni aranyérmet szerzett . { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék |+1. tábla |- |||Svetozar Gligorić||||A||12||15||80 |- |||Max Euwe||||B||8½||11||77,3 |- |||Mihail Botvinnik||||A||9||12||75 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék |+2. tábla |- |||Frank Ross Anderson||||B||10½||13||80,8 |- ||| Vaszilij Szmiszlov||||A||9½||12||79,2 |- |||Oscar Panno||||A||12||16||75 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék |+3. tábla |- |||Paul Keres||||A||9½||12||79,2 |- |||Jiří Fichtl||||A||12½||17||73,5 |- |||Melitón Borja||||C||13½||19||71,1 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék |+4. tábla |- ||| David Bronstejn||||A||9½||12||79,2 |- |||Larry Melvyn Evans||||A||11½||16||71,9 |- |||Zandor Nilsson||||B||11||16||68,8 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék |+5. játékos tartalék ) |- |||Mihail Tal ||||A||13½||15||90 |- |||Georgi Tringov||||A||7||10||70 |- |||Nicolas Rossolimo||||A||10||15||66,7 |- |||Haije Kramer||||B||8||12||66,7 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Döntő||Pont||Játszmaszám||Százalék |+6. játékos tartalék ) |- |||Tigran Petroszján||||A||10½||13||80,8 |- |||Forintos Győző||||B||10½||13||80,8 |- |||Andrija Fuderer||||A||8½||11||77,3 | } A dobogón végzett csapatok tagjainak egyéni eredményei A magyar versenyzők eredményei Jegyzetek Források OlimpBase Шахматные олимпиады / Ю . Авербах , Б . Туров . Москва \ : Физкультура и спорт , Всемирные шахматные Олимпиады . / Ханамирян Г . Ереван : стр . További információk Tournament Review Frank Große : Die Geschichte der Schacholympiade – Teil Neubeginn nach dem Zweiten Weltkrieg– 1958 Sakkolimpia Németország sportélete München