Ričice (Lovinac)
Ričice falu Horvátországban Lika-Zengg megyében. Közigazgatásilag Lovinachoz tartozik.

Fekvése 
Gospićtól légvonalban 37 km-re, közúton 48 km-re délkeletre, községközpontjától légvonalban 8 km-re, közúton 10 km-re délkeletre a Likai-mező és a Gračaci-mező közötti szorosban, az 50-es számú főút mentén, az azonos nevű patak partján fekszik.

Története 
A 11–12. században a mai Ričicénél volt az ősi Hotuča megye délkeleti határa. Itt a „Gradina” nevű magaslaton állt Lukavac vára, melyet 1509-ben castrumként említenek, mint Ivan Karlović birtokában levő erősséget. A vár valószínűleg Hotuča megye székhelye is volt. Későbbi tulajdonosai a Kurjakovićok voltak. A várat Mercator térképe is ábrázolja „Lucanaz” néven. A török 1527-ben szállta meg ezt a vidéket. 1689-ben a Marko Mesić pap vezette felkelők szabadítottak fel a török uralom alól. A lakosság nagyrészt elmenekült, így a terület újra néptelen maradt. Az újratelepítés első szervezője Marko Mesić volt aki 1691 és 1712 között lényegében teljesen újratelepítette a területet. A betelepített lakosságot főként a bunyevácok képezték akik a Tengermellék és Észak-Dalmácia területéről érkeztek. 1789-ben megépült a dalmáciai főútvonal részeként Gospić-Lovinac-Gračac főút, amely a településen haladt át. Plébániáját 1790-ben alapították, melyhez 1834-ben Brničevo, Cerje, Gudara, Razbojine és Štikada falvak tartoztak. 1857-től ide tartozott Matijevići és Pršić is. Első fatemplomát 1795-ben építették. Az új egyhajós barokk templomot 1811-ben emelték. 1874-ben horvát tannyelvű iskola nyílt itt. 1878-ban a Ričica-patak kiöntése következtében nagy árvíz pusztított, amely több mint négy hónapig tartott és élelmiszerhiányt idézett elő. Az árvíz következtében eliszaposodott a gračaci Međaković-barlang víznyelője. 1880 és 1886 között a víz levezetése érdekében a Ričicát és a barlangot egy kilométer hosszú csatornával kötötték össze. 1857-ben 998, 1910-ben 740 lakosa volt. A trianoni békeszerződés előtt Lika-Korbava vármegye Gračaci járásához tartozott. Ezt követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. 1922. június 16-án átadták a falu vasútállomását az újonnan épített Gospić – Gračac vasútvonalon. 1941. július 1-jén Gračac irányából szerb szabadcsapatok támadtak a falura, a házakat felégették az ott talált horvát lakosságot megölték. 1947-ben megkezdődött a barit bányászata a településen. 1981-ben a kevés gyermek miatt bezárták a falu iskoláját. 1991-ben lakosságának 95 százaléka horvát volt. A honvédő háború során még ez év júliusában bekerítették a szerb szabadcsapatok. Szeptembertől elkezdődtek a tüzérségi támadások és novemberre lényegében az egész települést templomával együtt lerombolták. Lakossága elmenekült. A horvát hadsereg 1995. augusztus 6-án foglalta vissza. A falunak 2011-ben 76 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent Mária Magdolna tiszteletére szentelt plébániatemploma 1811-ben épült, 1969-ben megújították. 1991-ben a szerbek lerombolták. Az újjáépített templomot 1998. november 15-én szentelte fel dr. Ivan Šporčić a fiume-zenggi érsekség általános helynöke. Az újjáépítés költségeihez hozzájárult a horvát településfejlesztési minisztérium, a kulturális minisztérium, Lovinac község és a rottenburgi püspökség is.

Lukavac középkori várából, amely a falu területén levő Gradina nevű magaslaton állt mára semmi sem maradt.

Források 
 Lovinac község hivatalos oldala 
 Lovinac község információs oldala 
 A Gospić-Zenggi Püspökség honlapja 
 Lika kronológiája 
 A likai térség várai 
 Gjuro Szabo: Középkori várak Horvátországban és Szlavóniában 
 Lukavac várának története 
 Krešimir Matijević: Naseljenje Like

Jegyzetek

Lika-Zengg megye települései
Ričice falu Horvátországban Lika-Zengg megyében . Közigazgatásilag Lovinachoz tartozik . Fekvése Gospićtól légvonalbankm-re , közútonkm-re délkeletre , községközpontjától légvonalbankm-re , közútonkm-re délkeletre a Likai-mező és a Gračaci-mező közötti szorosban , azes számú főút mentén , az azonos nevű patak partján fekszik . Története A12. században a mai Ričicénél volt az ősi Hotuča megye délkeleti határa . Itt a „ Gradina” nevű magaslaton állt Lukavac vára , melyetben castrumként említenek , mint Ivan Karlović birtokában levő erősséget . A vár valószínűleg Hotuča megye székhelye is volt . Későbbi tulajdonosai a Kurjakovićok voltak . A várat Mercator térképe is ábrázolja „ Lucanaz” néven . A törökben szállta meg ezt a vidéket.ben a Marko Mesić pap vezette felkelők szabadítottak fel a török uralom alól . A lakosság nagyrészt elmenekült , így a terület újra néptelen maradt . Az újratelepítés első szervezője Marko Mesić volt akiésközött lényegében teljesen újratelepítette a területet . A betelepített lakosságot főként a bunyevácok képezték akik a Tengermellék és Észak-Dalmácia területéről érkeztek.ben megépült a dalmáciai főútvonal részeként Gospić-Lovinac-Gračac főút , amely a településen haladt át . Plébániájátben alapították , melyhezben Brničevo , Cerje , Gudara , Razbojine és Štikada falvak tartoztak.től ide tartozott Matijevići és Pršić is . Első fatemplomátben építették . Az új egyhajós barokk templomotben emelték.ben horvát tannyelvű iskola nyílt itt.ban a Ričica-patak kiöntése következtében nagy árvíz pusztított , amely több mint négy hónapig tartott és élelmiszerhiányt idézett elő . Az árvíz következtében eliszaposodott a gračaci Međaković-barlang víznyelője.ésközött a víz levezetése érdekében a Ričicát és a barlangot egy kilométer hosszú csatornával kötötték össze.benbenlakosa volt . A trianoni békeszerződés előtt Lika-Korbava vármegye Gračaci járásához tartozott . Ezt követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett. júniusán átadták a falu vasútállomását az újonnan épített Gospić – Gračac vasútvonalon. júliusjén Gračac irányából szerb szabadcsapatok támadtak a falura , a házakat felégették az ott talált horvát lakosságot megölték.ben megkezdődött a barit bányászata a településen.ben a kevés gyermek miatt bezárták a falu iskoláját.ben lakosságánakszázaléka horvát volt . A honvédő háború során még ez év júliusában bekerítették a szerb szabadcsapatok . Szeptembertől elkezdődtek a tüzérségi támadások és novemberre lényegében az egész települést templomával együtt lerombolták . Lakossága elmenekült . A horvát hadsereg augusztusán foglalta vissza . A falunakbenlakosa volt . Lakosság Nevezetességei Szent Mária Magdolna tiszteletére szentelt plébániatemplomaben épült,ben megújították.ben a szerbek lerombolták . Az újjáépített templomot novemberén szentelte fel dr. Ivan Šporčić a fiume-zenggi érsekség általános helynöke . Az újjáépítés költségeihez hozzájárult a horvát településfejlesztési minisztérium , a kulturális minisztérium , Lovinac község és a rottenburgi püspökség is . Lukavac középkori várából , amely a falu területén levő Gradina nevű magaslaton állt mára semmi sem maradt . Források Lovinac község hivatalos oldala Lovinac község információs oldala A Gospić-Zenggi Püspökség honlapja Lika kronológiája A likai térség várai Gjuro Szabo : Középkori várak Horvátországban és Szlavóniában Lukavac várának története Krešimir Matijević : Naseljenje Like Jegyzetek Lika-Zengg megye települései