Lukar (Promina)
Lukar falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében. Közigazgatásilag Prominához tartozik.

Fekvése 
Knintől légvonalban 10, közúton 18 km-re délnyugatra, községközpontjától 3 km-re keletre, Dalmácia északi-középső részén, a Promina-hegység északnyugati lejtői alatt fekszik.

Története 
Lukar területe már az ókorban is lakott volt. Ezt igazolja a šušelji romok között talált párducokat ábrázoló bronz vasalat, mely egykor egy római kocsihoz tartozott. A szakemberek szerint észak-itáliai, vagy galliai munka és a romanizált liburn nemesség előkelő tagjai körében volt használatos.
A település temetőjének keleti szélén kisebb feltárásokat végeztek, mely során ókori épületek alapfalaira bukkantak. A maradványok pontosabb keltezése erre utaló leleltek hiányában nem volt lehetséges.  1989-ben a templom restaurálása során az alapoktól nyugatra növényi ornamentikával gazdagon díszített kőtöredéket találtak. Már korábban, 1896-ban is találtak itt egy fonattal, galambbal és szarvassal díszített töredéket. Ezek jellegzetességei alapján egyértelmű volt, hogy a mai templom helyén már a 9. – 10. században ószláv templom állt. Ez a templom Ivan Maletić atya szerint Szűz Mária tiszteletére volt szentelve. Ezen leletek alapján megállapítható, hogy a település lényegében már az ókor óta folyamatosan lakott volt. A település neve a rétet jelentő ószláv „luka” főnévből származik, mely a Promina-hegység és a Krka-folyó közötti füves területen fekvésére utal. A 14. században Lukaron vár is állt, melyet Hotiblićnek vagy Šušeljnek neveztek. Urai előbb a Martinušić, késóbb a Kučić és Hotiblić családok voltak.  A török 1522-ben szállta meg ezt a területet, melynek korábbi lakossága nagyrészt nyugatra menekült. A 17. században a török ezt a várat is felújította és egyike lett a prominai térség három várának. A község területe a moreai háború során 1688-ban szabadult fel a török uralom alól. A velencei összeírások alapján a 18. században a Klarišić, Dizdar, Draganić, Medić, Milašević, Novaković, Panić, Pargesa, Perić, Sarić, Scrbaz, Čulina, Duić, Vulić, Žepina és Bielanović családok éltek a településen. Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot osztrák csapatok szállták meg. 1809-ben a Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A falunak 1857-ben 410, 1910-ben 660 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. Az 1970-es években nagy számú lakosság vándorolt ki a jobb megélhetés reményében. 1991-ben csaknem teljes lakossága horvát volt. A délszláv háború idején 1991-ben szerb felkelők és a JNA csapatai szállták meg és a Krajinai Szerb Köztársasághoz csatolták. A horvát hadsereg 1995 augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a települést. A falunak 2011-ben 78 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
A lukari Kisboldogasszony templomot 1797-ben építették a régi plébániatemplom alapjain. Harangtornya 1934 és 1937 között épült. A délszláv háború idején a szerbek lerombolták, harangjait elvitték. Újjáépítése 1996-ban fejeződött be. A templom körül kőfallal körülvett temető található.

Hotiblić vagy más néven Šušelj várának maradványai.

Jegyzetek

További információk
 Promina község hivatalos oldala 
 Knin turisztikai irodájának honlapja 
 A spliti ferences rendtartomány honlapja 
 Blog a prominai települések életéről 

Šibenik-Knin megye települései
Lukar falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében . Közigazgatásilag Prominához tartozik . Fekvése Knintől légvonalban közútonkm-re délnyugatra , községközpontjátólkm-re keletre , Dalmácia északi-középső részén , a Promina-hegység északnyugati lejtői alatt fekszik . Története Lukar területe már az ókorban is lakott volt . Ezt igazolja a šušelji romok között talált párducokat ábrázoló bronz vasalat , mely egykor egy római kocsihoz tartozott . A szakemberek szerint észak-itáliai , vagy galliai munka és a romanizált liburn nemesség előkelő tagjai körében volt használatos . A település temetőjének keleti szélén kisebb feltárásokat végeztek , mely során ókori épületek alapfalaira bukkantak . A maradványok pontosabb keltezése erre utaló leleltek hiányában nem volt lehetséges. ben a templom restaurálása során az alapoktól nyugatra növényi ornamentikával gazdagon díszített kőtöredéket találtak . Már korábban, ban is találtak itt egy fonattal , galambbal és szarvassal díszített töredéket . Ezek jellegzetességei alapján egyértelmű volt , hogy a mai templom helyén már a – században ószláv templom állt . Ez a templom Ivan Maletić atya szerint Szűz Mária tiszteletére volt szentelve . Ezen leletek alapján megállapítható , hogy a település lényegében már az ókor óta folyamatosan lakott volt . A település neve a rétet jelentő ószláv „ luka” főnévből származik , mely a Promina-hegység és a Krka-folyó közötti füves területen fekvésére utal . A században Lukaron vár is állt , melyet Hotiblićnek vagy Šušeljnek neveztek . Urai előbb a Martinušić , késóbb a Kučić és Hotiblić családok voltak . A törökben szállta meg ezt a területet , melynek korábbi lakossága nagyrészt nyugatra menekült . A században a török ezt a várat is felújította és egyike lett a prominai térség három várának . A község területe a moreai háború soránban szabadult fel a török uralom alól . A velencei összeírások alapján a században a Klarišić , Dizdar , Draganić , Medić , Milašević , Novaković , Panić , Pargesa , Perić , Sarić , Scrbaz , Čulina , Duić , Vulić , Žepina és Bielanović családok éltek a településen . Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot osztrák csapatok szállták meg.ben a Francia Császárság Illír Tartományának része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A falunakbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . Azes években nagy számú lakosság vándorolt ki a jobb megélhetés reményében.ben csaknem teljes lakossága horvát volt . A délszláv háború idejénben szerb felkelők és a JNA csapatai szállták meg és a Krajinai Szerb Köztársasághoz csatolták . A horvát hadseregaugusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a települést . A falunakbenlakosa volt . Lakosság Nevezetességei A lukari Kisboldogasszony templomotben építették a régi plébániatemplom alapjain . Harangtornyaésközött épült . A délszláv háború idején a szerbek lerombolták , harangjait elvitték . Újjáépítéseban fejeződött be . A templom körül kőfallal körülvett temető található . Hotiblić vagy más néven Šušelj várának maradványai . Jegyzetek További információk Promina község hivatalos oldala Knin turisztikai irodájának honlapja A spliti ferences rendtartomány honlapja Blog a prominai települések életéről Šibenik-Knin megye települései