Buddhizmus Pakisztánban
A buddhizmus Pakisztánban mintegy 2300 éves múltra tekint vissza a maujra uralkodó Asóka király idejétől számítva, akit a független India első miniszterelnöke Dzsaváharlál Nehru egyszer úgy nevezett, hogy “minden királynál vagy császárnál hatalmasabb.” A mai Pakisztán területén egykor olyan birodalmak léteztek, mint Baktria, az Indo-görög királyság, a Kusán Birodalom, a Maurja Birodalom, a Pandzsáb régió és az Indus-völgyi kultúrák. A takszilai Kumáralabdha (kínai: 童受) buddhista tudós, olyan mesterekhez mérhető, mint Árjadéva, Asvagósa vagy Nágárdzsuna. 2012-ben a Nemzeti Adatbázis és Regisztrációs Hatóság (NADRA) kimutatta, hogy Pakisztán mai buddhista lakossága igen kis számú, mindössze 1492 felnőtt állampolgár sorolja magát ehhez a valláshoz. Eszerint a buddhista lakosság aligha lehet pár ezernél több.

Buddhizmus az ókorban

Régiók

Gandhára 

Gandhára vagy Gándhára (szanszkrit: गन्धार, urdu: گندھارا) ősi királyság volt Szvat-, Pesavar-, Ravalpindi-, Ghazni-, Kandahár- és Kabul folyó völgyeiben és a Potovar-fennsíkon, a mai modern Észak-Pakisztán és Északkelet-Afganisztán területein. Legfontosabb városai Purusapura (mai Pesavar), szó szerint "emberek városa" (a szanszkrit puruṣa, "(legfőbb) ember" és a pura, "város" szavakból) és Taksasila (mai Takszila). Gardez és Dzsalálábád szintén Gandhárához tartoztak.

A Gandhárai királyság védikus kor (i. e. 1500-500 körül) óta létezett. Az ókorban kereskedelmi és kulturális találkozási pont volt India, Közép-Ázsia és a Közel-Kelet között. Az i. e. 6-5. században az Akhaimenida birodalomhoz (Óperzsa Birodalom) tartozott, majd a 4. században Nagy Sándor hódította meg. A hindu és a gréko-buddhista kultúra központjaként az 1. és az 5. század között élte fénykorát a kusán királyok idején. A buddhizmus innen terjedt tovább Közép-Ázsiába és a mai Afganisztán területére. Az i. e. 1. századtól az i.sz. 6. századig virágzott a gandhárai művészet, amely indiai buddhista és görög-római elemeket ötvözött.

A gandhárai buddhista szövegek a ma ismert legrégibb buddhista kéziratok az 1. század környékéről. Ezek a gandhárai nyelven írott művek a legrégibb baktriai és indiai szövegek is egyben. Az eredeti szövegeket európai és japán intézmények és magánszemélyek vásárolták meg, amelyeket jelenleg számos egyetem kutatói vizsgálnak. A gandhárai szövegek rendkívül rossz állapotban kerületek elő, de rekonstrukciójuk számos esetben bizonyult sikeresnek a meglévő, ismert páli és szanszkrit buddhista szövegek összevetésével. Más gandhárai buddhista szövegeket is találtak az elmúlt két évszázad során, ám ezek megsemmisültek vagy eltűntek.

A szövegeket a Dharmaguptaka iskolának tulajdonította Richard Salomon, a kutatási terület egyik vezető tudósa.

Oddijána 
Padmaszambhava, buddhista bölcsről úgy tartják, hogy a mai Csakdara városa melletti faluban született, amely a középkori India, Oddijána nevű köztársaság része volt. Padmaszambhava guru rinpocsének számít a tibeti buddhizmusban, aki bevezette a vadzsrajána buddhizmust Tibetbe. Oddijána valóságos földrajzi elhelyezkedése azonban vita tárgyát képezi.

Pandzsáb régió 
Népszerűnek számított a buddhizmus a Pandzsáb régióban, ahol buddhista kolostorok és sztúpák álltak Takszila területén, amelyek ma világörökségi helyszínek. Szintén gyakorolták a buddhizmust a Szindh régióban.

Az iszlám és a hinduizmus
Gandhára a 10. századig nagyrészt hindu és buddhista terület volt. Ekkor Mahmúd szultán elfoglalta a régiót és bevezette az iszlám vallást. Muzulmán családokat költöztettek be a területre és a hindu-buddhistákat elüldözték.

A Pandzsáb, Khjber Pakhtunkhva és Szindh régió buddhista lakossága 600 után fokozatosan felvették a hindu vallást, majd később az iszlámot.

Pakisztáni buddhista turizmus 
2013 márciusában egy 20 fős dél-koreai buddhista csoport látogatott el az Iszlámábádtól 170 km-re lévő Takht-e-Bahi kolostorhoz. A szerzetesek óva intették a szöuli jelentkezőket és az utazásuk lemondására biztatták őket biztonsági okokra hivatkozva. Végül pakisztáni biztonsági erők kíséretében a csoport meg tudta látogatni az okkersárga kövekből rakott, hegyoldalba épült kolostort. Az i. e. 1 évezredtől a 7. századig alakult itt ki egy jellegzetes indo-görög buddhista kultúra, amelyre a mahájána buddhizmus volt jellemző. Szintén innen indult útjára egy Marananta nevű szerzetes, aki Kínán át eljutott a koreai félszigetre is a 4. században. A hatóságok azóta turistacsomagokat értékesítenek a Kínából, Japánból, Szingapúrból és Dél-Koreából érkező látogatók részére. A turista utak célpontjai között szerepelnek a Takht-e-Bahi, Szvat, Pesavar és Takszila történelmi buddhista helyszínek.

Kapcsolódó szócikkek
Tridev Roy, Pakisztáni buddhista politikus és vezető
A buddhizmus története
Buddhizmus Afganisztánban
Pakisztán történelme
Buddhizmus országonként

Jegyzetek

További információk
 Régészet Gandhára területén — Buddhista helyszínek

Buddhizmus Pakisztánban
Pakisztán történelme
A buddhizmus Pakisztánban mintegyéves múltra tekint vissza a maujra uralkodó Asóka király idejétől számítva , akit a független India első miniszterelnöke Dzsaváharlál Nehru egyszer úgy nevezett , hogy “minden királynál vagy császárnál hatalmasabb.” A mai Pakisztán területén egykor olyan birodalmak léteztek , mint Baktria , az Indo-görög királyság , a Kusán Birodalom , a Maurja Birodalom , a Pandzsáb régió és az Indus-völgyi kultúrák . A takszilai Kumáralabdha ( kínai : 童受 ) buddhista tudós , olyan mesterekhez mérhető , mint Árjadéva , Asvagósa vagy Nágárdzsuna.ben a Nemzeti Adatbázis és Regisztrációs Hatóság ( NADRA ) kimutatta , hogy Pakisztán mai buddhista lakossága igen kis számú , mindösszefelnőtt állampolgár sorolja magát ehhez a valláshoz . Eszerint a buddhista lakosság aligha lehet pár ezernél több . Buddhizmus az ókorban Régiók Gandhára Gandhára vagy Gándhára ( szanszkrit : गन्धार , urdu : گندھارا ) ősi királyság volt Szvat- , Pesavar- , Ravalpindi- , Ghazni- , Kandahár- és Kabul folyó völgyeiben és a Potovar-fennsíkon , a mai modern Észak-Pakisztán és Északkelet-Afganisztán területein . Legfontosabb városai Purusapura ( mai Pesavar ) , szó szerint " emberek városa " ( a szanszkrit puruṣa , " ( legfőbb ) ember " és a pura , " város " szavakból ) és Taksasila ( mai Takszila ) . Gardez és Dzsalálábád szintén Gandhárához tartoztak . A Gandhárai királyság védikus kor ( i. e.körül ) óta létezett . Az ókorban kereskedelmi és kulturális találkozási pont volt India , Közép-Ázsia és a Közel-Kelet között . Az i . e. században az Akhaimenida birodalomhoz ( Óperzsa Birodalom ) tartozott , majd a században Nagy Sándor hódította meg . A hindu és a gréko-buddhista kultúra központjaként az és az század között élte fénykorát a kusán királyok idején . A buddhizmus innen terjedt tovább Közép-Ázsiába és a mai Afganisztán területére . Az i . e. századtól az i.sz . századig virágzott a gandhárai művészet , amely indiai buddhista és görög-római elemeket ötvözött . A gandhárai buddhista szövegek a ma ismert legrégibb buddhista kéziratok az század környékéről . Ezek a gandhárai nyelven írott művek a legrégibb baktriai és indiai szövegek is egyben . Az eredeti szövegeket európai és japán intézmények és magánszemélyek vásárolták meg , amelyeket jelenleg számos egyetem kutatói vizsgálnak . A gandhárai szövegek rendkívül rossz állapotban kerületek elő , de rekonstrukciójuk számos esetben bizonyult sikeresnek a meglévő , ismert páli és szanszkrit buddhista szövegek összevetésével . Más gandhárai buddhista szövegeket is találtak az elmúlt két évszázad során , ám ezek megsemmisültek vagy eltűntek . A szövegeket a Dharmaguptaka iskolának tulajdonította Richard Salomon , a kutatási terület egyik vezető tudósa . Oddijána Padmaszambhava , buddhista bölcsről úgy tartják , hogy a mai Csakdara városa melletti faluban született , amely a középkori India , Oddijána nevű köztársaság része volt . Padmaszambhava guru rinpocsének számít a tibeti buddhizmusban , aki bevezette a vadzsrajána buddhizmust Tibetbe . Oddijána valóságos földrajzi elhelyezkedése azonban vita tárgyát képezi . Pandzsáb régió Népszerűnek számított a buddhizmus a Pandzsáb régióban , ahol buddhista kolostorok és sztúpák álltak Takszila területén , amelyek ma világörökségi helyszínek . Szintén gyakorolták a buddhizmust a Szindh régióban . Az iszlám és a hinduizmus Gandhára a századig nagyrészt hindu és buddhista terület volt . Ekkor Mahmúd szultán elfoglalta a régiót és bevezette az iszlám vallást . Muzulmán családokat költöztettek be a területre és a hindu-buddhistákat elüldözték . A Pandzsáb , Khjber Pakhtunkhva és Szindh régió buddhista lakosságaután fokozatosan felvették a hindu vallást , majd később az iszlámot . Pakisztáni buddhista turizmus 2013 márciusában egyfős dél-koreai buddhista csoport látogatott el az Iszlámábádtólkm-re lévő Takht-e-Bahi kolostorhoz . A szerzetesek óva intették a szöuli jelentkezőket és az utazásuk lemondására biztatták őket biztonsági okokra hivatkozva . Végül pakisztáni biztonsági erők kíséretében a csoport meg tudta látogatni az okkersárga kövekből rakott , hegyoldalba épült kolostort . Az i. e.évezredtől a századig alakult itt ki egy jellegzetes indo-görög buddhista kultúra , amelyre a mahájána buddhizmus volt jellemző . Szintén innen indult útjára egy Marananta nevű szerzetes , aki Kínán át eljutott a koreai félszigetre is a században . A hatóságok azóta turistacsomagokat értékesítenek a Kínából , Japánból , Szingapúrból és Dél-Koreából érkező látogatók részére . A turista utak célpontjai között szerepelnek a Takht-e-Bahi , Szvat , Pesavar és Takszila történelmi buddhista helyszínek . Kapcsolódó szócikkek Tridev Roy , Pakisztáni buddhista politikus és vezető A buddhizmus története Buddhizmus Afganisztánban Pakisztán történelme Buddhizmus országonként Jegyzetek További információk Régészet Gandhára területén — Buddhista helyszínek Buddhizmus Pakisztánban Pakisztán történelme