Belügyminisztérium III/II. Csoportfőnökség
A Belügyminisztérium III/II. Csoportfőnökség a Magyar Népköztársaság politikai rendőrségének a külső elhárítással, azaz kémelhárítással foglalkozó része volt 1962 és 1990 között. Részét alkotta a Belügyminisztérium III. Főcsoportfőnökségének, a pártállam állambiztonsági szolgálatának.

Előzmények
Az Osztrák–Magyar Monarchia idején a Nyilvántartó Iroda volt az első modern hírszerző és kémelhárító szervezet, de ennek vezetése túlnyomórészt osztrák kézben volt és elsősorban osztrák érdekeket szolgált. A második világháború előtt a magyar kémelhárítás és a hírszerzés továbbra is egy szervezeten belül,  a Magyar Honvédség Vkf-2 Csfség keretében tevékenykedett.

1945 után a kémelhárítás feladatait a Honvédelmi Minisztérium Katonapolitikai Osztálya, majd a HM Katonapolitikai Főcsoportfőnöksége látta el. 1948 végétől 1950 februárjáig ez a szervezet a HM Katonai Elhárító Főcsoportfőnökségeként működött. Időközben az 1946 végén felállított Magyar Államrendőrség Államvédelmi Osztálya (ÁVO) is kapott hasonló feladatokat. Itt a II. alosztályhoz tartozott a külső polgári elhárítás, azaz az idegen államok megbízottai ellen a civil állambiztonsági szervek keretében folytatott védekező tevékenység. 1948-ban a szervezet a Belügyminisztérium Államvédelmi Hatósága (ÁVH) néven alakult újjá, és ezen belül a „B” ügyosztály feladatai közé tartozott a bel- és külföldi elhárítás, azaz a hazai „reakció” és a külföldi hírszerzők elleni tevékenység.

1949-től az Államvédelmi Hatóság a Belügyminisztériumtól önállóvá vált, ezentúl ennek az I. Főosztályának a feladata volt a belső reakció elhárítása és a kémelhárítás egyaránt, a II. Főosztály hatáskörébe tartozott a katonai elhárítás (a katonaságon belüli külföldi hírszerzés felderítése és elhárítása), amit elvettek a hadseregtől. 1953-tól, újabb szervezeti átalakulás következtében, az államvédelem szervei a Belügyminisztérium keretein belül működtek. 

Az 1956-os forradalom után, 1956. december 30-án, az 1956. évi 35. törvényerejű rendelet alapján alakult meg a BM II. (politikai nyomozó) Főosztálya. Ezen belül a kémelhárítás feladatkörét a 2. osztály látta el. 1962 augusztusában jött létre az új, egységes állambiztonsági szervezet, a Belügyminisztérium III. Főcsoportfőnökség formájában, amin belül a III/II. Csoportfőnökség foglalkozott a kémelhárítással a rendszerváltásig.

Szervezeti felépítése

Központi állomány:

III/II-1. osztály: elhárítás az USA és egyes latin-amerikai országok hírszerzésével szemben
III/II-2. osztály: elhárítás az NSZK és Ausztria hírszerzésével szemben
III/II-3. osztály: elhárítás a többi európai NATO-ország és semleges államok hírszerzésével szemben
III/II-4. osztály: elhárítás a közel- és távol-keleti országok hírszerzésével szemben, magyarországi ösztöndíjasok között
III/II-5. osztály: határon túli operatív intézkedések
III/II-6. osztály: hadiipar, közlekedés, hírközlés, hatóságok és minisztériumok preventív védelme
III/II-7. osztály: elhárítás a nemzetközi együttműködés területein
III/II-8. osztály: elhárítás az idegenforgalom területén és az amnesztiával hazatértek között
III/II-9. osztály: elemzés, értékelés, tájékoztatás
III/II-10. osztály: nemzetközi együttműködés, elhárítás harmadik országban
III/II-11. osztály: hírösszeköttetés, operatív nyilvántartás, ellátmány

Ezen kívül a kémelhárításnak valamennyi megyei és a budapesti rendőr-főkapitányságon volt saját területi szerve, osztálya.

Utódszervezete
A csoportfőnökség feladatai közül azokat, amelyek a demokratikus jogállamban is szükségesek maradtak, 1990-től a Nemzetbiztonsági Hivatal vette át. Ez utóbbi neve 2010-ben Alkotmányvédelmi Hivatalra változott.

Jegyzetek

Források 

 Cseh Gergő Bendegúz: A magyarországi állambiztonsági szervek intézménytörténeti vázlata, 1945–1990. Trezor 1. Történeti Hivatal, Bp., 1999. 73–90.

További információk
 Bálint László: Évtizedeim a titkosszolgálatnál. Egy magyar kémelhárító emlékiratai. Bp., 2012, Kárpátia Stúdió.

Kapcsolódó szócikkek
 III/I (hírszerzés) 
 III/III (belsőreakció-elhárítás)
 III/IV (katonai elhárítás)
 III/V (operatív technika)

Magyarország 20. századi történelme
Magyarország titkosszolgálatai
Kommunista titkosszolgálatok
A Belügyminisztérium III/II. Csoportfőnökség a Magyar Népköztársaság politikai rendőrségének a külső elhárítással , azaz kémelhárítással foglalkozó része voltésközött . Részét alkotta a Belügyminisztérium III. Főcsoportfőnökségének , a pártállam állambiztonsági szolgálatának . Előzmények Az Osztrák–Magyar Monarchia idején a Nyilvántartó Iroda volt az első modern hírszerző és kémelhárító szervezet , de ennek vezetése túlnyomórészt osztrák kézben volt és elsősorban osztrák érdekeket szolgált . A második világháború előtt a magyar kémelhárítás és a hírszerzés továbbra is egy szervezeten belül , a Magyar Honvédség Vkf-2 Csfség keretében tevékenykedett . 1945 után a kémelhárítás feladatait a Honvédelmi Minisztérium Katonapolitikai Osztálya , majd a HM Katonapolitikai Főcsoportfőnöksége látta el.végétőlfebruárjáig ez a szervezet a HM Katonai Elhárító Főcsoportfőnökségeként működött . Időközben azvégén felállított Magyar Államrendőrség Államvédelmi Osztálya ( ÁVO ) is kapott hasonló feladatokat . Itt a II. alosztályhoz tartozott a külső polgári elhárítás , azaz az idegen államok megbízottai ellen a civil állambiztonsági szervek keretében folytatott védekező tevékenység.ban a szervezet a Belügyminisztérium Államvédelmi Hatósága ( ÁVH ) néven alakult újjá , és ezen belül a „ B” ügyosztály feladatai közé tartozott a bel- és külföldi elhárítás , azaz a hazai „ reakció” és a külföldi hírszerzők elleni tevékenység . 1949-től az Államvédelmi Hatóság a Belügyminisztériumtól önállóvá vált , ezentúl ennek az I. Főosztályának a feladata volt a belső reakció elhárítása és a kémelhárítás egyaránt , a II. Főosztály hatáskörébe tartozott a katonai elhárítás ( a katonaságon belüli külföldi hírszerzés felderítése és elhárítása ) , amit elvettek a hadseregtől.tól , újabb szervezeti átalakulás következtében , az államvédelem szervei a Belügyminisztérium keretein belül működtek . Azos forradalom után , decemberán , az évi törvényerejű rendelet alapján alakult meg a BM II. ( politikai nyomozó ) Főosztálya . Ezen belül a kémelhárítás feladatkörét a osztály látta el.augusztus ában jött létre az új , egységes állambiztonsági szervezet , a Belügyminisztérium III. Főcsoportfőnökség formájában , amin belül a III/II. Csoportfőnökség foglalkozott a kémelhárítással a rendszerváltásig . Szervezeti felépítése Központi állomány : III/II-1. osztály : elhárítás az USA és egyes latin-amerikai országok hírszerzésével szemben III/II-2. osztály : elhárítás az NSZK és Ausztria hírszerzésével szemben III/II-3. osztály : elhárítás a többi európai NATO-ország és semleges államok hírszerzésével szemben III/II-4. osztály : elhárítás a közel- és távol-keleti országok hírszerzésével szemben , magyarországi ösztöndíjasok között III/II-5. osztály : határon túli operatív intézkedések III/II-6. osztály : hadiipar , közlekedés , hírközlés , hatóságok és minisztériumok preventív védelme III/II-7. osztály : elhárítás a nemzetközi együttműködés területein III/II-8. osztály : elhárítás az idegenforgalom területén és az amnesztiával hazatértek között III/II-9. osztály : elemzés , értékelés , tájékoztatás III/II-10. osztály : nemzetközi együttműködés , elhárítás harmadik országban III/II-11. osztály : hírösszeköttetés , operatív nyilvántartás , ellátmány Ezen kívül a kémelhárításnak valamennyi megyei és a budapesti rendőr-főkapitányságon volt saját területi szerve , osztálya . Utódszervezete A csoportfőnökség feladatai közül azokat , amelyek a demokratikus jogállamban is szükségesek maradtak,től a Nemzetbiztonsági Hivatal vette át . Ez utóbbi neveben Alkotmányvédelmi Hivatalra változott . Jegyzetek Források Cseh Gergő Bendegúz : A magyarországi állambiztonsági szervek intézménytörténeti vázlata, 1990. Trezor Történeti Hivatal, Bp.,90. További információk Bálint László : Évtizedeim a titkosszolgálatnál . Egy magyar kémelhárító emlékiratai . Bp. , Kárpátia Stúdió . Kapcsolódó szócikkek III/I ( hírszerzés ) III/III ( belsőreakció-elhárítás ) III/IV ( katonai elhárítás ) III/V ( operatív technika ) Magyarország századi történelme Magyarország titkosszolgálatai Kommunista titkosszolgálatok