Palanka (Gračac)
Palanka falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Gračachoz tartozik.

Fekvése
Zárától légvonalban 67, közúton 100 km-re keletre, községközpontjától légvonalban 25, közúton 36 km-re délkeletre, Lika déli részén, a Velebit-hegység szélén, a Zrmanja jobb partján fekszik. A településről jó kilátás nyílik a Velebit-, a Dinári- és a Plješivica-hegység közötti völgyre. A karsztos Dinári-hegységen tör át a Zrmanja-folyó. Palankától északra emelkedik a Poštak-hegy, mely alatt a folyó forrása található.

Története
Palanka és a Zrmanja völgyének felső része már a rómaiak idejében is ismert volt, mivel itt haladt át az egyik fontos hadiút a „via militare”. A népvándorlás idején a mai horvátok ősei telepedtek le ezen a vidéken. A falu története szorosan kapcsolódik az általuk emelt, a felette magasodó hegyen épített Zvonigrad várához. A vár a középkorban a Bihácsról az akkori horvát királyi székhely, Knin felé menő fontos kereskedelmi és hadiutat ellenőrizte. 1220 körül a Šubić nemzetséghez tartozó „Buysenus” likai gróf volt az ura. 1412-ben Nelipich Iváné, akinek Zsigmond magyar király engedélyezte, hogy váraival szabadon rendelkezzen. Ebben az oklevélben „castrum Zvonygrad” alakban szerepel. 1435-ben a várat lányának Katalinnak, Frangepán János felségének adományozta. Ezután a Kurjaković nemzetségé volt, utoljára 1509-ben Karlovich János volt a tulajdonosa. 1522-ben elfoglalta a török és csak 1685-ben szabadították fel a velencei hadak. 1699-ben még jelentősen átépítették és falai sokáig jó állapotban álltak, csak a 19. században kezdték meg bontásukat. A palankai római katolikus plébániát 1807-ben alapították, a katolikus templomot 1830-ban építették. A településnek 1857-ben 401, 1910-ben 199 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. 1942-ben szerb felkelők a horvátok házait és templomát felgyújtották. A horvát lakosság részben elmenekült, a helyben maradókat leöldösték. 1991-ben csaknem teljes lakossága szerb nemzetiségű volt. Lakói még ez évben csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz. A horvát hadsereg 1995 augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a települést. Szerb lakói elmenekültek.. A településnek 2011-ben 19 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei
A falu közelében a Velebit keleti lejtőjén találhatók Zvonigrad várának romjai. A vár egykor a Likából Knin felé vezető utat ellenőrizte. Első említése a 13. század elején történt, amikor birtokosa a Šubić nemzetséghez tartozó Bysenius likai gróf volt. A török 1522-ben foglalta el és csak 1685-ben szabadították fel a velencei hadak. 1826-ig falai aránylag jó állapotban voltak, ekkor azonban Brkich ispán egy malom építése céljából engedélyezte köveinek felhasználását. Ettől kezdve köveit fokozatosan elhordták. Még ma is megkülönböztethető azonban az egykori  lakótorony és egy újabban épített épület a régi palota helyén. A várat hosszan elnyúló falak övezték, melyeket úgy osztottak meg, hogy a vár kettős külső várat kapott.
A Kisboldogasszony tiszteletére szentelt római katolikus templomát 1830-ban építették. 1942-ben kifosztották és felgyújtották, évtizedekig csak a csupasz falai álltak. 1983-ban Pavlišić püspök és Pećo Butković plébános kezdeményezésére építették újjá. Egyhajós épület, sokszög záródású szentéllyel és a nyugati homlokzat elé épített harangtornnyal. A templomba a torony földszintjén kialakított előcsarnokon át lehet bejutni. A tornyot feljebb körablak és nagyméretű, félköríves ablakok tagolják. A tetején piramis alakú toronysisakban végződik.
A falu temetőjében található egykori nagybirtokosának a Šulentić családnak a síremléke. A sírt a II. világháború idején feltörték és kirabolták.
Kusac nevű településrészétől délre is található egy középkori várrom. Ezen a településen a népi építészet jellegzetes példái is láthatók.

Jegyzetek

További információk
 Gračac község hivatalos oldala 
 Gračac információs oldala 
 A Felsőkárolyvárosi pravoszláv püspökség honlapja 
 A Gospić-zenggi római katolikus püspökség honlapja 
 Gjuro Szabo: Középkori várak Horvátországban és Szlavóniában Zágráb, 1920. 

Zára megye települései
Palanka falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Gračachoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalban közútonkm-re keletre , községközpontjától légvonalban közútonkm-re délkeletre , Lika déli részén , a Velebit-hegység szélén , a Zrmanja jobb partján fekszik . A településről jó kilátás nyílik a Velebit- , a Dinári- és a Plješivica-hegység közötti völgyre . A karsztos Dinári-hegységen tör át a Zrmanja-folyó . Palankától északra emelkedik a Poštak-hegy , mely alatt a folyó forrása található . Története Palanka és a Zrmanja völgyének felső része már a rómaiak idejében is ismert volt , mivel itt haladt át az egyik fontos hadiút a „ via militare” . A népvándorlás idején a mai horvátok ősei telepedtek le ezen a vidéken . A falu története szorosan kapcsolódik az általuk emelt , a felette magasodó hegyen épített Zvonigrad várához . A vár a középkorban a Bihácsról az akkori horvát királyi székhely , Knin felé menő fontos kereskedelmi és hadiutat ellenőrizte.körül a Šubić nemzetséghez tartozó „ Buysenus” likai gróf volt az ura.ben Nelipich Iváné , akinek Zsigmond magyar király engedélyezte , hogy váraival szabadon rendelkezzen . Ebben az oklevélben „ castrum Zvonygrad” alakban szerepel.ben a várat lányának Katalinnak , Frangepán János felségének adományozta . Ezután a Kurjaković nemzetségé volt , utoljáraben Karlovich János volt a tulajdonosa.ben elfoglalta a török és csakben szabadították fel a velencei hadak.ben még jelentősen átépítették és falai sokáig jó állapotban álltak , csak a században kezdték meg bontásukat . A palankai római katolikus plébániátben alapították , a katolikus templomotban építették . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett.ben szerb felkelők a horvátok házait és templomát felgyújtották . A horvát lakosság részben elmenekült , a helyben maradókat leöldösték.ben csaknem teljes lakossága szerb nemzetiségű volt . Lakói még ez évben csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz . A horvát hadseregaugusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a települést . Szerb lakói elmenekültek . . A településnekbenlakosa volt . Lakosság Nevezetességei A falu közelében a Velebit keleti lejtőjén találhatók Zvonigrad várának romjai . A vár egykor a Likából Knin felé vezető utat ellenőrizte . Első említése a század elején történt , amikor birtokosa a Šubić nemzetséghez tartozó Bysenius likai gróf volt . A törökben foglalta el és csakben szabadították fel a velencei hadak.ig falai aránylag jó állapotban voltak , ekkor azonban Brkich ispán egy malom építése céljából engedélyezte köveinek felhasználását . Ettől kezdve köveit fokozatosan elhordták . Még ma is megkülönböztethető azonban az egykori lakótorony és egy újabban épített épület a régi palota helyén . A várat hosszan elnyúló falak övezték , melyeket úgy osztottak meg , hogy a vár kettős külső várat kapott . A Kisboldogasszony tiszteletére szentelt római katolikus templomátban építették.ben kifosztották és felgyújtották , évtizedekig csak a csupasz falai álltak.ban Pavlišić püspök és Pećo Butković plébános kezdeményezésére építették újjá . Egyhajós épület , sokszög záródású szentéllyel és a nyugati homlokzat elé épített harangtornnyal . A templomba a torony földszintjén kialakított előcsarnokon át lehet bejutni . A tornyot feljebb körablak és nagyméretű , félköríves ablakok tagolják . A tetején piramis alakú toronysisakban végződik . A falu temetőjében található egykori nagybirtokosának a Šulentić családnak a síremléke . A sírt a II. világháború idején feltörték és kirabolták . Kusac nevű településrészétől délre is található egy középkori várrom . Ezen a településen a népi építészet jellegzetes példái is láthatók . Jegyzetek További információk Gračac község hivatalos oldala Gračac információs oldala A Felsőkárolyvárosi pravoszláv püspökség honlapja A Gospić-zenggi római katolikus püspökség honlapja Gjuro Szabo : Középkori várak Horvátországban és Szlavóniában Zágráb , Zára megye települései