Pierre Bérégovoy
Pierre Bérégovoy (Déville-lès-Rouen, 1925. december 23. – Nevers, 1993. május 1.) francia politikus, az Ötödik Francia Köztársaság 13. miniszterelnöke.

Pályafutása 
Apja Ukrajnából vándorolt be Franciaországba. Bérégovoy szakmunkás bizonyítványt szerzett esztergálásból és műszaki rajzból. Később önerőből képezte magát, munka mellett jogász diplomát szerzett. Először esztergályosként dolgozott, majd a SNCF alkalmazottja lett. Csatlakozott a francia ellenálláshoz. Franciaország felszabadulását követően tagja lett a Második Internacionálé francia szekciójának (SFIO) és a Munkások Szakszervezetének. Az SFIO-ban ellenezte a gyarmati háborúkat.

1949-ben Henri Queuille miniszterelnöksége idején a szakszervezetekkel folytatott párbeszéd felelőse a közmunkaügyi és közlekedési miniszter kabinetjében. 1960-ban alapító tagja a PSU-nek (Parti socialiste unifié). A pártban ismerte meg Pierre Mendès France-t, akinek közeli munkatársa lett. 1969-ben csatlakozott a Szocialista Párthoz. 1981-ben, amikor François Mitterrand lett a köztársasági elnök, Bérégovoy-t az elnöki hivatal első titkárává nevezték ki. Támogatta a heti munkaidő 40-ről 39 órára csökkentését változatlan fizetés mellett. 1982 és 1984 között a szociális ügyek és a nemzeti szolidaritás minisztere Pierre Mauroy kormányában. 1983-ban ő is azok közé tartozott, akik azt tanácsolták Mitterrand elnöknek, hogy lépjen ki Franciaország az Európai monetáris rendszerből. 1983-ban Nevers polgármesterévé választották. A Fabius-kormányban a nemzetgazdaságért, pénzügyekért és költségvetésért felelős miniszter (1984–86), 1986-ban Nièvre megye nemzetgyűlési képviselője. 1988-ban Mitterrand elnökválasztási kampányának vezetője. Michel Rocard kormányában államminiszter, a nemzetgazdaságért, pénzügyekért és költségvetésért felelős miniszter (1988–1991), posztját a Cresson-kormányban is megtartotta.

Édith Cresson miniszterelnök távozása után Mitterrand választása Bérégovoy-ra esett, mert szerény körülményekből küzdötte fel magát, és mert támogatta költségvetési szigort. Kormányfői kinevezése már többször is felmerült a múltban (1983, 1984, 1988 és 1991).
Bérégovoy a munkanélküliség csökkentését és a korrupció elleni harcot tűzte ki célul. A nehéz gazdasági helyzetben azonban 1993-ban 3 millióra nőtt a munkanélküliek száma. Intézkedések születtek, hogy átláthatóbbak legyenek a cégek által a politikai pártoknak juttatott pénzadományok.

1993 februárjában nyilvánosságra került, hogy 1986-ban 1 millió frank kamatmentes kölcsönt kapott párizsi lakásvásárlásra Roger-Patrice Pelat üzletembertől, Mitterrand közeli barátjától. Az üzletembert bennfentes kereskedelem gazdasági bűncselekménnyel vádolták 1989 februárjában. Bár közjegyző bevonásával került Beregovoy birtokába a pénz, nem sikerült meggyőző módon védekeznie. Azt állította, hogy a kölcsön felét értéktárgyakban, a fennmaradó részt 500 000 frankra kiállított csekkel fizette vissza. A vizsgálat során nem találták ennek nyomát Pelet számlakivonatain. Rendkívül mélyen megsebezte Bérégovoy-t, hogy kételkedtek becsületességében. 1993. május 1-jén öngyilkos lett. Eric Raynau újságíró, aki személyesen is ismerte a volt miniszterelnököt, az állította 2008-ban megjelent könyvében, hogy Bérégovoy-t meggyilkolták.

Források

További információk

Kapcsolódó szócikk
Franciaország miniszterelnökeinek listája

Franciaország miniszterelnökei
Franciaországi politikusok
Franciaországi polgármesterek
Öngyilkos politikusok
1925-ben született személyek
1998-ban elhunyt személyek
Pierre Bérégovoy ( Déville-lès-Rouen , december – Nevers , május ) francia politikus , az Ötödik Francia Köztársaság miniszterelnöke . Pályafutása Apja Ukrajnából vándorolt be Franciaországba . Bérégovoy szakmunkás bizonyítványt szerzett esztergálásból és műszaki rajzból . Később önerőből képezte magát , munka mellett jogász diplomát szerzett . Először esztergályosként dolgozott , majd a SNCF alkalmazottja lett . Csatlakozott a francia ellenálláshoz . Franciaország felszabadulását követően tagja lett a Második Internacionálé francia szekciójának ( SFIO ) és a Munkások Szakszervezetének . Az SFIO-ban ellenezte a gyarmati háborúkat . 1949-ben Henri Queuille miniszterelnöksége idején a szakszervezetekkel folytatott párbeszéd felelőse a közmunkaügyi és közlekedési miniszter kabinetjében.ban alapító tagja a PSU-nek ( Parti socialiste unifié ) . A pártban ismerte meg Pierre Mendès France-t , akinek közeli munkatársa lett.ben csatlakozott a Szocialista Párthoz.ben , amikor François Mitterrand lett a köztársasági elnök , Bérégovoy-t az elnöki hivatal első titkárává nevezték ki . Támogatta a heti munkaidőrőlórára csökkentését változatlan fizetés mellett.ésközött a szociális ügyek és a nemzeti szolidaritás minisztere Pierre Mauroy kormányában.ban ő is azok közé tartozott , akik azt tanácsolták Mitterrand elnöknek , hogy lépjen ki Franciaország az Európai monetáris rendszerből.ban Nevers polgármesterévé választották . A Fabius-kormányban a nemzetgazdaságért , pénzügyekért és költségvetésért felelős miniszter86) , ban Nièvre megye nemzetgyűlési képviselője. ban Mitterrand elnökválasztási kampányának vezetője . Michel Rocard kormányában államminiszter , a nemzetgazdaságért , pénzügyekért és költségvetésért felelős miniszter1991 ) , posztját a Cresson-kormányban is megtartotta . Édith Cresson miniszterelnök távozása után Mitterrand választása Bérégovoy-ra esett , mert szerény körülményekből küzdötte fel magát , és mert támogatta költségvetési szigort . Kormányfői kinevezése már többször is felmerült a múltbanés Bérégovoy a munkanélküliség csökkentését és a korrupció elleni harcot tűzte ki célul . A nehéz gazdasági helyzetben azonbanbanmillióra nőtt a munkanélküliek száma . Intézkedések születtek , hogy átláthatóbbak legyenek a cégek által a politikai pártoknak juttatott pénzadományok . 1993 februárjában nyilvánosságra került , hogybanmillió frank kamatmentes kölcsönt kapott párizsi lakásvásárlásra Roger-Patrice Pelat üzletembertől , Mitterrand közeli barátjától . Az üzletembert bennfentes kereskedelem gazdasági bűncselekménnyel vádoltákfebruárjában . Bár közjegyző bevonásával került Beregovoy birtokába a pénz , nem sikerült meggyőző módon védekeznie . Azt állította , hogy a kölcsön felét értéktárgyakban , a fennmaradó részt000 frankra kiállított csekkel fizette vissza . A vizsgálat során nem találták ennek nyomát Pelet számlakivonatain . Rendkívül mélyen megsebezte Bérégovoy-t , hogy kételkedtek becsületességében. májusjén öngyilkos lett . Eric Raynau újságíró , aki személyesen is ismerte a volt miniszterelnököt , az állítottaban megjelent könyvében , hogy Bérégovoy-t meggyilkolták . Források További információk Kapcsolódó szócikk Franciaország miniszterelnökeinek listája Franciaország miniszterelnökei Franciaországi politikusok Franciaországi polgármesterek Öngyilkos politikusok 1925-ben született személyek 1998-ban elhunyt személyek