Počitelj (Gospić)
Počitelj falu Horvátországban Lika-Zengg megyében. Közigazgatásilag Gospićhoz tartozik.

Fekvése 
Gospićtól légvonalban 12 km-re, közúton 20 km-re délkeletre a Likai karsztmező nyugati szélén, a Gospićot Gračaccal összekötő 50-es számú főúttól 5 km-re délnyugatra fekszik. A falu Velebit alatti része bővelkedik nagy vízhozamú forrásokban, melyek közül a legjelentősebbek a Bungrovac, a Kipilo, a Muratovača, az Odušivo vrelo, a Studeno vrelo, a Suvaja, a Krivajica, a Mliništa, a Točak, a Crno vrelo, a Bijelo vrelo és mások. Ezek közül több sohasem szárad ki. A legérdekesebb közülük a Kipilo, amely nyáron alig csörgedezik, de az év többi szakában akkora a vízhozama, hogy teljesen kitölti a medrét.

Története 
A falutól délnyugatra, Vuksani településrész felett emelkedő magaslaton romok láthatók, Počitelj (más néven Vuksan) középkori várának romjai. Počitelj vára a középkori Lika egyik legjelentősebb helye volt. Ismert, hogy IV. Béla magyar király 1263-ban itt tanácskozott a Mogorović nembeli Petar Tolimirović likai ispánnal. Ekkor említik először „Pochitel” alakban. A név a latin „citattella” (fellegvár) horvátosodott változatából (čitelj) származhat, melyhez az alatt jelentésű „pod” elöljárószó járult. A király a Lika megye végében lévő korábbi megyeszékhelyet, szerette volna a megye közepére áttenni. Ennek érdekében a megye északnyugati részén lévő birtokait elcserélte Tolimirović itteni birtokaira, majd a Vuksani feletti 741 méter magas Gradina hegyen várat kezdett építeni. A vár a 13. század végére épült fel. Alatta fejlődött ki egy nagyobb előváros, ahol kereskedők és kézművesek éltek, míg a várjobbágyok és szolgálónépek a közeli falvakban épített házakban laktak. Ez akkoriban teljesen szokványos volt. Počiteljtől délkeletre feküdt Kukljić ahol a Mogorović család leszármazottai laktak, erődített udvarházuk a Lika partján állt. Počitelj vára 1332-ben Gjuro Vlatković tulajdona, majd 1345-ben Ivan Nelipić cetini grófé, 1371-ben pedig Bellanti Péter buskai és počitelji grófé. A horvát főurak Mária magyar királynő elleni lázadása idején a vár ura Palizsnai János vránai perjel volt. 1387-ben a királynő hű, magyar főurakat is ebben a várban tartották fogságban. Végül Zsigmond király híve, Frangepán V. János gróf ostrom alá fogta a várat, majd kiéheztetéssel kikényszerítette átadását. Ezután 1393-ban az itteni fogságból kiszabadult korbáviai Kurjákovics grófok szerezték meg a várat és megtartották egészen 1527-ig, amikor török kézre került. 1449-ben jelentős vásárhelyként említik. 1577-ben megemlítik, hogy várában török őrség van. A török kiűzése (1689) után pravoszláv vallású vlachokkal telepítették be, akik 1725-ben felépítették a Legszentebb Istenanya Mennybevétele tiszteletére szentelt templomukat. 1857-ben 1340, 1910-ben 1548 lakosa volt. A trianoni békeszerződés előtt Lika-Korbava vármegye Gospići járásához tartozott. Ezt követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. 1991-ben lakosainak 96 százaléka szerb nemzetiségű volt. 1993. szeptember 9. és 17. között a horvátok „Medački džep” (Medaki zseb) fedőnevű ellencsapásakor teljesen lerombolták, lakossága elmenekült. A falunak 2011-ben mindössze 4 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
A Vuksani nevű településrész feletti 741 méter magas hegyen találhatók Počitelj (más néven Vuksan) középkori várának romjai. A vár szerkezete Ivan Devčić horvát történész és publicista 20. század eleji leírásából ismert. Eszerint a vár legjelentősebb objektum a hegy csúcsán elhelyezkedő lakótorony volt, melyet fal övezett feltehetően egy kaputoronnyal. A lakótorony a legnagyobb méretű volt az akkori Horvátország és Szlavónia területén. Másik jelentős épülete a szintén fallal övezett várpalota volt. A vár területét egy szakadék vágta ketté, amelyen át híd ívelhetett át. A 20. század elején még a nagyobbik épület nyílászáróinak maradványai felismerhetők voltak. Az építmény falai belülről már elpusztultak, de kívülről még 8 m magasan álltak. Az épület közelében mintegy 4 méternyi távolságra, Devčić egy ciszternát is látott. A nagy épület mellett egy kisebb építmény maradványai is látszódtak. A védőfal a kisebb épülettől húzódott nyugati irányba a nagyobb épületig. A falak itt egy udvart határoltak. A harmadik épület maradványai az északi fal előtt voltak. A Devčić által közölt adatokat, a közelmúlt háborús cselekményei miatt, nem lehetett ellenőrizni, mivel a vár környéke alá van aknázva, így megközelítése életveszélyes.
Innen származik az az 1393-ban kelt okirat, amely a legrégibb glagolita gyorsírást tartalmazza.
A Legszentebb Istenanya Mennybevétele tiszteletére szentelt szerb pravoszláv temploma 1725-ben épült. 1949-ben Vízkereszt idején lebontották. Pakókiájához Sitnik, Njegovani és Ljubojevići tartoznak.
A történeti források a falutól délkeletre egy Szent János tiszteletére szentelt templomot és ferences kolostort említenek. A templom és a kolostor a Velebit északi oldalán egy hegyen állt. Ezt a helyet azóta is Sveti Ivan na Gorinak nevezik. A nép emlékezetében zarándokhelyként őrződött meg, ahova minden évben összegyűlnek a likai horvátok. A közeli forrásnak a néphit csodatevő erőt tulajdonít, mellyel a szemet megmosva a vakok visszanyerik látásukat. Ismert, hogy ezen a helyen a likai horvátok a likai szerbekkel is találkoztak, akik egykor szintén elzarándokoltak ide.

További információk 
 Gospić város hivatalos oldala 
 Gospić turisztikai irodájának honlapja 
 Lika kronológiája 
 A likai térség várai 
 Gjuro Szabo: Középkori várak Horvátországban és Szlavóniában 
 Pocsitelj, Vukszán várának története 
 Krešimir Matijević: Naseljenje Like 
 A felsőkárolyvárosi pravoszláv eparchátus honlapja

Irodalom 
Ivan Devčić: Bartak-grad i Počitelj-grad; Prosvjeta, 1907.

Jegyzetek

Lika-Zengg megye települései
Počitelj falu Horvátországban Lika-Zengg megyében . Közigazgatásilag Gospićhoz tartozik . Fekvése Gospićtól légvonalbankm-re , közútonkm-re délkeletre a Likai karsztmező nyugati szélén , a Gospićot Gračaccal összekötőes számú főúttólkm-re délnyugatra fekszik . A falu Velebit alatti része bővelkedik nagy vízhozamú forrásokban , melyek közül a legjelentősebbek a Bungrovac , a Kipilo , a Muratovača , az Odušivo vrelo , a Studeno vrelo , a Suvaja , a Krivajica , a Mliništa , a Točak , a Crno vrelo , a Bijelo vrelo és mások . Ezek közül több sohasem szárad ki . A legérdekesebb közülük a Kipilo , amely nyáron alig csörgedezik , de az év többi szakában akkora a vízhozama , hogy teljesen kitölti a medrét . Története A falutól délnyugatra , Vuksani településrész felett emelkedő magaslaton romok láthatók , Počitelj ( más néven Vuksan ) középkori várának romjai . Počitelj vára a középkori Lika egyik legjelentősebb helye volt . Ismert , hogy IV . Béla magyar királyban itt tanácskozott a Mogorović nembeli Petar Tolimirović likai ispánnal . Ekkor említik először „ Pochitel” alakban . A név a latin „ citattella” ( fellegvár ) horvátosodott változatából ( čitelj ) származhat , melyhez az alatt jelentésű „ pod” elöljárószó járult . A király a Lika megye végében lévő korábbi megyeszékhelyet , szerette volna a megye közepére áttenni . Ennek érdekében a megye északnyugati részén lévő birtokait elcserélte Tolimirović itteni birtokaira , majd a Vuksani felettiméter magas Gradina hegyen várat kezdett építeni . A vár a század végére épült fel . Alatta fejlődött ki egy nagyobb előváros , ahol kereskedők és kézművesek éltek , míg a várjobbágyok és szolgálónépek a közeli falvakban épített házakban laktak . Ez akkoriban teljesen szokványos volt . Počiteljtől délkeletre feküdt Kukljić ahol a Mogorović család leszármazottai laktak , erődített udvarházuk a Lika partján állt . Počitelj váraben Gjuro Vlatković tulajdona , majdben Ivan Nelipić cetini grófé, ben pedig Bellanti Péter buskai és počitelji grófé . A horvát főurak Mária magyar királynő elleni lázadása idején a vár ura Palizsnai János vránai perjel volt.ben a királynő hű , magyar főurakat is ebben a várban tartották fogságban . Végül Zsigmond király híve , Frangepán V . János gróf ostrom alá fogta a várat , majd kiéheztetéssel kikényszerítette átadását . Ezutánban az itteni fogságból kiszabadult korbáviai Kurjákovics grófok szerezték meg a várat és megtartották egészenig , amikor török kézre került.ben jelentős vásárhelyként említik.ben megemlítik , hogy várában török őrség van . A török kiűzéseután pravoszláv vallású vlachokkal telepítették be , akikben felépítették a Legszentebb Istenanya Mennybevétele tiszteletére szentelt templomukat.benbenlakosa volt . A trianoni békeszerződés előtt Lika-Korbava vármegye Gospići járásához tartozott . Ezt követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett.ben lakosainakszázaléka szerb nemzetiségű volt. szeptember és között a horvátok „ Medački džep” ( Medaki zseb ) fedőnevű ellencsapásakor teljesen lerombolták , lakossága elmenekült . A falunakben mindösszelakosa volt . Lakosság Nevezetességei A Vuksani nevű településrész felettiméter magas hegyen találhatók Počitelj ( más néven Vuksan ) középkori várának romjai . A vár szerkezete Ivan Devčić horvát történész és publicista század eleji leírásából ismert . Eszerint a vár legjelentősebb objektum a hegy csúcsán elhelyezkedő lakótorony volt , melyet fal övezett feltehetően egy kaputoronnyal . A lakótorony a legnagyobb méretű volt az akkori Horvátország és Szlavónia területén . Másik jelentős épülete a szintén fallal övezett várpalota volt . A vár területét egy szakadék vágta ketté , amelyen át híd ívelhetett át . A század elején még a nagyobbik épület nyílászáróinak maradványai felismerhetők voltak . Az építmény falai belülről már elpusztultak , de kívülről mégm magasan álltak . Az épület közelében mintegyméternyi távolságra , Devčić egy ciszternát is látott . A nagy épület mellett egy kisebb építmény maradványai is látszódtak . A védőfal a kisebb épülettől húzódott nyugati irányba a nagyobb épületig . A falak itt egy udvart határoltak . A harmadik épület maradványai az északi fal előtt voltak . A Devčić által közölt adatokat , a közelmúlt háborús cselekményei miatt , nem lehetett ellenőrizni , mivel a vár környéke alá van aknázva , így megközelítése életveszélyes . Innen származik az azban kelt okirat , amely a legrégibb glagolita gyorsírást tartalmazza . A Legszentebb Istenanya Mennybevétele tiszteletére szentelt szerb pravoszláv templomaben épült.ben Vízkereszt idején lebontották . Pakókiájához Sitnik , Njegovani és Ljubojevići tartoznak . A történeti források a falutól délkeletre egy Szent János tiszteletére szentelt templomot és ferences kolostort említenek . A templom és a kolostor a Velebit északi oldalán egy hegyen állt . Ezt a helyet azóta is Sveti Ivan na Gorinak nevezik . A nép emlékezetében zarándokhelyként őrződött meg , ahova minden évben összegyűlnek a likai horvátok . A közeli forrásnak a néphit csodatevő erőt tulajdonít , mellyel a szemet megmosva a vakok visszanyerik látásukat . Ismert , hogy ezen a helyen a likai horvátok a likai szerbekkel is találkoztak , akik egykor szintén elzarándokoltak ide . További információk Gospić város hivatalos oldala Gospić turisztikai irodájának honlapja Lika kronológiája A likai térség várai Gjuro Szabo : Középkori várak Horvátországban és Szlavóniában Pocsitelj , Vukszán várának története Krešimir Matijević : Naseljenje Like A felsőkárolyvárosi pravoszláv eparchátus honlapja Irodalom Ivan Devčić: Bartak-grad i Počitelj-grad ; Prosvjeta , Jegyzetek Lika-Zengg megye települései