Kazeinenyv
A kazeinenyv kazeinből készült ragasztó. A glutinenyvhez hasonlóan állati eredetű, de attól eltérően hidegen használható, a nedvességet jobban tűrő ragasztóanyag. A faiparban a szintetikus faragasztók elterjedéséig széles körben használták, festékek kötőanyagaként elsősorban a festészetben (pl. szekkó) alkalmazzák.

Előállítása, használata 
A kazein foszfortartalmú fehérje, amely a tej fehérjéinek többségét alkotja, ahol szuszpenzióként van jelen. A tejből savval vagy biológiai savanyítással lehet a kazeint kicsapatni. 1 kg száraz kazein előállításához 60–70 l tejre van szükség.

A kazeinenyvet házilag sovány tehéntúróból a legegyszerűbb előállítani. A túrót ülepített, „zsíros” oltott mésszel elegyítik 5:1 arányban, amiből állandó, erőteljes keverés során lassan üvegesedő, mézszerű, nyúlós, ragadós anyag keletkezik. Ezt utána szükség esetén vízzel hígítják.

A kazeinenyv a kereskedelemben száraz por alakjában is kapható, amelyet hideg vízben kell feloldani. E célra zománcozott vagy faedényt használnak. Először az enyvpor tömegének háromnegyedét kitevő mennyiségű vizet adnak hozzá, majd folyamatos keverés mellett az oldathoz apránként még több vizet adagolnak. A keverést és a vízadagolást néhány perces szünetekkel addig folytatják, amíg a kazeinszemcsék teljesen fel nem oldódnak. Ekkor az oldat víztartalma az enyvpor tömegének 1,2–1,8-szorosa. Ezután a ragasztót negyed órán át pihentetik, és további fél órán belül fel kell használni. A beszáradt kazeinenyvet már nem lehet vízzel újrahígítani.

Tulajdonságai 
A kazeinenyv ragasztószilárdsága 5 N/mm², nem éri el a glutinenyvét, viszont a nedves környezetnek jobban ellenáll. A faiparban színfurnér ragasztására nem használják, mert savas kémhatása miatt elszíneződést okozhat.

Jegyzetek

Források 
 Szász Tibor (1986). Famunkák szakszerűen. Budapest: Műszaki Könyvkiadó. .
 A képzőművészet iskolája, szerk. Molnár C. Pál, fejezet: Molnár C. Pál, Képzőművészeti alap, 

Ragasztók
A kazeinenyv kazeinből készült ragasztó . A glutinenyvhez hasonlóan állati eredetű , de attól eltérően hidegen használható , a nedvességet jobban tűrő ragasztóanyag . A faiparban a szintetikus faragasztók elterjedéséig széles körben használták , festékek kötőanyagaként elsősorban a festészetben ( pl. szekkó ) alkalmazzák . Előállítása , használata A kazein foszfortartalmú fehérje , amely a tej fehérjéinek többségét alkotja , ahol szuszpenzióként van jelen . A tejből savval vagy biológiai savanyítással lehet a kazeint kicsapatni.kg száraz kazein előállításához70 l tejre van szükség . A kazeinenyvet házilag sovány tehéntúróból a legegyszerűbb előállítani . A túrót ülepített , „ zsíros” oltott mésszel elegyítik1 arányban , amiből állandó , erőteljes keverés során lassan üvegesedő , mézszerű , nyúlós , ragadós anyag keletkezik . Ezt utána szükség esetén vízzel hígítják . A kazeinenyv a kereskedelemben száraz por alakjában is kapható , amelyet hideg vízben kell feloldani . E célra zománcozott vagy faedényt használnak . Először az enyvpor tömegének háromnegyedét kitevő mennyiségű vizet adnak hozzá , majd folyamatos keverés mellett az oldathoz apránként még több vizet adagolnak . A keverést és a vízadagolást néhány perces szünetekkel addig folytatják , amíg a kazeinszemcsék teljesen fel nem oldódnak . Ekkor az oldat víztartalma az enyvpor tömegének2–1,8-szorosa . Ezután a ragasztót negyed órán át pihentetik , és további fél órán belül fel kell használni . A beszáradt kazeinenyvet már nem lehet vízzel újrahígítani . Tulajdonságai A kazeinenyv ragasztószilárdságaN/mm² , nem éri el a glutinenyvét , viszont a nedves környezetnek jobban ellenáll . A faiparban színfurnér ragasztására nem használják , mert savas kémhatása miatt elszíneződést okozhat . Jegyzetek Források Szász Tibor Famunkák szakszerűen . Budapest : Műszaki Könyvkiadó. \ . A képzőművészet iskolája , szerk . Molnár C. Pál , fejezet : Molnár C. Pál , Képzőművészeti alap , Ragasztók