Jacques Monod
Jacques Lucien Monod (Párizs, 1910. február 9. – Cannes, 1976. május 31.) francia mikrobiológus, genetikus. 1965-ben François Jacobbal és André Lwoff-fal közösen elnyerte az orvostudományi Nobel-díjat „az enzim- és vírustermelés genetikai szabályozásának felfedezéséért”.

Ifjúsága
Apja Lucien Monod arcképfestő, anyja az amerikai Milwaukee-ből származó Charlotte Todd volt. 1917-ben a család Dél-Franciaországba, Cannes-ba költözött és Jacques itt nőtt fel. Gyerekkorában vitorlázott, sziklát mászott, fosszíliákat keresett, macskákat boncolt és megtanult csellón játszani. 16 éves korára elhatározta, hogy biológus lesz.

Miután elvégezte a Lycée de Cannes-t, 1928-tól a párizsi Sorbonne-on tanult biológiát, ahol olyan tanárai voltak, mint a mikrobiológus André Lwoff vagy a genetikus Boris Ephrussi. 1931-ben BSc fokozatot szerzett és elkezdte doktori tanulmányait.

1936-ban Ephrussi magával vitte Amerikába a California Institute of Technology-ba, ahol a génkutatás akkori fellegvára volt. Ephrussi későbbi könyvében úgy írt, hogy Monod csak szégyent hozott rá, mert ellógta a tanulmányait és a tudomány helyett inkább a zenével foglalkozott; helyi milliomosoknak adott koncerteket. Monod egy évvel később visszatért Franciaországba, hogy befejezze doktori disszertációját. André Lwoff tanácsára bakteriológiai témát választott, a baktériumok laboratóriumi tenyésztéséről és 1941-ben megkapta PhD fokozatát.

Időközben kitört a második világháború és Franciaország nagy része német megszállás alá került. Jacques Monod csatlakozott az ellenállási mozgalomhoz, ahol hamarosan fontos szerephez jutott. A szövetségesek partraszállása előtt megszervezte az ejtőernyővel ledobott fegyverek szétosztását, vasúti robbantásokban és a német levélforgalom átvizsgálásában vett részt. Tevékenységéért a háború után tiszteletbeli őrnaggyá avatták és megkapta a katonai Becsületrendet, a Croix de Guerre-t és az amerikai Bronzcsillagot.

Tudományos munkássága
A háború után Monod visszatért a Pasteur Intézetbe és a tudományos munkához. Folytatta bakteriológiai kutatásait, elsősorban az Escherichia coli cukor-metabolizmusának szabályozása érdekelte. A baktériumok sokféle szénhidrátot képesek feldolgozni, de az ezekhez szükséges enzimeket nem termelik, csak ha szükség van rájuk, vagyis az adott cukor megtalálható a környezetben. 1958-ban kezdte el közös munkáját a szintén a Pasteur Intézetben dolgozó François Jacobbal, aki a baktériumokat megfertőző vírusok génjeinek ki- és bekapcsolódását tanulmányozta. A két kutató felfedezte, hogy létezik egy fehérje, amely a laktóz feldolgozásához szükséges enzimek génjeit egészen addig blokkolja, amíg a laktóz nem áll a sejt rendelkezésére. Ők voltak az elsők, akik génregulátor fehérjét tudtak kimutatni. Ezenfelül közreműködtek annak felismerésében, hogy a cukrokat feldolgozó enzimek nagyobb egységekbe, operonokba szerveződnek.

Monod 1945-től laboratóriumvezető, 1954-től a sejtes biokémia részleg igazgatója volt, 1959-ben pedig a Sorbonne anyagcserekémiai professzora lett. 1967-ben kinevezték a Collège de France professzorává, 1971-ben pedig a Pasteur Intézet igazgatójává.

Nézetei
Földalatti tevékenysége során ismerkedett meg Albert Camus-vel, a híres filozófussal és íróval, akivel életre szóló barátságot kötött. Monod a háború idején kacérkodott a marxista nézetekkel, de 1948-ban Camus kérésére egy cikkben élesen kikelt a liszenkóizmus ellen és "teljességgel abszurdnak" nevezte azt. Később, 1960-ban kémtörténetbe illő módon (láthatatlan tintával írt üzenetekkel kommunikálva, ládában kicsempészve az országból) segített két magyar biológus, Ullmann Ágnes és Erdős Tamás nyugatra szöktetésében.

1970-ben megjelentette nagy feltűnést kiváltó tudományfilozófiai könyvét, a Camus hatását is tükröző "Véletlen és szükségszerűség"-et (Le Hasard et la Nécessité). Ebben az evolúcióelmélet és a molekuláris biológia filozófiai következményeit tárgyalja és a következő konklúziókra jut: 
az ember létrejötte a véletlen műve, nem pedig valamilyen előzetes tervé
azok a hitrendszerek, amelyek az utóbbit állítják, többé nem tarthatóak
ennélfogva a hagyományos hitek erkölcseinek és értékrendszerének nincs alapja és tűrhetetlen ellentmondásokat generálnak a modern társadalmakban 
az embereknek maguknak kell eldönteniük hogyan élnek és tevékenykednek. Az ember képességeinek kibontakoztatására a tudást, kreativitást és szabadságot értékelő társadalom alkalmas leginkább

Díjai

Jacques Monod, François Jacob és André Lwoff 1965-ben orvostudományi Nobel-díjban részesült a gének szabályozására vonatkozó felfedezéseikért. Katonai kitüntetésein kívül a következő elismerésekben részesült: a Francia Tudományos Akadémia Montyon-díja (1955), Louis Rapkine-érem (1958), Akadémiai Pálma-rend (1961), Charles-Léopold Mayer-díj (1962), Becsületrend (polgári, 1963)

Családja
Jacques Monod 1938-ban vette feleségül Odette Bruhl régészt és orientalistát. 1939-ben születtek ikerfiaik, Olivier és Philippe. Előbbi geológusi, a másik fizikusi pályát választott.

Jacques Monod 1976. május 31-én halt meg Cannes-ban, leukémia következtében.

Források
Jacques Monod – Biographical NobelPrize.org
Jacques Monod Notable Names Database
Jacques Lucien Monod (1910-1976) DNA from the Beginning
Camus and Monod, Courage and Genius Spiked online
Ne mozdulj és ne mondj semmit! – Ullmann Ágnes története a Cinken  Cink.hu
Jacques Monod, Nobel Biologist, Dies; Thought Existence Is Based on Chance The New York Times June 1, 1976

Francia Nobel-díjasok
Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok
1910-ben született személyek
1976-ban elhunyt személyek
Biokémikusok
Mikrobiológusok
Genetikusok
Francia tudósok
Francia egyetemi, főiskolai oktatók
Jacques Lucien Monod ( Párizs , február – Cannes , május ) francia mikrobiológus , genetikus.ben François Jacobbal és André Lwoff-fal közösen elnyerte az orvostudományi Nobel-díjat „ az enzim- és vírustermelés genetikai szabályozásának felfedezéséért” . Ifjúsága Apja Lucien Monod arcképfestő , anyja az amerikai Milwaukee-ből származó Charlotte Todd volt.ben a család Dél-Franciaországba , Cannes-ba költözött és Jacques itt nőtt fel . Gyerekkorában vitorlázott , sziklát mászott , fosszíliákat keresett , macskákat boncolt és megtanult csellón játszani.éves korára elhatározta , hogy biológus lesz . Miután elvégezte a Lycée de Cannes-t,tól a párizsi Sorbonne-on tanult biológiát , ahol olyan tanárai voltak , mint a mikrobiológus André Lwoff vagy a genetikus Boris Ephrussi.ben BSc fokozatot szerzett és elkezdte doktori tanulmányait . 1936-ban Ephrussi magával vitte Amerikába a California Institute of Technology-ba , ahol a génkutatás akkori fellegvára volt . Ephrussi későbbi könyvében úgy írt , hogy Monod csak szégyent hozott rá , mert ellógta a tanulmányait és a tudomány helyett inkább a zenével foglalkozott ; helyi milliomosoknak adott koncerteket . Monod egy évvel később visszatért Franciaországba , hogy befejezze doktori disszertációját . André Lwoff tanácsára bakteriológiai témát választott , a baktériumok laboratóriumi tenyésztéséről ésben megkapta PhD fokozatát . Időközben kitört a második világháború és Franciaország nagy része német megszállás alá került . Jacques Monod csatlakozott az ellenállási mozgalomhoz , ahol hamarosan fontos szerephez jutott . A szövetségesek partraszállása előtt megszervezte az ejtőernyővel ledobott fegyverek szétosztását , vasúti robbantásokban és a német levélforgalom átvizsgálásában vett részt . Tevékenységéért a háború után tiszteletbeli őrnaggyá avatták és megkapta a katonai Becsületrendet , a Croix de Guerre-t és az amerikai Bronzcsillagot . Tudományos munkássága A háború után Monod visszatért a Pasteur Intézetbe és a tudományos munkához . Folytatta bakteriológiai kutatásait , elsősorban az Escherichia coli cukor-metabolizmusának szabályozása érdekelte . A baktériumok sokféle szénhidrátot képesek feldolgozni , de az ezekhez szükséges enzimeket nem termelik , csak ha szükség van rájuk , vagyis az adott cukor megtalálható a környezetben.ban kezdte el közös munkáját a szintén a Pasteur Intézetben dolgozó François Jacobbal , aki a baktériumokat megfertőző vírusok génjeinek ki- és bekapcsolódását tanulmányozta . A két kutató felfedezte , hogy létezik egy fehérje , amely a laktóz feldolgozásához szükséges enzimek génjeit egészen addig blokkolja , amíg a laktóz nem áll a sejt rendelkezésére . Ők voltak az elsők , akik génregulátor fehérjét tudtak kimutatni . Ezenfelül közreműködtek annak felismerésében , hogy a cukrokat feldolgozó enzimek nagyobb egységekbe , operonokba szerveződnek . Monodtől laboratóriumvezető, től a sejtes biokémia részleg igazgatója volt, ben pedig a Sorbonne anyagcserekémiai professzora lett.ben kinevezték a Collège de France professzorává, ben pedig a Pasteur Intézet igazgatójává . Nézetei Földalatti tevékenysége során ismerkedett meg Albert Camus-vel , a híres filozófussal és íróval , akivel életre szóló barátságot kötött . Monod a háború idején kacérkodott a marxista nézetekkel , deban Camus kérésére egy cikkben élesen kikelt a liszenkóizmus ellen és " teljességgel abszurdnak " nevezte azt . Később, ban kémtörténetbe illő módon ( láthatatlan tintával írt üzenetekkel kommunikálva , ládában kicsempészve az országból ) segített két magyar biológus , Ullmann Ágnes és Erdős Tamás nyugatra szöktetésében . 1970-ben megjelentette nagy feltűnést kiváltó tudományfilozófiai könyvét , a Camus hatását is tükröző " Véletlen és szükségszerűség"-et ( Le Hasard et la Nécessité ) . Ebben az evolúcióelmélet és a molekuláris biológia filozófiai következményeit tárgyalja és a következő konklúziókra jut : az ember létrejötte a véletlen műve , nem pedig valamilyen előzetes tervé azok a hitrendszerek , amelyek az utóbbit állítják , többé nem tarthatóak ennélfogva a hagyományos hitek erkölcseinek és értékrendszerének nincs alapja és tűrhetetlen ellentmondásokat generálnak a modern társadalmakban az embereknek maguknak kell eldönteniük hogyan élnek és tevékenykednek . Az ember képességeinek kibontakoztatására a tudást , kreativitást és szabadságot értékelő társadalom alkalmas leginkább Díjai Jacques Monod , François Jacob és André Lwoffben orvostudományi Nobel-díjban részesült a gének szabályozására vonatkozó felfedezéseikért . Katonai kitüntetésein kívül a következő elismerésekben részesült : a Francia Tudományos Akadémia Montyon-díja Louis Rapkine-érem Akadémiai Pálma-rend Charles-Léopold Mayer-díj Becsületrend ( polgári , Családja Jacques Monodban vette feleségül Odette Bruhl régészt és orientalistát.ben születtek ikerfiaik , Olivier és Philippe . Előbbi geológusi , a másik fizikusi pályát választott . Jacques Monod májusén halt meg Cannes-ban , leukémia következtében . Források Jacques Monod – Biographical NobelPrize.org Jacques Monod Notable Names Database Jacques Lucien MonodDNA from the Beginning Camus and Monod , Courage and Genius Spiked online Ne mozdulj és ne mondj semmit ! – Ullmann Ágnes története a Cinken Cink.hu Jacques Monod , Nobel Biologist , Dies ; Thought Existence Is Based on Chance The New York Times June Francia Nobel-díjasok Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok 1910-ben született személyek 1976-ban elhunyt személyek Biokémikusok Mikrobiológusok Genetikusok Francia tudósok Francia egyetemi , főiskolai oktatók