Sárgás habszegfű
A sárgás habszegfű (Silene flavescens) a szegfűfélék (Caryophyllaceae) családjába tartozó faj. Magyarországon ritkasága és veszélyeztetettsége folytán fokozottan védett.

Elterjedése 
Jellemzően a Balkán-félszigeten fordul elő, balkáni flóraelem. Magyarországon jelenleg csak a budapesti Gellért-hegy dolomitszikláin, sziklarepedéseiben ismert néhány példánya, de a 19. században állítólag romos budai házfalakon is megjelent. A Gellért-hegyi előforduláshoz legközelebb Herkulesfürdő környékén található meg.

Leírása 
Nem feltűnő, 15–25 cm magas, karcsú termetű évelő növény cérnavékony szárral, mely a tövénél elfásodik (félcserje). A lágy szár alsó részét a rövid pelyhek selymes tapintásúvá, felső részét a mirigyszőrök kissé ragadóssá teszik. A levelek közül a tőlevelek keskenyek, lándzsás lapát alakúak, levélrózsát alkotnak. A szárlevelek még a tőleveleknél is rövidebbek, szálas-lándzsás alakúak. Egy száron többnyire 1-2, ritkán 3 virág fejlődik, melyek a Gellért-hegyen júniusban, esetenként júliusban nyílnak. Virágainak hengeres alakú, legfeljebb 15 mm hosszú, ritkásan szőrös, zöldes erű csészéjét összeforrt csészelevelek alkotják. A sziromlevelek sárgás színűek, lemezük mintegy a feléig két hasábra tagolódik, az alsó része tagolatlan. A virágok rövid életűek, szürkületben és éjszaka nyílnak (napközben csak akkor, amikor borult az ég), valamint jellemzője az is, hogy a szirmok meleg időben perceken belül összepöndörödnek. A termőkből közel 8 mm hosszú toktermések fejlődnek.

A többi magyarországi habszegfűfajtól könnyen megkülönböztethető, hiszen kisebb termetű azoknál, virágszirmainak színe pedig sárgás, szemben a többi faj fehér, rózsaszín vagy zöldes sziromszíneivel.

Élőhelye 
Hegyvidéki területeken sziklagyepekben, ezen belül pedig mészkő- és dolomitsziklagyepekben él, mivel mészkedvelő növényfaj.

Jegyzetek

Források 
  253. o.
 
 

Növényfajok
Szegfűfélék
Magyarországon fokozottan védett növények
A sárgás habszegfű ( Silene flavescens ) a szegfűfélék ( Caryophyllaceae ) családjába tartozó faj. Magyarországon ritkasága és veszélyeztetettsége folytán fokozottan védett . Elterjedése Jellemzően a Balkán-félszigeten fordul elő , balkáni flóraelem . Magyarországon jelenleg csak a budapesti Gellért-hegy dolomitszikláin , sziklarepedéseiben ismert néhány példánya , de a században állítólag romos budai házfalakon is megjelent . A Gellért-hegyi előforduláshoz legközelebb Herkulesfürdő környékén található meg . Leírása Nem feltűnő,25 cm magas , karcsú termetű évelő növény cérnavékony szárral , mely a tövénél elfásodik ( félcserje ) . A lágy szár alsó részét a rövid pelyhek selymes tapintásúvá , felső részét a mirigyszőrök kissé ragadóssá teszik . A levelek közül a tőlevelek keskenyek , lándzsás lapát alakúak , levélrózsát alkotnak . A szárlevelek még a tőleveleknél is rövidebbek , szálas-lándzsás alakúak . Egy száron többnyire ritkánvirág fejlődik , melyek a Gellért-hegyen júniusban , esetenként júliusban nyílnak . Virágainak hengeres alakú , legfeljebbmm hosszú , ritkásan szőrös , zöldes erű csészéjét összeforrt csészelevelek alkotják . A sziromlevelek sárgás színűek , lemezük mintegy a feléig két hasábra tagolódik , az alsó része tagolatlan . A virágok rövid életűek , szürkületben és éjszaka nyílnak ( napközben csak akkor , amikor borult az ég ) , valamint jellemzője az is , hogy a szirmok meleg időben perceken belül összepöndörödnek . A termőkből közelmm hosszú toktermések fejlődnek . A többi magyarországi habszegfűfajtól könnyen megkülönböztethető , hiszen kisebb termetű azoknál , virágszirmainak színe pedig sárgás , szemben a többi faj fehér , rózsaszín vagy zöldes sziromszíneivel . Élőhelye Hegyvidéki területeken sziklagyepekben , ezen belül pedig mészkő- és dolomitsziklagyepekben él , mivel mészkedvelő növényfaj. Jegyzetek Források o . Növényfajok Szegfűfélék Magyarországon fokozottan védett növények