Horváth János (orvos)
Horváth János (Kecskemét, 1818. november – Kecskemét, 1887. május 1.) orvosdoktor. Horváth János ügyész és Horváth Ádám jogász édesapja.

Élete

Középiskoláit szülővárosában végezte; orvosi tanulmányait a pesti egyetemen hallgatta és 1844-ben orvosdoktori oklevelet nyert. Ezután ismereteinek gyarapítása végett külföldre ment; huzamosabb ideig volt Bécsben a közkórházban; megfordult Párizsban, ahol az orvosi és egészségügyi viszonyokat tanulmányozta; végül Brüsszelben és Drezdában nyert tapasztalataival visszatért szülővárosába, ahol 40 évig mint gyakorló orvos működött. Az 1848-49.; 1855., 1866., és 1873. évek nehéz időszakok voltak az orvosi praxisa számára. A három utóbbi évben Kecskeméten kolerajárvány pusztított, ennek elfojtásában lelkiismeretes munkát végzett. Részt vett a közéletben is, naponta kétszer tartott nyílt rendelő órát tartott, melynek során, díjfizetés nélkül látta el a szegényebb betegeket. Támogatta a református főiskolát, a Takarékpénztár megalapításában is részt vett, majd az intézménynek huzamosabb ideig igazgatósági tagja is volt. Több évig töltötte be a kaszinó elnöki tisztét.

Munkája 

 Az öröklött kórokrul. Pest, 1844 (Orvosdoktori értekezés; latin címe: De morbis haereditariis) Online

Szerkesztette a Kecskeméti Lapokat 1880. január 4-től 1885. december 25-ig (Dékány Ráfaellel és Tassy Pállal).

Források

  On-line elérés
 Kecskeméti életrajzi lexikon

További információk

 Dörnyei Sándor: Régi magyar orvosdoktori értekezések 1772-1849. I. köt. Bp., Borda Antikvárium, 1998.; II. köt. 2002.

Magyar orvosok
Kecskemétiek
1818-ban született személyek
1887-ben elhunyt személyek
Horváth János ( Kecskemét , november – Kecskemét , május ) orvosdoktor . Horváth János ügyész és Horváth Ádám jogász édesapja . Élete Középiskoláit szülővárosában végezte ; orvosi tanulmányait a pesti egyetemen hallgatta ésben orvosdoktori oklevelet nyert . Ezután ismereteinek gyarapítása végett külföldre ment ; huzamosabb ideig volt Bécsben a közkórházban ; megfordult Párizsban , ahol az orvosi és egészségügyi viszonyokat tanulmányozta ; végül Brüsszelben és Drezdában nyert tapasztalataival visszatért szülővárosába , aholévig mint gyakorló orvos működött . Az ; , , és évek nehéz időszakok voltak az orvosi praxisa számára . A három utóbbi évben Kecskeméten kolerajárvány pusztított , ennek elfojtásában lelkiismeretes munkát végzett . Részt vett a közéletben is , naponta kétszer tartott nyílt rendelő órát tartott , melynek során , díjfizetés nélkül látta el a szegényebb betegeket . Támogatta a református főiskolát , a Takarékpénztár megalapításában is részt vett , majd az intézménynek huzamosabb ideig igazgatósági tagja is volt . Több évig töltötte be a kaszinó elnöki tisztét . Munkája Az öröklött kórokrul . Pest ,( Orvosdoktori értekezés ; latin címe : De morbis haereditariis ) Online Szerkesztette a Kecskeméti Lapokat januártől decemberig ( Dékány Ráfaellel és Tassy Pállal ) . Források On-line elérés Kecskeméti életrajzi lexikon További információk Dörnyei Sándor : Régi magyar orvosdoktori értekezések I. köt . Bp. , Borda Antikvárium , ; II. köt . Magyar orvosok Kecskemétiek 1818-ban született személyek 1887-ben elhunyt személyek