Északi halálkígyó
Az északi halálkígyó (Acanthophis praelongus) a pikkelyes hüllők (Squamata) rendjébe sorolt mérgessiklófélék családjának egyik faja.

Előfordulása 

Amint ezt neve is jelzik, főleg Észak-Ausztráliában él — továbbá Új-Guineában.

Megjelenése 

Körülbelül 50 cm hosszú, vaskos testű kígyó. Szürke, barna vagy vörös pikkelyei ormósak. Vékony, érdes farokvége sárga vagy fehér. Feje rövid, háromszögletű, arcorra meredeken lejt, a szeme fölött felálló pikkelyek jellegzetes kinézetűvé teszik.

Életmódja, élőhelye 

Egyaránt előfordul a nedves és száraz erdőkben, sőt a félsivatagokban is. Közép-Ausztrália sivatagaiban a sivatagi halálkígyó (Acanthophis pyrrhus), Dél-Ausztráliában a déli halálkígyó váltja fel.

A konvergens evolúció eredményeként Ausztráliában a halálkígyók lakják be azokat az ökológiai fülkéket, amelyeket az Óvilágban a viperafélék (Viperidae). A két taxon nem közeli rokon, de megjelenésük és életmódjuk meglepően hasonló.
Meglehetősen gyors; sebessége rövid távon elérheti az 50 km/h-t is.

Mérge 

Az emberre csak végszükség esetén támad, de  erős, idegbénító mérge az egyik legveszélyesebb a szigetkontinensen. Először a szívet támadja, majd az idegeket roncsolja; szélsőséges esetben halálos is lehet.

Táplálkozása 

Kedvenc eledelei a kisebb rágcsálók, gyíkok és békák. Megöli a mérges békákat is, ám azokat nem fogyasztja el közvetlenül, hanem kivárja, hogy azok mérge lebomoljon. Jellemzően lesből támad; rejtőzését a szürke álcázószín segíti.

Előfordul, hogy befészkeli magát egy-egy házba, és kiirtja a környéken a patkányokat.

Zsákmányszerzésének sajátos módja, hogy a feje közelébe teszi keskeny, testétől elütő színű farokvégét. Ha lehetséges zsákmány közeledik, farkát csábítóan rázogatja, hogy felkeltse a kiszemelt préda érdeklődését.

Szaporodása 

Elevenszülő, egyszerre 20 ivadéka lehet.

Jegyzetek

Források 

 Mattinson: Chris Mattinson:  Kígyók. Budapest, Panemex-Grafo Kiadó, 2002.  118. oldal.

További információk 

Common Death Adder, Australian Reptile Park

Kapcsolódó cikkek 

Déli halálkígyó

Acanthophis
Hüllőfajok
Ausztrália hüllői

Új-Guinea állatvilága
Az északi halálkígyó ( Acanthophis praelongus ) a pikkelyes hüllők ( Squamata ) rendjébe sorolt mérgessiklófélék családjának egyik faja . Előfordulása Amint ezt neve is jelzik , főleg Észak-Ausztráliában él — továbbá Új-Guineában . Megjelenése Körülbelülcm hosszú , vaskos testű kígyó . Szürke , barna vagy vörös pikkelyei ormósak . Vékony , érdes farokvége sárga vagy fehér . Feje rövid , háromszögletű , arcorra meredeken lejt , a szeme fölött felálló pikkelyek jellegzetes kinézetűvé teszik . Életmódja , élőhelye Egyaránt előfordul a nedves és száraz erdőkben , sőt a félsivatagokban is . Közép-Ausztrália sivatagaiban a sivatagi halálkígyó ( Acanthophis pyrrhus ) , Dél-Ausztráliában a déli halálkígyó váltja fel . A konvergens evolúció eredményeként Ausztráliában a halálkígyók lakják be azokat az ökológiai fülkéket , amelyeket az Óvilágban a viperafélék ( Viperidae ) . A két taxon nem közeli rokon , de megjelenésük és életmódjuk meglepően hasonló . Meglehetősen gyors ; sebessége rövid távon elérheti azkm / h-t is . Mérge Az emberre csak végszükség esetén támad , de erős , idegbénító mérge az egyik legveszélyesebb a szigetkontinensen . Először a szívet támadja , majd az idegeket roncsolja ; szélsőséges esetben halálos is lehet . Táplálkozása Kedvenc eledelei a kisebb rágcsálók , gyíkok és békák . Megöli a mérges békákat is , ám azokat nem fogyasztja el közvetlenül , hanem kivárja , hogy azok mérge lebomoljon . Jellemzően lesből támad ; rejtőzését a szürke álcázószín segíti . Előfordul , hogy befészkeli magát egy-egy házba , és kiirtja a környéken a patkányokat . Zsákmányszerzésének sajátos módja , hogy a feje közelébe teszi keskeny , testétől elütő színű farokvégét . Ha lehetséges zsákmány közeledik , farkát csábítóan rázogatja , hogy felkeltse a kiszemelt préda érdeklődését . Szaporodása Elevenszülő , egyszerreivadéka lehet . Jegyzetek Források Mattinson : Chris Mattinson : Kígyók . Budapest , Panemex-Grafo Kiadó , oldal . További információk Common Death Adder , Australian Reptile Park Kapcsolódó cikkek Déli halálkígyó Acanthophis Hüllőfajok Ausztrália hüllői Új-Guinea állatvilága