Vonalkás földibagoly
A vonalkás földibagoly (Euxoa vitta) a rovarok (Insecta) osztályának a lepkék (Lepidoptera) rendjéhez, ezen belül a bagolylepkefélék (Noctuidae)  családjához és a Noctuinae alcsalád Euxoa rovarneméhez tartozó bagolylepkefaj.

Megjelenése 
Az imágók más bagolylepkékhez hasonlóan molyhos testűek, hátsó szárnypárjuk egyszínű, elülső szárnyaikon íves vonalkákból, sötétebb és világosabb foltokból álló, viszonylag kevéssé kontrasztos rajzolat látható.

Előfordulása 
Magyarországon a Dunántúli-középhegység (főként a Keszthelyi-fennsík, a Vértes, a Budai-hegység és a Pilis) nyílt dolomitsziklagyepeinek jellemző lepkefaja, valószínűleg jégkorszaki reliktum faj. Helyenként gyakori  Ausztriában is, a belső-alpin száraz területek sziklagyepein és törmeléklejtőin.

Életmódja 
A kifejlett imágók a nyár végén, ősz elején, többnyire augusztus végétől október elején rajzanak; ahol élőhelyük védett és nincs kitéve jelentős zavarásnak, ott rajzás idején jelentős egyedszámban is mutatkozhatnak. A hernyók polifágok, elsősorban fűfélék gyökerein táplálkoznak.

Védelme, veszélyeztetettsége 
Hazánkban elsősorban a populációinak elszigeteltsége folytán minősül veszélyeztetettnek. Legfőbb veszélyeztető tényezője - a dolomitsziklagyepek más reliktumfajaihoz hasonlóan - a kopárfásítás. Magyarországon védett, természetvédelmi értéke 50.000 forint.

Jegyzetek

Források 
 Vörös könyv. Akadémiai Kiadó, Budapest, 1989.

Bagolylepkefélék
Rovarfajok
A vonalkás földibagoly ( Euxoa vitta ) a rovarok ( Insecta ) osztályának a lepkék ( Lepidoptera ) rendjéhez , ezen belül a bagolylepkefélék ( Noctuidae ) családjához és a Noctuinae alcsalád Euxoa rovarneméhez tartozó bagolylepkefaj. Megjelenése Az imágók más bagolylepkékhez hasonlóan molyhos testűek , hátsó szárnypárjuk egyszínű , elülső szárnyaikon íves vonalkákból , sötétebb és világosabb foltokból álló , viszonylag kevéssé kontrasztos rajzolat látható . Előfordulása Magyarországon a Dunántúli-középhegység ( főként a Keszthelyi-fennsík , a Vértes , a Budai-hegység és a Pilis ) nyílt dolomitsziklagyepeinek jellemző lepkefaja , valószínűleg jégkorszaki reliktum faj. Helyenként gyakori Ausztriában is , a belső-alpin száraz területek sziklagyepein és törmeléklejtőin . Életmódja A kifejlett imágók a nyár végén , ősz elején , többnyire augusztus végétől október elején rajzanak ; ahol élőhelyük védett és nincs kitéve jelentős zavarásnak , ott rajzás idején jelentős egyedszámban is mutatkozhatnak . A hernyók polifágok , elsősorban fűfélék gyökerein táplálkoznak . Védelme , veszélyeztetettsége Hazánkban elsősorban a populációinak elszigeteltsége folytán minősül veszélyeztetettnek . Legfőbb veszélyeztető tényezője - a dolomitsziklagyepek más reliktumfajaihoz hasonlóan - a kopárfásítás . Magyarországon védett , természetvédelmi értéke000 forint . Jegyzetek Források Vörös könyv . Akadémiai Kiadó, Budapest , Bagolylepkefélék Rovarfajok