Promina (Horvátország)
Promina község Horvátországban Šibenik-Knin megyében.

Fekvése 
Knintől 13 km-re délnyugatra, Dalmácia északi-középső részén, a Promina-hegység nyugati lejtőitől a Krka folyó középső folyásáig terjedő területen fekszik. Északkeletről Knin, délről Drniš község határolja. A község területe nagy részben magában foglalja a Krka Nemzeti Park területét. A község központja Oklaj.

A község települései
Közigazgatásilag Bobodol, Bogatić, Čitluk, Lukar, Ljubotić, Matase, Mratovo, Oklaj, Puljane, Razvođe és Suknovci települések tartoznak hozzá.

Története 
A község területén a  legrégibb emberi maradványok Mratovón kerültek elő és az újkőkor idejére datálódnak. A legősibb itt élt ismert nép az illírek egyik törzse a liburnok voltak. A község maga is a liburnok Promoni nevű váráról kapta a nevét, melyet egy másik illír törzstől a dalmátoktól foglaltak el délebbre tolva ezzel a két nép közötti határvonalat. A rómaiak i. e. 34-ben foglalták el ezt a területet, melynek központja Burnum katonai tábora lett. A horvátok ősei a 7. században vándoroltak be erre a vidékre, az ebből a korból származó leletek Lukar határából kerültek elő. A 10. században horvát nemesi családok éltek itt, melyek közül a legjelentősebb a Bogetićről származó Svačić Péter, az utolsó horvát király családja volt. A nemesi birtokokon több várat is építettek, ilyenek voltak Nečven, Rog, Kamičak, Čučevo és Bogočin várai. A község templomát a 10. században említik először, melyhez a Promina-hegység alatt elterülő, viszony nagy kiterjedésű terület tartozott. E területen ma található legősibb templom a mratovói a 14. századból származik. A község területén található Kamičak várában született korának egyik legbefolyásosabb politikusa és egyházi személyisége Fráter György pálos szerzetes, később nagyváradi püspök, bíboros, esztergomi érsek, erdélyi vajda. Szintén a község területén született a török elleni harcok jeles személyisége Mislenovich Márk, aki 1506-1507-ben horvát–dalmát és szlavón bán volt. A pálosok a 14. században telepedtek meg a Krka szigetén Visovacon, ahol templomot és kolostort építettek. 1445-ben Boszniából ferences atyák érkeztek a szigetre és ők is felépítették templomukat és kolostorukat. A kolostorban számos helyi neves személyiséget temettek el, emellett rendkívül gazdag a könyvtára is több régi könyvritkasággal. Itt őrzik a török elleni harcokban 1648-ban elesett Vuk Mandušićnak a szablyáját. A török 1522-ben szállta meg ezt a területet, melynek korábbi lakossága nagyrészt nyugatra menekült. A törökök Oklajon felépítették Bandalović tornyát, ahol őrséget helyeztek el, hogy innét ellenőrizze a környék útjait. Ugyancsak török őrség volt Lukaron Šušelj várában a velencei, morlák és uszkók támadások feltartóztatására. A megmaradt lakosságot a török mellett a pusztító járványok is tizedelték. A község területe a moreai háború során 1688-ban szabadult fel a török uralom alól. Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot osztrák csapatok szállták meg. 1809-ben a Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A községnek 1857-ben 4240, 1910-ben 5620 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. Az 1970-es években nagy számú lakosság vándorolt ki a jobb megélhetés reményében. A délszláv háború idején 1991-ben szerb felkelők és a JNA csapatai szállták meg és a Krajinai Szerb Köztársasághoz csatolták. Ezt követően mintegy kétezer horvát lakos menekült el, az itt maradtak közül 36-an estek az agresszió áldozatául. A térség öt katolikus temploma megsemmisült. A horvát hadsereg 1995 augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a települést. Szerb lakói nagyrészt elmenekültek. A községnek 2011-ben 1136 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
A község területének fő természeti látványossága a Krka-folyó szurdokvölgye, melynek partja helyenként kétszáz méterrel magasodik a folyó fölé. Leglátványosabb vízesései a Bilušića buk, a Brljan- (vagy Ćorić ) vizesés, a Manojlovac-vízesés (60 méteres magasságával a legnagyobb a Krkán), a Rošnjak- (vagy Sandovjel) vízesés és a Miljacka-vízesés, valamint a Brljan-tó.
A prominai plébánia Mihály arkangyal tiszteletére szentelt plébániatemploma Oklajon található. 1784-ben építették, harangtornya 1794-98 között épült. 1880-ban félköríves apszissal bővítették. Több alkalommal megújították. A délszláv háború idején a szerbek lerombolták. Újjáépítése 1996-ban fejeződött be. A templom körül temető található.
A lukari Kisboldogasszony templomot 1797-ben építették a régi plébániatemplom alapjain. Harangtornya 1934 és 1937 között épült. A délszláv háború idején a szerbek lerombolták, harangjait elvitték. Újjáépítése 1996-ban fejeződött be. A templom körül kőfallal körülvett temető található.
A mratovói Szent Márton templomot már 1412-ben említik. Az eredeti templomból fennmaradt a sekrestye és a gazdagon díszített harangtorony a két haranggal. 1841-ben új, ötszög alaprajzú templomot építettek mellé. A délszláv háború idején a szerbek felgyújtották. Újjáépítése 2002-2003-ban történt. A templom körül régi temető található.
A razvođei Mindenszentek templom valószínűleg egy régi temetőkápolna alapjaira épült. A délszláv háború idején a szerbek felgyújtották, 1996-ban építették újjá. 
A matasei Szentlélek templom 1975-ben épült D. Perinić tervei szerint. A délszláv háború idején a szerbek lerombolták, 2003-ban építették újjá.
A plébániaház melletti Szent Rókus kápolna 1860-ban épült a régi kápolna alapjain, melyből csak a harangtorony maradt meg. A délszláv háború idején a szerbek felgyújtották, a háború után építették újjá.
A razvođei Szent Nedeljica pravoszláv templom.

Jegyzetek

További információk 
 Promina község hivatalos oldala 
 Knin turisztikai irodájának honlapja 
 A spliti ferences rendtartomány honlapja 
 A dalmáciai pravoszláv püspökség honlapja 
 Blog a prominai települések életéről

Fordítás 

Šibenik-Knin megye települései
Promina község Horvátországban Šibenik-Knin megyében . Fekvése Knintőlkm-re délnyugatra , Dalmácia északi-középső részén , a Promina-hegység nyugati lejtőitől a Krka folyó középső folyásáig terjedő területen fekszik . Északkeletről Knin , délről Drniš község határolja . A község területe nagy részben magában foglalja a Krka Nemzeti Park területét . A község központja Oklaj . A község települései Közigazgatásilag Bobodol , Bogatić , Čitluk , Lukar , Ljubotić , Matase , Mratovo , Oklaj , Puljane , Razvođe és Suknovci települések tartoznak hozzá . Története A község területén a legrégibb emberi maradványok Mratovón kerültek elő és az újkőkor idejére datálódnak . A legősibb itt élt ismert nép az illírek egyik törzse a liburnok voltak . A község maga is a liburnok Promoni nevű váráról kapta a nevét , melyet egy másik illír törzstől a dalmátoktól foglaltak el délebbre tolva ezzel a két nép közötti határvonalat . A rómaiak i. e.ben foglalták el ezt a területet , melynek központja Burnum katonai tábora lett . A horvátok ősei a században vándoroltak be erre a vidékre , az ebből a korból származó leletek Lukar határából kerültek elő . A században horvát nemesi családok éltek itt , melyek közül a legjelentősebb a Bogetićről származó Svačić Péter , az utolsó horvát király családja volt . A nemesi birtokokon több várat is építettek , ilyenek voltak Nečven , Rog , Kamičak , Čučevo és Bogočin várai . A község templomát a században említik először , melyhez a Promina-hegység alatt elterülő , viszony nagy kiterjedésű terület tartozott . E területen ma található legősibb templom a mratovói a századból származik . A község területén található Kamičak várában született korának egyik legbefolyásosabb politikusa és egyházi személyisége Fráter György pálos szerzetes , később nagyváradi püspök , bíboros , esztergomi érsek , erdélyi vajda . Szintén a község területén született a török elleni harcok jeles személyisége Mislenovich Márk , akiben horvát–dalmát és szlavón bán volt . A pálosok a században telepedtek meg a Krka szigetén Visovacon , ahol templomot és kolostort építettek.ben Boszniából ferences atyák érkeztek a szigetre és ők is felépítették templomukat és kolostorukat . A kolostorban számos helyi neves személyiséget temettek el , emellett rendkívül gazdag a könyvtára is több régi könyvritkasággal . Itt őrzik a török elleni harcokbanban elesett Vuk Mandušićnak a szablyáját . A törökben szállta meg ezt a területet , melynek korábbi lakossága nagyrészt nyugatra menekült . A törökök Oklajon felépítették Bandalović tornyát , ahol őrséget helyeztek el , hogy innét ellenőrizze a környék útjait . Ugyancsak török őrség volt Lukaron Šušelj várában a velencei , morlák és uszkók támadások feltartóztatására . A megmaradt lakosságot a török mellett a pusztító járványok is tizedelték . A község területe a moreai háború soránban szabadult fel a török uralom alól . Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot osztrák csapatok szállták meg.ben a Francia Császárság Illír Tartományának része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A községnekbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . Azes években nagy számú lakosság vándorolt ki a jobb megélhetés reményében . A délszláv háború idejénben szerb felkelők és a JNA csapatai szállták meg és a Krajinai Szerb Köztársasághoz csatolták . Ezt követően mintegy kétezer horvát lakos menekült el , az itt maradtak közülan estek az agresszió áldozatául . A térség öt katolikus temploma megsemmisült . A horvát hadseregaugusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a települést . Szerb lakói nagyrészt elmenekültek . A községnekbenlakosa volt . Lakosság Nevezetességei A község területének fő természeti látványossága a Krka-folyó szurdokvölgye , melynek partja helyenként kétszáz méterrel magasodik a folyó fölé . Leglátványosabb vízesései a Bilušića buk , a Brljan- ( vagy Ćorić ) vizesés , a Manojlovac-vízesésméteres magasságával a legnagyobb a Krkán ) , a Rošnjak- ( vagy Sandovjel ) vízesés és a Miljacka-vízesés , valamint a Brljan-tó . A prominai plébánia Mihály arkangyal tiszteletére szentelt plébániatemploma Oklajon található.ben építették , harangtornyaközött épült.ban félköríves apszissal bővítették . Több alkalommal megújították . A délszláv háború idején a szerbek lerombolták . Újjáépítéseban fejeződött be . A templom körül temető található . A lukari Kisboldogasszony templomotben építették a régi plébániatemplom alapjain . Harangtornyaésközött épült . A délszláv háború idején a szerbek lerombolták , harangjait elvitték . Újjáépítéseban fejeződött be . A templom körül kőfallal körülvett temető található . A mratovói Szent Márton templomot márben említik . Az eredeti templomból fennmaradt a sekrestye és a gazdagon díszített harangtorony a két haranggal.ben új , ötszög alaprajzú templomot építettek mellé . A délszláv háború idején a szerbek felgyújtották . Újjáépítéseban történt . A templom körül régi temető található . A razvođei Mindenszentek templom valószínűleg egy régi temetőkápolna alapjaira épült . A délszláv háború idején a szerbek felgyújtották, ban építették újjá . A matasei Szentlélek templomben épült D. Perinić tervei szerint . A délszláv háború idején a szerbek lerombolták, ban építették újjá . A plébániaház melletti Szent Rókus kápolnaban épült a régi kápolna alapjain , melyből csak a harangtorony maradt meg . A délszláv háború idején a szerbek felgyújtották , a háború után építették újjá . A razvođei Szent Nedeljica pravoszláv templom . Jegyzetek További információk Promina község hivatalos oldala Knin turisztikai irodájának honlapja A spliti ferences rendtartomány honlapja A dalmáciai pravoszláv püspökség honlapja Blog a prominai települések életéről Fordítás Šibenik-Knin megye települései