Evagriosz Pontikosz
Evagriosz Pontikosz, magyarosan Pontoszi Evagriosz, olykor Euagriosz (, ), (Ibira, 345 – Egyiptom, 399 januárja) görög szerzetes, egyházi író.

Élete 
A pontuszi Ibirában született, és egészen fiatalon csatlakozott Nagy Szent Vazul tanítványi köréhez. Nazianzi Szent Gergely szentelte diakónussá. Rövid ideig szónokként működött Konstantinápolyban, 381-ben pedig Jeruzsálemben tevékenykedett egy origenista csoport tagjaként. (A csoport feje idősebb Melánia volt.) 383-tól 2 évet Nitria, utána Kellia pusztaságában élt és alávetette magát az anachoréták, köztük Egyiptomi Szent Makariosz kemény vezetésének, és rendkívül szigorú vezeklést gyakorolt. Élete utolsó éveiben – origenista nézetei miatt – kegyetlen üldözést kellett elszenvednie. 399-ben hunyt el.

Művei 

Három könyvet alkotó szentenciái egyes megállapítások szerint eléggé homályosak. A tiszta szemlélődés állapotát magyarázva megjelennek nála a hellénista kultúra gondolatai is. A szenvedések leküzédésére ajánlott gyakorlatát mindig értékelte a monasztikus világ. Főképpen a szíriai-mezopotámiai-perzsa szerzetességre gyakorolt mély hatást. Maga Evagriosz tisztában volt olykor szélsőségesnek ható nézetei veszélyével, igyekezett ezért egészen alárendelni magát az evangéliumoknak és a szeretetnek.

Nyugatra Cassianus Szent János közvetítette Evagriosz gondolatait. Evagriosz hatása kétségtelen Lépcsős Szent Jánosra, Hitvalló Szent Maximosza, és a hészükhazmus lelkiségi mozgalmára. Jóllehet, 553-ban hivatalosan elítélték Evagriosz tanait – a szemlélődésről, a Krisztussal való egyesülésről, a szenvedélyek megtisztításáról, Istennek a megtisztult értelem által történő megismeréséről írott szentenciái nyomot hagytak nemcsak a szír, örmény, grúz és arab lelkiségi irodalomban, hanem egész keleten, szinte a buddhizmus határáig.

Művei magyarul 
Evagriosz Pontikosz a gondolatokról; ford., tan. Baán Izsák; Szt. Mauríciusz Monostor–L'Harmattan, Bakonybél–Bp., 2006 (Lectio divina) , 152 p.
Eulogioshoz; ford., bev., jegyz. Bara Péter; Szt. Mauríciusz Monostor–L'Harmattan, Bakonybél–Bp., 2012 (Lectio divina) , 82 p.
A szerzetes. A praktikosz. Száz fejezet a lelki életről; bev., jegyz. Gabriel Bunge, ford. Szabó Ferenc Miklós; Bencés, Pannonhalma, 2014 , 332 p.
A szerzetes. A praktikosz. Száz fejezet a lelki életről; bev., jegyz. Gabriel Bunge, ford. Szabó Ferenc Miklós; 2. jav. kiad.; Pannonhalmi Főapátság–Bencés, Pannonhalma, 2018

Korabeli források 
Alább korabeli források találhatók magyar fordításban Evagriosz Pontikosz életéről:
 Tyrannius Rufinus: Az egyiptomi szerzetesek története (ford. Pataki Elvira), Pázmány Péter Katolikus Egyetem Bölcsészettudományi Kar, Piliscsaba, 2004, , 122. o.

Jegyzetek

Források

További információk 
 Evagriosz Pontikosz – Praxis és gnózis mint az igazi filozófia elemei IN: Jean-Yves Leloup: Bevezetés az igazi filozófusokhoz – A görög atyák, avagy a nyugati gondolkodás elfelejtett tartománya (ford. Nagy Zsolt Péter), Kairosz Kiadó, Budapest, 2006, , 85–118. o.

Kapcsolódó szócikkek 
 Ókeresztény irodalom

Szerzetesek
345-ben született személyek
399-ben elhunyt személyek
Evagriosz Pontikosz , magyarosan Pontoszi Evagriosz , olykor Euagriosz ( , ) , ( Ibira,– Egyiptom,januárja ) görög szerzetes , egyházi író . Élete A pontuszi Ibirában született , és egészen fiatalon csatlakozott Nagy Szent Vazul tanítványi köréhez . Nazianzi Szent Gergely szentelte diakónussá . Rövid ideig szónokként működött Konstantinápolyban, ben pedig Jeruzsálemben tevékenykedett egy origenista csoport tagjaként . ( A csoport feje idősebb Melánia volt.) tólévet Nitria , utána Kellia pusztaságában élt és alávetette magát az anachoréták , köztük Egyiptomi Szent Makariosz kemény vezetésének , és rendkívül szigorú vezeklést gyakorolt . Élete utolsó éveiben – origenista nézetei miatt – kegyetlen üldözést kellett elszenvednie.ben hunyt el . Művei Három könyvet alkotó szentenciái egyes megállapítások szerint eléggé homályosak . A tiszta szemlélődés állapotát magyarázva megjelennek nála a hellénista kultúra gondolatai is . A szenvedések leküzédésére ajánlott gyakorlatát mindig értékelte a monasztikus világ . Főképpen a szíriai-mezopotámiai-perzsa szerzetességre gyakorolt mély hatást . Maga Evagriosz tisztában volt olykor szélsőségesnek ható nézetei veszélyével , igyekezett ezért egészen alárendelni magát az evangéliumoknak és a szeretetnek . Nyugatra Cassianus Szent János közvetítette Evagriosz gondolatait . Evagriosz hatása kétségtelen Lépcsős Szent Jánosra , Hitvalló Szent Maximosza , és a hészükhazmus lelkiségi mozgalmára . Jóllehet, ban hivatalosan elítélték Evagriosz tanait – a szemlélődésről , a Krisztussal való egyesülésről , a szenvedélyek megtisztításáról , Istennek a megtisztult értelem által történő megismeréséről írott szentenciái nyomot hagytak nemcsak a szír , örmény , grúz és arab lelkiségi irodalomban , hanem egész keleten , szinte a buddhizmus határáig . Művei magyarul Evagriosz Pontikosz a gondolatokról ; ford . , tan . Baán Izsák ; Szt . Mauríciusz Monostor–L'Harmattan , Bakonybél–Bp.,( Lectio divina) ,p . Eulogioshoz ; ford . , bev . , jegyz . Bara Péter ; Szt . Mauríciusz Monostor–L'Harmattan , Bakonybél–Bp.,( Lectio divina) ,p . A szerzetes . A praktikosz . Száz fejezet a lelki életről ; bev . , jegyz . Gabriel Bunge , ford . Szabó Ferenc Miklós ; Bencés , Pannonhalma,,p . A szerzetes . A praktikosz . Száz fejezet a lelki életről ; bev . , jegyz . Gabriel Bunge , ford . Szabó Ferenc Miklós ; jav. kiad . ; Pannonhalmi Főapátság–Bencés , Pannonhalma , Korabeli források Alább korabeli források találhatók magyar fordításban Evagriosz Pontikosz életéről : Tyrannius Rufinus : Az egyiptomi szerzetesek története ( ford . Pataki Elvira ) , Pázmány Péter Katolikus Egyetem Bölcsészettudományi Kar , Piliscsaba , , o . Jegyzetek Források További információk Evagriosz Pontikosz – Praxis és gnózis mint az igazi filozófia elemei IN : Jean-Yves Leloup : Bevezetés az igazi filozófusokhoz – A görög atyák , avagy a nyugati gondolkodás elfelejtett tartománya ( ford . Nagy Zsolt Péter ) , Kairosz Kiadó, Budapest ,, 118. o . Kapcsolódó szócikkek Ókeresztény irodalom Szerzetesek 345-ben született személyek 399-ben elhunyt személyek