Gornje Raštane
Gornje Raštane falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Sveti Filip i Jakovhoz tartozik.

Fekvése
Zárától légvonalban 19 km-re, közúton 24 km-re délkeletre, Biogradtól légvonalban 10 km-re, közúton 14 km-re északra, Dalmácia északi részén, Ravni kotar egy termékeny völgyében fekszik.

Története
Raštane nevét egykoron sűrű tölgyesekkel (horvátul „hrast”) benőtt határáról kapta. Az írásos források 1240-ben említik először, majd 1349-ben, 1385-ben, 1387-ben és 1513-ban is „Hrašćane” néven említik. A horvát Kačić nemzetség birtoka volt, majd a Glamočan és Ramljan családoké. A középkorban Szent György templomának saját plébánosa volt, akit 1446-ban említenek. A templomot valószínűleg a török háborúk során rombolták le. A település ekkor teljesen elnéptelenedett, plébánosát 1532-ben említik utoljára Stjepan Jusić személyében. A kandiai háborút (1669) követően, majd a karlócai béke (1699] után főként Bukovicáról és a Murter-szigetről érkezett családokkal telepítették be. A 17. századtól a goricai plébániához tartozott. A település 1797-ig a Velencei Köztársaság része volt, majd miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg. 1806-ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1880-ban 137, 1910-ben 41 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került. Az 1943. szeptemberi olasz kapituláció után horvát csapatok vonultak be a településre, amely ezzel visszatért Horvátországhoz. A településnek 2011-ben 456 lakosa volt, akik főként mezőgazdasággal és állattenyésztéssel foglalkoztak.

Lakosság

Nevezetességei
A raštanei mezőn találhatók az 1446-ban említett és a török korban lerombolt középkori Szent György plébániatemplom romjai.
Viternici nevű településrészétől nem messze a Bojan-kút mellett egy ismeretlen titulusú templom állt. Ugyancsak egy ismeretlen templom volt Tičevo mellett a Crkvina nevű helyen is. Ezen kívül Tičevón feltártak egy két méter mély, szűk üreget is, mely egykor valószínűleg élelmiszer tárolására szolgált.
Jarugánál egy ókori hamvasztásos sír került elő említésre méltó tárgyi mellékletekkel, melyeket ma a zárai és biogradi múzeumokban őriznek.

További információk
 Sveti Filip i Jakov község hivatalos oldala 
 A község információs oldala 
 A zárai érsekség honlapja

Jegyzetek

Zára megye települései
Gornje Raštane falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Sveti Filip i Jakovhoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalbankm-re , közútonkm-re délkeletre , Biogradtól légvonalbankm-re , közútonkm-re északra , Dalmácia északi részén , Ravni kotar egy termékeny völgyében fekszik . Története Raštane nevét egykoron sűrű tölgyesekkel ( horvátul „ hrast” ) benőtt határáról kapta . Az írásos forrásokben említik először , majdben , ben, ben ésban is „ Hrašćane” néven említik . A horvát Kačić nemzetség birtoka volt , majd a Glamočan és Ramljan családoké . A középkorban Szent György templomának saját plébánosa volt , akitban említenek . A templomot valószínűleg a török háborúk során rombolták le . A település ekkor teljesen elnéptelenedett , plébánosátben említik utoljára Stjepan Jusić személyében . A kandiai háborútkövetően , majd a karlócai béke után főként Bukovicáról és a Murter-szigetről érkezett családokkal telepítették be . A századtól a goricai plébániához tartozott . A településig a Velencei Köztársaság része volt , majd miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg.ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbanbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idején a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került . Az szeptemberi olasz kapituláció után horvát csapatok vonultak be a településre , amely ezzel visszatért Horvátországhoz . A településnekbenlakosa volt , akik főként mezőgazdasággal és állattenyésztéssel foglalkoztak . Lakosság Nevezetességei A raštanei mezőn találhatók azban említett és a török korban lerombolt középkori Szent György plébániatemplom romjai . Viternici nevű településrészétől nem messze a Bojan-kút mellett egy ismeretlen titulusú templom állt . Ugyancsak egy ismeretlen templom volt Tičevo mellett a Crkvina nevű helyen is . Ezen kívül Tičevón feltártak egy két méter mély , szűk üreget is , mely egykor valószínűleg élelmiszer tárolására szolgált . Jarugánál egy ókori hamvasztásos sír került elő említésre méltó tárgyi mellékletekkel , melyeket ma a zárai és biogradi múzeumokban őriznek . További információk Sveti Filip i Jakov község hivatalos oldala A község információs oldala A zárai érsekség honlapja Jegyzetek Zára megye települései