Pierre Renouvin
Pierre Renouvin (Párizs, 1893. január 9. – Párizs, 1974. december 7.) francia történész, a nemzetközi kapcsolatok /diplomáciatörténet/ kutatója.

Életpályája
1893-ban született Párizsban, tanulmányait a Louis-le-Grand gimnáziumban végezte, majd jogi diplomát szerzett. Kezdetben a francia forradalom történetével foglalkozott, doktori disszertációját is ebben a témakörben írta.

A Nagy Háborúban gyalogosként szolgált, súlyosan megsebesült, elvesztette bal karját. Személyes érintettsége és az oktatási miniszter Andrew Honnorat kérésére átfogó vizsgálatot kezdett az első világháború kirobbanásának okairól. 1920–33-ig a Sorbonne Hadtörténeti Könyvtárában kutatott, 1933–64-ig pedig főállású professzorként dolgozott.

Renouvin az első világháborút kutató történészek első generációjához tartozott, tehát kutatásainak középpontjában a háborús felelősség kérdése állt. Igyekezett minél objektívabb álláspontra helyezkedni, amit a korszak feszült politikai légköre jelentősen akadályozott. Hatalmas mennyiségű diplomáciai dokumentációt vizsgált át, összehasonlító elemzés alá vetette a német és francia nacionalizmust, politikai érdekszférákat, motivációkat. Nem fogadta el Németország kizárólagos felelősségét a háború kirobbantásában. A francia baloldal támadta őt, mert bebizonyította, hogy a júliusi krízist feltáró dokumentum, az ún. „Sárga Könyv” hamisítvány. Ennek ellenére rámutatott a francia–orosz agresszió németek általi túlhangsúlyozásának hibáira is.
Renouvin haláláig még számtalan modern szemléletű, a középkortól a legújabb korig terjedő diplomáciatörténeti tanulmányt jelentetett meg, mellyel máig nagy hatást gyakorol a történettudományra ill. az azóta önálló diszciplínává fejlődött nemzetközi kapcsolatokra.

Érdekesség
Egy 1958. január 1-jén kelt nyílt levélben Renouvin a Nemzetközi Történettudományi Bizottsággal együttesen követelte a kiváló magyar történész, Kosáry Domokos szabadon engedését, akit 1956-os szerepvállalásáért börtönöztek be.

Fontosabb munkái
Les formes du gouvernement de guerre, 1925. (Háborús kormányzati formák)
Les origines immédiates de la guerre (28 juin-4 août 1914), 1925. (A háború közvetlen okai. 1914. jún. 4.-aug. 28.)
La crise européenne et la grande guerre, 1904-1918, 1934. (Az európai válság és a Nagy Háború 1904-1918)
La question d’Extrême Orient, 1840-1940, 1946. (Távol-keleti kérdések 1840-1940)
Les crises du XXe siècle de 1914-1929, 1957-1959. (Válságok a XX. században), Jean-Baptiste Duroselle-lel közösen, társszerzőként, in: Introduction à l’histoire des relations internationales, 1964.

Jegyzetek

Fordítás

Források 
http://www.grotius.hu/doc/pub/UUHVTF/2014-06-29_szabo_viktor_a-haborus-felelosseg-kerdese.pdf
http://www.matud.iif.hu/07dec/01.html

Francia történészek
1893-ban született személyek
1974-ben elhunyt személyek
Franciaország katonái az első világháborúban
Francia könyvtárosok
Francia egyetemi, főiskolai oktatók
Pierre Renouvin ( Párizs , január – Párizs , december ) francia történész , a nemzetközi kapcsolatok / diplomáciatörténet / kutatója . Életpályája 1893-ban született Párizsban , tanulmányait a Louis-le-Grand gimnáziumban végezte , majd jogi diplomát szerzett . Kezdetben a francia forradalom történetével foglalkozott , doktori disszertációját is ebben a témakörben írta . A Nagy Háborúban gyalogosként szolgált , súlyosan megsebesült , elvesztette bal karját . Személyes érintettsége és az oktatási miniszter Andrew Honnorat kérésére átfogó vizsgálatot kezdett az első világháború kirobbanásának okairól.33-ig a Sorbonne Hadtörténeti Könyvtárában kutatott,64-ig pedig főállású professzorként dolgozott . Renouvin az első világháborút kutató történészek első generációjához tartozott , tehát kutatásainak középpontjában a háborús felelősség kérdése állt . Igyekezett minél objektívabb álláspontra helyezkedni , amit a korszak feszült politikai légköre jelentősen akadályozott . Hatalmas mennyiségű diplomáciai dokumentációt vizsgált át , összehasonlító elemzés alá vetette a német és francia nacionalizmust , politikai érdekszférákat , motivációkat . Nem fogadta el Németország kizárólagos felelősségét a háború kirobbantásában . A francia baloldal támadta őt , mert bebizonyította , hogy a júliusi krízist feltáró dokumentum , az ún . „ Sárga Könyv” hamisítvány . Ennek ellenére rámutatott a francia–orosz agresszió németek általi túlhangsúlyozásának hibáira is . Renouvin haláláig még számtalan modern szemléletű , a középkortól a legújabb korig terjedő diplomáciatörténeti tanulmányt jelentetett meg , mellyel máig nagy hatást gyakorol a történettudományra ill . az azóta önálló diszciplínává fejlődött nemzetközi kapcsolatokra . Érdekesség Egy januárjén kelt nyílt levélben Renouvin a Nemzetközi Történettudományi Bizottsággal együttesen követelte a kiváló magyar történész , Kosáry Domokos szabadon engedését , akitos szerepvállalásáért börtönöztek be . Fontosabb munkái Les formes du gouvernement de guerre , ( Háborús kormányzati formák ) Les origines immédiates de la guerrejuin-4 août ( A háború közvetlen okai. jún.-aug . ) La crise européenne et la grande guerre , ( Az európai válság és a Nagy Háború La question d’Extrême Orient , ( Távol-keleti kérdések Les crises du XXe siècle de ( Válságok a XX. században ) , Jean-Baptiste Duroselle-lel közösen , társszerzőként , in : Introduction à l’histoire des relations internationales , Jegyzetek Fordítás Források http://www.grotius.hu/doc/pub/UUHVTF/2014-06-29_szabo_viktor_a-haborus-felelosseg-kerdese.pdf http://www.matud.iif.hu/07dec/01.html Francia történészek 1893-ban született személyek 1974-ben elhunyt személyek Franciaország katonái az első világháborúban Francia könyvtárosok Francia egyetemi , főiskolai oktatók