Dragove
Dragove falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Salihoz tartozik.

Fekvése 
Zárától légvonalban 24 km-re nyugatra, községközpontjától légvonalban 27 km-re, közúton 33 km-re északnyugatra a Dugi-sziget északnyugati részén, egy kis termékeny mező szélén, a Bokašin-öböltől mintegy négyszáz méterre fekvő magaslaton Brbinj és Božava között fekszik. Határában az északkeleti part előtt fekszenek a Tatišnjak, Veliki Planatak és Mali Planatak, valamint a Magarčić nevű kis szigetek, míg a délnyugati part közelében található a Mežanj-szigetecske a vele szemben fekvő Veli Žal nevű homokos stranddal. Közvetlenül a falumellett halad el az egész szigetet hosszában átszelő 109-es számú főút. Magas fekvéséből adódóan szép kilátás nyílik innen a környező szigetekre és a már a középkortól említett Dubovicai boldogasszony templomra, amely Mária-ünnepeken népszerű zarándokhelye volt a környező falvak lakosságának.

Története 
Dragove neve a „draga” főnévből (jelentése hegyek közötti völgy) ered. Ez a völgy ma is szépen látszik, mivel itt a dragovei mezőtől délre halad az aszfaltozott út Božava felé. Itt volt régen birtoka a zárai Drago családnak, így hát az is lehet, hogy a falu róluk kapta a nevét. Biztosan tőlük ered az 1359-től több forrásban is előforduló “Dragove njive” (Drago földjei) helynév is. Környéke már a római korban is lakott volt, amint azt a Dumbovice nevű domb alatti római épületmaradványok is igazolják. A horvát falu a 14. századtól szerepel az írott forrásokban, de ennél biztosan sokkal régebbi, hiszen plébániatemplomát a 12–13. századra keltezik. A régi egyházi sematizmusok megjegyzik, hogy Dragove népe a szarajevói püspökség területén fekvő boszniai Vidovče faluból települt be ide. Területe a 14. században a Drago család birtoka volt, akiktől a 15. században a szintén zárai Salomoni család vásárolta meg. A falu területe a sziget többi részéhez hasonlóan Zárához tartozott, majd 1409-től a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett. A 18. század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot. Dugi otok 1797 és 1805 között Habsburg uralom alá került, majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 219, 1910-ben 323 lakosa volt. Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A népesség nagyarányú csökkenése az 1970-es években megindult kivándorlás (főként Amerikába és Ausztráliába) miatt történt. A falunak 2011-ben 36 lakosa volt, akik hagyományosan mezőgazdasággal, halászattal és újabban egyre inkább turizmussal foglalkoznak.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent Lénárd tiszteletére szentelt plébániatemploma a 12. vagy a 13. században épült egy szép kilátást nyújtó magaslaton. Egyhajós épület, homlokzata előtt zömök harangtoronnyal, rajta gúla alakú toronysisakkal. Az eredeti templomnak három oltára volt és többször (1850-ben, 1938-ban) megújították. A Kármelhegyi boldogasszony szobra a lukai Ive Šutrin fogadalmi ajándéka. Egy időben szolgálatát Božaváról látták el. Amint azt az 1603-as egyházi vizitáció alkalmával megjegyzik a hívek oda jártak át Húsvétkor áldozni, mivel Dragovén nem őriztek eucharisztiát. Anyakönyveit 1684-óta vezetik. A temető a templom körül található. A plébániaház 1855-ben épült.
A falutól két kilométerre, a nyugati oldalon található a 131 méter magas Dubovica-domb. A dombon a 15. század elején fogadalmi templomot építettek a Kisboldogasszony tiszteletére, amelyet 1420-ban említenek először. A fehérre meszelt falú Mária-kegyhely képét a nép Dubovicai boldogasszonynak nevezi. A templomot később 1674-ben említi egy okirat. A homlokzat feletti harangtornyot 1737-ben építették. A templom mai formáját 1903-ban nyerte el és 1919. július 10-én szentelte fel újra dr. Vinko Pulišić zárai érsek. Mai márvány oltárát 1861-ben építették. A régi Boldogasszony képet rossz állapota miatt 1938-ban újra cserélték, majd később a régi képet is restaurálták Zágrábban és ma Zárában az egyházművészeti emlékek állandó kiállításán látható. Az oltár 1961-ben felszentelt új domborműve Mile Wood szobrászművész munkája Máriát gyermekként ábrázolja összetett kezekkel fehér ruhában, kék övvel, körülötte 12 arany csillagból álló koszorúval. Feje felett angyalok arany koronát tartanak. A korona felett kereszt magasodik, amely egyúttal az oltár keresztje is. A templom minden év Kisboldogasszony és Nagyboldogasszony ünnepén nagy zarándoklat helyszíne. A zarándokhely népszerűségéről tanúskodik a templomban látható számos fogadalmi ajándék.

További információk 
 Sali község hivatalos oldala 
 Dugi otok turisztikai irodájának honlapja 
 Zára turisztikai irodájának honlapja 
 A zárai érsekség honlapja

Jegyzetek

Zára megye települései
Dragove falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Salihoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalbankm-re nyugatra , községközpontjától légvonalbankm-re , közútonkm-re északnyugatra a Dugi-sziget északnyugati részén , egy kis termékeny mező szélén , a Bokašin-öböltől mintegy négyszáz méterre fekvő magaslaton Brbinj és Božava között fekszik . Határában az északkeleti part előtt fekszenek a Tatišnjak , Veliki Planatak és Mali Planatak , valamint a Magarčić nevű kis szigetek , míg a délnyugati part közelében található a Mežanj-szigetecske a vele szemben fekvő Veli Žal nevű homokos stranddal . Közvetlenül a falumellett halad el az egész szigetet hosszában átszelőes számú főút . Magas fekvéséből adódóan szép kilátás nyílik innen a környező szigetekre és a már a középkortól említett Dubovicai boldogasszony templomra , amely Mária-ünnepeken népszerű zarándokhelye volt a környező falvak lakosságának . Története Dragove neve a „ draga” főnévből ( jelentése hegyek közötti völgy ) ered . Ez a völgy ma is szépen látszik , mivel itt a dragovei mezőtől délre halad az aszfaltozott út Božava felé . Itt volt régen birtoka a zárai Drago családnak , így hát az is lehet , hogy a falu róluk kapta a nevét . Biztosan tőlük ered aztől több forrásban is előforduló “Dragove njive” ( Drago földjei ) helynév is . Környéke már a római korban is lakott volt , amint azt a Dumbovice nevű domb alatti római épületmaradványok is igazolják . A horvát falu a századtól szerepel az írott forrásokban , de ennél biztosan sokkal régebbi , hiszen plébániatemplomát a13. századra keltezik . A régi egyházi sematizmusok megjegyzik , hogy Dragove népe a szarajevói püspökség területén fekvő boszniai Vidovče faluból települt be ide . Területe a században a Drago család birtoka volt , akiktől a században a szintén zárai Salomoni család vásárolta meg . A falu területe a sziget többi részéhez hasonlóan Zárához tartozott , majdtől a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett . A század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot . Dugi otokésközött Habsburg uralom alá került , majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A népesség nagyarányú csökkenése azes években megindult kivándorlás ( főként Amerikába és Ausztráliába ) miatt történt . A falunakbenlakosa volt , akik hagyományosan mezőgazdasággal , halászattal és újabban egyre inkább turizmussal foglalkoznak . Lakosság Nevezetességei Szent Lénárd tiszteletére szentelt plébániatemploma a vagy a században épült egy szép kilátást nyújtó magaslaton . Egyhajós épület , homlokzata előtt zömök harangtoronnyal , rajta gúla alakú toronysisakkal . Az eredeti templomnak három oltára volt és többszörben, ban ) megújították . A Kármelhegyi boldogasszony szobra a lukai Ive Šutrin fogadalmi ajándéka . Egy időben szolgálatát Božaváról látták el . Amint azt azas egyházi vizitáció alkalmával megjegyzik a hívek oda jártak át Húsvétkor áldozni , mivel Dragovén nem őriztek eucharisztiát . Anyakönyveitóta vezetik . A temető a templom körül található . A plébániaházben épült . A falutól két kilométerre , a nyugati oldalon található améter magas Dubovica-domb . A dombon a század elején fogadalmi templomot építettek a Kisboldogasszony tiszteletére , amelyetban említenek először . A fehérre meszelt falú Mária-kegyhely képét a nép Dubovicai boldogasszonynak nevezi . A templomot későbbben említi egy okirat . A homlokzat feletti harangtornyotben építették . A templom mai formájátban nyerte el és júliusén szentelte fel újra dr. Vinko Pulišić zárai érsek . Mai márvány oltárátben építették . A régi Boldogasszony képet rossz állapota miattban újra cserélték , majd később a régi képet is restaurálták Zágrábban és ma Zárában az egyházművészeti emlékek állandó kiállításán látható . Az oltárben felszentelt új domborműve Mile Wood szobrászművész munkája Máriát gyermekként ábrázolja összetett kezekkel fehér ruhában , kék övvel , körülöttearany csillagból álló koszorúval . Feje felett angyalok arany koronát tartanak . A korona felett kereszt magasodik , amely egyúttal az oltár keresztje is . A templom minden év Kisboldogasszony és Nagyboldogasszony ünnepén nagy zarándoklat helyszíne . A zarándokhely népszerűségéről tanúskodik a templomban látható számos fogadalmi ajándék . További információk Sali község hivatalos oldala Dugi otok turisztikai irodájának honlapja Zára turisztikai irodájának honlapja A zárai érsekség honlapja Jegyzetek Zára megye települései