Bojler
A bojler olyan szerkezet, amelyet elsősorban vízmelegítésre, illetve a meleg víz tárolására, melegen tartására használnak. Bojlernek nevezzük a háztartási melegvíz-tartályok mellett például a gőzgépek víztartályát is (az angol boile: melegít, forral szó alapján), de utóbbit mégis inkább gőzkazánnak nevezzük. A bojler a fűtőegysége révén bizonyos fűtőteljesítményt vesz fel, másrészt adott mennyiséggel (térfogattal) rendelkezik, melynek segítségével gyorsan képes meleg vizet (energiát) szolgáltatni.

A hagyományos bojlerek változatos fűtőanyagokat használnak, mint például a földgáz, propán, fűtőolaj, szilárd tüzelés, illetve elektromosság. Ma már léteznek újfajta technológiák is, így hőszivattyús vagy napenergiával működő bojlerek.

A bojler magyar neve az angol boiler (forraló, vízforraló) szóból ered, amely a latin bullio (forr, buborékol) szóból származik.

Története 

A modern bojlerek alapkoncepciója, azaz az elektromos árammal történő vízmelegítés az 1800-as évek elejéről származik, az elektromos vízmelegítő készülékek gyártása azonban csak 1896-ban kezdődött meg.

Az első azonnali vízmelegítésre képes eszközt egy angol feltaláló, Benjamin Waddy Maughan építette meg 1868-ban. A gejzírnek nevezett szerkezet csöveken vezette keresztül a hideg vizet, amelyeket alulról gázégő forrósított fel, a meleg víz pedig ezután a fürdőkádba vagy tálba ömlött. Ez a szerkezet ugyanakkor még nem volt képes a meleg víz tárolására, így nem tekinthető modern értelemben vett bojlernek.

Maughn munkája inspirálta Edwin Ruud norvég gépészmérnököt arra, hogy az első valódi bojlert megtervezze. A szakember automata, tárolótartállyal felszerelt gázfűtésű gépezetét 1889 körül alkotta meg, miután az Egyesült Államokba költözött. Itt alapította meg a még ma is létező Ruud Manufacturing vállalatot, amely a tartályos és tartály nélküli vízmelegítők fejlesztése és építése terén tevékenykedik már több mint egy évszázada.

Típusai

Fosszilis tüzelőanyagokkal működő vízmelegítők 

A földgázzal és propánnal működő vízmelegítők ugyanazon elv alapján működnek, a gáz- vagy propánégő a tárolótartály aljánál helyezkedik el, onnan melegíti fel a vizet. A fűtőolajjal működő típusok hasonló elv alapján üzemelnek, olajpárát és levegőt melegítenek fel elektromos szikra segítségével.

A fosszilis tüzelésű vízmelegítők gázkibocsájtását különféle szellőztető technológiákkal vezetik el. Azok a típusok, amelyek a légkörbe továbbítják a gázokat, a helyiség levegőjét használják az égéshez és az elszíváshoz, az égéstermék a felhajtóerő segítségével távozik. Vannak olyan típusok is, amelyeket külön ventilátorral szerelnek fel, amely segít az égéstermék eltávolításában. A direkt szellőzésű rendszerek nem használják a beltéri levegőt, az égéshez a külvilágból nyerik azt ki, és az égéstermék is kifelé távozik.

Elektromos vízmelegítők 

A legtöbb elektromos vízmelegítő, villanybojler elektromos ellenállással bíró alkatrészeket használ a tartályban lévő víz felmelegítéséhez. Két ilyen alkatrész található a szerkezetben, egy a tartály tetején, egy pedig az alján, amelyeket külön termosztát vezérel. Az alsó rész a tárolás során végbemenő hőveszteséget pótolja, a felső pedig az aktív használat idején melegíti a vizet. Néhány ilyen szerkezetben csak az alsó részen található melegítő.

A hőszivattyús vízmelegítők egy levegős hőszivattyút használnak ahhoz, hogy hőenergiát vezessenek a levegőből az egység körül található egységből a tartályba. Az ilyen típusok rendszerint rendelkeznek elektromos fűtőegységekkel is arra az esetre, ha a szivattyú nem volna képes elegendő fűtőenergiát biztosítani.

Az elektromos vízmelegítők a vízmelegítő rendszer típusa szerint lehetnek átfolyó és tároló rendszerűek, a bennük lévő nyomás szerint pedig nyitott vagy zárt rendszerű típusok. A tároló vízmelegítők fűtésére alkalmazható az u.n. vezérelt áram, ami csúcsidőn kívül, az erőmű számára kedvező módon távvezérelt elektromos órán keresztül kap áramot. A vezérelt áram díja jelentősen kisebb (kb. fele) a szokásos háztartási áramnak.

Főbb részei

Víztároló tartály 

A tartály számos különféle alapanyagból készülhet, a leggyakoribbak a réz, a rozsdamentes acél, a műanyag, az üvegszálas műanyag, a horganyzott vagy zománcozott műanyag bevonatos acél. Az anyagot elsősorban szilárdsága és korrózióval szembeni ellenállósága alapján választják ki. Ez utóbbi azért fontos, mert a tartály állandóan és közvetlenül érintkezik a vízzel. A zárt rendszerű nyomás alatti készülékek esetében általában zománcozott acélt használnak, míg a nyitott rendszerű készülékek tartálya rendszerint műanyagból készül.

Szigetelés 

A hőszigetelés nagyon fontos eleme a tartálynak, mivel ez határozza meg, hogy milyen gyorsan hűl ki a felmelegített víz, s így a bojler energiafogyasztására is közvetlen hatással van. A vízmelegítés energiaigénye minden készüléktípus esetében azonos a fizikai törvényszerűségek szerint, ám a hő megtartása a szigetelés hatékonyságával arányos, az egyes típusok közötti eltérés többszörös lehet.

Fűtőegység 

A villanybojlerek általában rézköpenyes csőfűtőtesteket tartalmaznak, a jobb minőségű típusoknál kerámia vagy zománcozott rúdfűtőtestet használnak.

Hőszabályzó 

A hőmérséklet-szabályozó felelős azért, hogy a beállításoknak megfelelően a megfelelő szinten tartsa a víz hőmérsékletét. A villanybojlerek esetében a hőmérséklet rendszerint állítható, de egyes esetekben akár a burkolat megbontása is szükséges lehet a szabályozáshoz.

Biztonsági szelep 

A felmelegített víz térfogata megnövekszik, így annak egy részét el kell távolítani a tartályból. Amennyiben a csapok zárva vannak, a víz útja el van zárva, a visszacsapó szelep pedig megakadályozza a hálózatirányába történő visszaáramlást, ezért a bojlerbe minden esetben beépítenek egy biztonsági szelepet is, amely a térfogat-növekedés miatt keletkező többletvizet képes lassan, csöpögéssel elvezetni, túlforralás esetén pedig a túlnyomástól szabadulhatunk meg.

Napenergiával működő bojlerek 

Egyre inkább elterjednek az olyan bojlerek, amelyek a napenergiát használják fel a víz felmelegítéséhez. A napkollektorokat a lakáson kívül helyezik el, általában a tetőn vagy a közelben a földön. A bojler tartálya lehet hagyományos típusú vagy kifejezetten ilyen célra tervezett változat. A napkollektoros vízmelegítő bojler általában a melegvíz igény kb. 60%-át fedezi, a többit más forrásból, pl. elektromos energiával melegíti.

Jegyzetek

További információk 

Villanybojler működése, előnyei, hátrányai
Hogyan készül a bojler (videóbemutató)? 

Tárgyak
A bojler olyan szerkezet , amelyet elsősorban vízmelegítésre , illetve a meleg víz tárolására , melegen tartására használnak . Bojlernek nevezzük a háztartási melegvíz-tartályok mellett például a gőzgépek víztartályát is ( az angol boile : melegít , forral szó alapján ) , de utóbbit mégis inkább gőzkazánnak nevezzük . A bojler a fűtőegysége révén bizonyos fűtőteljesítményt vesz fel , másrészt adott mennyiséggel ( térfogattal ) rendelkezik , melynek segítségével gyorsan képes meleg vizet ( energiát ) szolgáltatni . A hagyományos bojlerek változatos fűtőanyagokat használnak , mint például a földgáz , propán , fűtőolaj , szilárd tüzelés , illetve elektromosság . Ma már léteznek újfajta technológiák is , így hőszivattyús vagy napenergiával működő bojlerek . A bojler magyar neve az angol boiler ( forraló , vízforraló ) szóból ered , amely a latin bullio ( forr , buborékol ) szóból származik . Története A modern bojlerek alapkoncepciója , azaz az elektromos árammal történő vízmelegítés azas évek elejéről származik , az elektromos vízmelegítő készülékek gyártása azonban csakban kezdődött meg . Az első azonnali vízmelegítésre képes eszközt egy angol feltaláló , Benjamin Waddy Maughan építette megban . A gejzírnek nevezett szerkezet csöveken vezette keresztül a hideg vizet , amelyeket alulról gázégő forrósított fel , a meleg víz pedig ezután a fürdőkádba vagy tálba ömlött . Ez a szerkezet ugyanakkor még nem volt képes a meleg víz tárolására , így nem tekinthető modern értelemben vett bojlernek . Maughn munkája inspirálta Edwin Ruud norvég gépészmérnököt arra , hogy az első valódi bojlert megtervezze . A szakember automata , tárolótartállyal felszerelt gázfűtésű gépezetétkörül alkotta meg , miután az Egyesült Államokba költözött . Itt alapította meg a még ma is létező Ruud Manufacturing vállalatot , amely a tartályos és tartály nélküli vízmelegítők fejlesztése és építése terén tevékenykedik már több mint egy évszázada . Típusai Fosszilis tüzelőanyagokkal működő vízmelegítők A földgázzal és propánnal működő vízmelegítők ugyanazon elv alapján működnek , a gáz- vagy propánégő a tárolótartály aljánál helyezkedik el , onnan melegíti fel a vizet . A fűtőolajjal működő típusok hasonló elv alapján üzemelnek , olajpárát és levegőt melegítenek fel elektromos szikra segítségével . A fosszilis tüzelésű vízmelegítők gázkibocsájtását különféle szellőztető technológiákkal vezetik el . Azok a típusok , amelyek a légkörbe továbbítják a gázokat , a helyiség levegőjét használják az égéshez és az elszíváshoz , az égéstermék a felhajtóerő segítségével távozik . Vannak olyan típusok is , amelyeket külön ventilátorral szerelnek fel , amely segít az égéstermék eltávolításában . A direkt szellőzésű rendszerek nem használják a beltéri levegőt , az égéshez a külvilágból nyerik azt ki , és az égéstermék is kifelé távozik . Elektromos vízmelegítők A legtöbb elektromos vízmelegítő , villanybojler elektromos ellenállással bíró alkatrészeket használ a tartályban lévő víz felmelegítéséhez . Két ilyen alkatrész található a szerkezetben , egy a tartály tetején , egy pedig az alján , amelyeket külön termosztát vezérel . Az alsó rész a tárolás során végbemenő hőveszteséget pótolja , a felső pedig az aktív használat idején melegíti a vizet . Néhány ilyen szerkezetben csak az alsó részen található melegítő . A hőszivattyús vízmelegítők egy levegős hőszivattyút használnak ahhoz , hogy hőenergiát vezessenek a levegőből az egység körül található egységből a tartályba . Az ilyen típusok rendszerint rendelkeznek elektromos fűtőegységekkel is arra az esetre , ha a szivattyú nem volna képes elegendő fűtőenergiát biztosítani . Az elektromos vízmelegítők a vízmelegítő rendszer típusa szerint lehetnek átfolyó és tároló rendszerűek , a bennük lévő nyomás szerint pedig nyitott vagy zárt rendszerű típusok . A tároló vízmelegítők fűtésére alkalmazható az u.n. vezérelt áram , ami csúcsidőn kívül , az erőmű számára kedvező módon távvezérelt elektromos órán keresztül kap áramot . A vezérelt áram díja jelentősen kisebb ( kb . fele ) a szokásos háztartási áramnak . Főbb részei Víztároló tartály A tartály számos különféle alapanyagból készülhet , a leggyakoribbak a réz , a rozsdamentes acél , a műanyag , az üvegszálas műanyag , a horganyzott vagy zománcozott műanyag bevonatos acél . Az anyagot elsősorban szilárdsága és korrózióval szembeni ellenállósága alapján választják ki . Ez utóbbi azért fontos , mert a tartály állandóan és közvetlenül érintkezik a vízzel . A zárt rendszerű nyomás alatti készülékek esetében általában zománcozott acélt használnak , míg a nyitott rendszerű készülékek tartálya rendszerint műanyagból készül . Szigetelés A hőszigetelés nagyon fontos eleme a tartálynak , mivel ez határozza meg , hogy milyen gyorsan hűl ki a felmelegített víz , s így a bojler energiafogyasztására is közvetlen hatással van . A vízmelegítés energiaigénye minden készüléktípus esetében azonos a fizikai törvényszerűségek szerint , ám a hő megtartása a szigetelés hatékonyságával arányos , az egyes típusok közötti eltérés többszörös lehet . Fűtőegység A villanybojlerek általában rézköpenyes csőfűtőtesteket tartalmaznak , a jobb minőségű típusoknál kerámia vagy zománcozott rúdfűtőtestet használnak . Hőszabályzó A hőmérséklet-szabályozó felelős azért , hogy a beállításoknak megfelelően a megfelelő szinten tartsa a víz hőmérsékletét . A villanybojlerek esetében a hőmérséklet rendszerint állítható , de egyes esetekben akár a burkolat megbontása is szükséges lehet a szabályozáshoz . Biztonsági szelep A felmelegített víz térfogata megnövekszik , így annak egy részét el kell távolítani a tartályból . Amennyiben a csapok zárva vannak , a víz útja el van zárva , a visszacsapó szelep pedig megakadályozza a hálózatirányába történő visszaáramlást , ezért a bojlerbe minden esetben beépítenek egy biztonsági szelepet is , amely a térfogat-növekedés miatt keletkező többletvizet képes lassan , csöpögéssel elvezetni , túlforralás esetén pedig a túlnyomástól szabadulhatunk meg . Napenergiával működő bojlerek Egyre inkább elterjednek az olyan bojlerek , amelyek a napenergiát használják fel a víz felmelegítéséhez . A napkollektorokat a lakáson kívül helyezik el , általában a tetőn vagy a közelben a földön . A bojler tartálya lehet hagyományos típusú vagy kifejezetten ilyen célra tervezett változat . A napkollektoros vízmelegítő bojler általában a melegvíz igény kb.-át fedezi , a többit más forrásból , pl. elektromos energiával melegíti . Jegyzetek További információk Villanybojler működése , előnyei , hátrányai Hogyan készül a bojler ( videóbemutató ) ? Tárgyak