Andrew Huxley
Sir Andrew Fielding Huxley OM (London, 1917. november 22. – Cambridge, 2012. május 30.) angol fiziológus, biofizikus. Ő fedezte fel az izom összehúzódásának "csúszó filamentum" mechanizmusát és az idegingerület terjedésének módját. Utóbbiért 1963-ban (John Eccles-szel és Alan Hodgkinnal közösen) orvostudományi Nobel-díjban részesült.

Tanulmányai
Andrew Huxley 1917. november 22-én született Londonban. A híres Huxley-család tagja, nagyapja a neves biológus Thomas Henry Huxley ("Darwin vérebe"), féltestvérei pedig a szintén biológus Julian Huxley és az író Aldous Huxley voltak. Andrew az író-szerkesztő Leonard Huxley Rosalind Bruce-szal kötött második házasságából származott, a két fiú közül ő volt a fiatalabb. Andrew természettudományos és műszaki közegben nőtt fel, tudós családtagjai mellett anyja is gyakorlatias, ügyeskezű nő volt, aki 12 éves fiának esztergapadot ajándékozott. Andrew hamarosan megtanult különböző tárgyakat és egyszerű gépezeteket – gyertyatartótól a belső égésű motorig – tervezni és saját kezűleg elkészíteni; ezenkívül érdekelte a mikroszkopizálás is. Apja meghalt, amikor Andrew 15 éves volt.

Iskoláit a University College School-ban (1925-1930) és a Westminster School-ban (1930-1935) végezte, majd a Cambridge-i Egyetem Trinity College-ében folytatta tanulmányait. Fizikusnak vagy mérnöknek készült, de fakultatív tárgyként felvette az élettant és végül ezt a szakirányt választotta. 1938-ban BA fokozatot szerzett, egy évvel később pedig a Plymouthi Tengerbiológiai Laboratóriumban az Amerikából visszatérő (és Huxleynél csak három évvel idősebb) Alan Hodgkin tanítványa lett, aki az idegingerület terjedésének mechanizmusát kutatta. Hogy a rendkívül gyorsan terjedő ingerületet mérni tudják, az atlanti kalmár (Loligo pealei) óriásaxonjait preparálták ki; ennek az állatnak voltak a legnagyobb ismert idegsejtjei.

Munkássága
A második világháború kitörése miatt félbe kellett hagyniuk munkájukat; Hodgkin a radart kifejlesztő csoport munkatársa lett, Huxley pedig előbb a légvédelmi parancsnokságnak, majd a haditengerészetnek dolgozott a célzóberendezések tökéletesítésén. A háború után, 1946-ban folytatták kísérleteiket, javarészt saját maguk által készített felszereléssel (ebben nagy segítségükre volt Huxley esztergapadja és kezelésében való jártassága). Sikerült kimutatniuk, hogy az idegimpulzus nem az idegszál belsejében, hanem a membránján, nátrium- és káliumionok áteresztése révén keletkező akciós potenciál formájában terjed.

Huxley 1946-tól a Cambridge-i Egyetem élettanprofesszora volt. Miután 1952-ben közölték az akciós potenciálra vonatkozó elméletüket, új, megoldatlan problémát keresett és figyelme az izom összehúzódásának mechanizmusára irányult. Erre a célra kifejlesztett egy interferenciamikroszkópot (amit ötven évvel korábban már felfedeztek, de a gyakorlatban használható műszert nem tudtak készíteni), amellyel pontosabban meg tudta figyelni a harántcsíkolt izomszálak összehúzódását. Huxley és munkatársa, a német Rolf Niedergerke, valamint Hugh Huxley és Jean Hanson 1954-ben közölték "csúszó filamentum" elméletüket az izom összehúzódásáról.

1952-től 1960-ig Cambridge-ben a Trinity College tanulmányügyi igazgatója volt, ezután pedig a University College London élettantanszékének vezetője lett. 1969-től a Royal Society kutatóprofesszoraként adott elő élettant a UCL-en egészen 1984-ig, amikor a Trinity College vezetőjévé választották. Emellett ő szerkesztette a Journal of Physiology-t és a Journal of Molecular Biology-t.

Díjai

Andrew Huxley, Alan Hodgkin és az ausztrál John Eccles 1963-ban orvostudományi Nobel-díjban részesült az idegingerület terjedésének felfedezéséért. 1955-ben tagja lett a Royal Society-nek, melynek 1980-1985 között elnökévé is választották. 1973-ban megkapta a Copley-érmet, 1974-ben II. Erzsébet lovaggá ütötte, 1983-ban pedig kitüntették az Order of Merit-tel.

Családja
Andrew Huxley 1947-ben vette feleségül Richenda Pease-t. Egy fiuk (Stewart Leonard Huxley) és öt lányuk (Janet, Camilla, Eleanor, Henrietta és Clare Huxley) született.

Andrew Huxley 2012. május 30-án halt meg Cambridge-ben, 94 éves korában.

Jegyzetek

Források
Andrew F. Huxley – Biographical NobelPrize.org
Andrew F. Huxley Notable Names Database
Sir Andrew Huxley obituary The Guardian 31 May 2012 
Andrew Huxley, Nobel-Winning Physiologist, Dies at 94 The New York Times June 4, 2012

Brit Nobel-díjasok
Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok
1917-ben született személyek
2012-ben elhunyt személyek
Sir Andrew Fielding Huxley OM ( London , november – Cambridge , május ) angol fiziológus , biofizikus . Ő fedezte fel az izom összehúzódásának " csúszó filamentum " mechanizmusát és az idegingerület terjedésének módját . Utóbbiértban ( John Eccles-szel és Alan Hodgkinnal közösen ) orvostudományi Nobel-díjban részesült . Tanulmányai Andrew Huxley novemberén született Londonban . A híres Huxley-család tagja , nagyapja a neves biológus Thomas Henry Huxley ( " Darwin vérebe " ) , féltestvérei pedig a szintén biológus Julian Huxley és az író Aldous Huxley voltak . Andrew az író-szerkesztő Leonard Huxley Rosalind Bruce-szal kötött második házasságából származott , a két fiú közül ő volt a fiatalabb . Andrew természettudományos és műszaki közegben nőtt fel , tudós családtagjai mellett anyja is gyakorlatias , ügyeskezű nő volt , akiéves fiának esztergapadot ajándékozott . Andrew hamarosan megtanult különböző tárgyakat és egyszerű gépezeteket – gyertyatartótól a belső égésű motorig – tervezni és saját kezűleg elkészíteni ; ezenkívül érdekelte a mikroszkopizálás is . Apja meghalt , amikor Andrewéves volt . Iskoláit a University College School-banés a Westminster School-banvégezte , majd a Cambridge-i Egyetem Trinity College-ében folytatta tanulmányait . Fizikusnak vagy mérnöknek készült , de fakultatív tárgyként felvette az élettant és végül ezt a szakirányt választotta.ban BA fokozatot szerzett , egy évvel később pedig a Plymouthi Tengerbiológiai Laboratóriumban az Amerikából visszatérő ( és Huxleynél csak három évvel idősebb ) Alan Hodgkin tanítványa lett , aki az idegingerület terjedésének mechanizmusát kutatta . Hogy a rendkívül gyorsan terjedő ingerületet mérni tudják , az atlanti kalmár ( Loligo pealei ) óriásaxonjait preparálták ki ; ennek az állatnak voltak a legnagyobb ismert idegsejtjei . Munkássága A második világháború kitörése miatt félbe kellett hagyniuk munkájukat ; Hodgkin a radart kifejlesztő csoport munkatársa lett , Huxley pedig előbb a légvédelmi parancsnokságnak , majd a haditengerészetnek dolgozott a célzóberendezések tökéletesítésén . A háború után, ban folytatták kísérleteiket , javarészt saját maguk által készített felszereléssel ( ebben nagy segítségükre volt Huxley esztergapadja és kezelésében való jártassága ) . Sikerült kimutatniuk , hogy az idegimpulzus nem az idegszál belsejében , hanem a membránján , nátrium- és káliumionok áteresztése révén keletkező akciós potenciál formájában terjed . Huxleytól a Cambridge-i Egyetem élettanprofesszora volt . Miutánben közölték az akciós potenciálra vonatkozó elméletüket , új , megoldatlan problémát keresett és figyelme az izom összehúzódásának mechanizmusára irányult . Erre a célra kifejlesztett egy interferenciamikroszkópot ( amit ötven évvel korábban már felfedeztek , de a gyakorlatban használható műszert nem tudtak készíteni ) , amellyel pontosabban meg tudta figyelni a harántcsíkolt izomszálak összehúzódását . Huxley és munkatársa , a német Rolf Niedergerke , valamint Hugh Huxley és Jean Hansonben közölték " csúszó filamentum " elméletüket az izom összehúzódásáról . 1952-tőlig Cambridge-ben a Trinity College tanulmányügyi igazgatója volt , ezután pedig a University College London élettantanszékének vezetője lett.től a Royal Society kutatóprofesszoraként adott elő élettant a UCL-en egészenig , amikor a Trinity College vezetőjévé választották . Emellett ő szerkesztette a Journal of Physiology-t és a Journal of Molecular Biology-t . Díjai Andrew Huxley , Alan Hodgkin és az ausztrál John Ecclesban orvostudományi Nobel-díjban részesült az idegingerület terjedésének felfedezéséért.ben tagja lett a Royal Society-nek , melynekközött elnökévé is választották.ban megkapta a Copley-érmet, ben II. Erzsébet lovaggá ütötte, ban pedig kitüntették az Order of Merit-tel . Családja Andrew Huxleyben vette feleségül Richenda Pease-t . Egy fiuk ( Stewart Leonard Huxley ) és öt lányuk ( Janet , Camilla , Eleanor , Henrietta és Clare Huxley ) született . Andrew Huxley májusán halt meg Cambridge-ben,éves korában . Jegyzetek Források Andrew F. Huxley – Biographical NobelPrize.org Andrew F. Huxley Notable Names Database Sir Andrew Huxley obituary The GuardianMay Andrew Huxley , Nobel-Winning Physiologist , Dies atThe New York Times June Brit Nobel-díjasok Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok 1917-ben született személyek 2012-ben elhunyt személyek