Wilhelm Schott
Wilhelm Schott (Mainz, 1802. szeptember 3. – Berlin, 1889. január 21.) német orientalista, sinológus.

Élete és munkássága 
Schott a Berlini Egyetemen kezdett kelet-ázsiai nyelveket tanulni, ahol már 1833-tól a kínai nyelvről és filozófiáról tartott előadásokat. 1838-ban kinevezték a Mainzi Egyetem docensévé. Élete során török, perzsa, kínai, mandzsu, mongol, tibeti, finn, magyar, csagatáj és japán nyelvet is tanított.

A Berlini Antropológiai, Néprajzi és Őstörténeti Társaság tiszteletbeli tagja volt, 1858-ban pedig a Magyar Tudományos Akadémia tiszteleti tagjává választották.

A magyar nyelvhez kapcsolódó kutatásai 
Schott a török és a magyar kapcsán azt kívánta bizonyítja, hogy „milyen beteljesülésre és harmonikus szépségre emelkedhetnek az igazi nyelvtani összeolvadás nélküli nyelvek is”. Ezeket a nyelveket szembeállította az orosz nyelvtannal, amely ugyan az első pillantásra sokkal gazdagabbnak látszik, mint például a török, de:

A magyar nyelv iránti rajongása példájaként a következő megállapításait gyakran idézik:

Főbb művei 
 Werke der tschinesischen Weisen Kung-Fu-Dsü und seiner Schüler. Erster Theil Lün-Yü. Halle, 1826
 Versuch über die tatarischen Sprachen. Berlin, 1836
 Verzeichnis der chinesischen und mandschu-tschungusischen Bücher und Handschriften der Berliner Bibliothek. Berlin, 1840
De Lingua Tschuwaschorum: dissertatio. Berolini (1841)
 Über das altaische oder finnisch-tatarische Sprachengeschlecht. Berlin, 1847
 Das Zahlwort in der tschudischen Sprachenklasse. Berlin, 1852
 Entwurf einer Beschreibung der chinesischen Litteratur. Berlin, 1854
 Altaische Studien. 5 Hefte, Berlin, 1860–1872
 Zur Beurteilung der Annamitischen Schrift und Sprache. Berlin, 1855
 Über die sogenannten Indochinesischen Sprachen, insonderheit das Siamesische. Berlin, 1856
 Die Cassiasprache. Berlin, 1859
 Chinesische Sprachlehre. Berlin, 1857
 Zur japanischen Dicht- und Verskunst. Berlin, 1878
 Über die Sprache des Volkes Rong auf Sikkim. Berlin, 1882
 Die finnische Sage von Kullerwo. Berlin, 1852
 Über die esthnische Sage von Kalewi-poeg. Berlin, 1863
 Über die (hochasiatische) Sage von Gesser-Chan. Berlin, 1851
 Über den Buddhismus in Hochasien und in China. Berlin, 1844
 Zur Litteratur des chinesischen Buddhismus. Berlin, 1873
 Älteste Nachrichten von Mongolen und Tataren. Berlin, 1846
 Das Reich Karachatei oder Li-Liao. Berlin, 1849
 Über die echten Kirgisen. Berlin, 1865
 Zur Uigurenfrage. 2 Teile, Berlin, 1874–1875

Hivatkozások

Megjegyzések

Források

Irodalom 
 Hartmut Walravens: Schott, Wilhelm Christian. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 23, Duncker & Humblot, Berlin, 2007, , S. 497 f.
 Cornelius Hasselblatt: Wilhelm Schott als Wegbereiter der deutschen Finnougristik. In: Finnisch-Ugrische Forschungen 62 (2014), 77-183.

További információk 
 Verzeichnis der Chinesischen und Mandschu-Tungusischen Bücher und Handschriften der Königlichen Bibliothek zu Berlin: eine Fortsetzung des im Jahre 1822 erschienenen Klaproth'schen Verzeichnisses, Berlin, 1840
 Vocabularium Sinicum, Berolini, 1844.

Német tudósok
Német sinológusok
MTA-tagok
1802-ben született személyek
1889-ben elhunyt személyek
Mainziak
Wilhelm Schott ( Mainz , szeptember – Berlin , január ) német orientalista , sinológus . Élete és munkássága Schott a Berlini Egyetemen kezdett kelet-ázsiai nyelveket tanulni , ahol mártól a kínai nyelvről és filozófiáról tartott előadásokat.ban kinevezték a Mainzi Egyetem docensévé . Élete során török , perzsa , kínai , mandzsu , mongol , tibeti , finn , magyar , csagatáj és japán nyelvet is tanított . A Berlini Antropológiai , Néprajzi és Őstörténeti Társaság tiszteletbeli tagja volt, ban pedig a Magyar Tudományos Akadémia tiszteleti tagjává választották . A magyar nyelvhez kapcsolódó kutatásai Schott a török és a magyar kapcsán azt kívánta bizonyítja , hogy „ milyen beteljesülésre és harmonikus szépségre emelkedhetnek az igazi nyelvtani összeolvadás nélküli nyelvek is” . Ezeket a nyelveket szembeállította az orosz nyelvtannal , amely ugyan az első pillantásra sokkal gazdagabbnak látszik , mint például a török , de : A magyar nyelv iránti rajongása példájaként a következő megállapításait gyakran idézik : Főbb művei Werke der tschinesischen Weisen Kung-Fu-Dsü und seiner Schüler . Erster Theil Lün-Yü . Halle , Versuch über die tatarischen Sprachen . Berlin , Verzeichnis der chinesischen und mandschu-tschungusischen Bücher und Handschriften der Berliner Bibliothek . Berlin , De Lingua Tschuwaschorum : dissertatio . Berolini Über das altaische oder finnisch-tatarische Sprachengeschlecht . Berlin , Das Zahlwort in der tschudischen Sprachenklasse . Berlin , Entwurf einer Beschreibung der chinesischen Litteratur . Berlin , Altaische Studien.Hefte , Berlin,1872 Zur Beurteilung der Annamitischen Schrift und Sprache . Berlin , Über die sogenannten Indochinesischen Sprachen , insonderheit das Siamesische . Berlin , Die Cassiasprache . Berlin , Chinesische Sprachlehre . Berlin , Zur japanischen Dicht- und Verskunst . Berlin , Über die Sprache des Volkes Rong auf Sikkim . Berlin , Die finnische Sage von Kullerwo . Berlin , Über die esthnische Sage von Kalewi-poeg . Berlin , Über die ( hochasiatische ) Sage von Gesser-Chan . Berlin , Über den Buddhismus in Hochasien und in China . Berlin , Zur Litteratur des chinesischen Buddhismus . Berlin , Älteste Nachrichten von Mongolen und Tataren . Berlin , Das Reich Karachatei oder Li-Liao . Berlin , Über die echten Kirgisen . Berlin , Zur Uigurenfrage.Teile , Berlin,1875 Hivatkozások Megjegyzések Források Irodalom Hartmut Walravens : Schott , Wilhelm Christian . In : Neue Deutsche Biographie ( NDB) . Band Duncker & Humblot , Berlin , , S.f. Cornelius Hasselblatt : Wilhelm Schott als Wegbereiter der deutschen Finnougristik . In : Finnisch-Ugrische Forschungen( 2014 ) , További információk Verzeichnis der Chinesischen und Mandschu-Tungusischen Bücher und Handschriften der Königlichen Bibliothek zu Berlin : eine Fortsetzung des im Jahreerschienenen Klaproth'schen Verzeichnisses , Berlin , Vocabularium Sinicum , Berolini , Német tudósok Német sinológusok MTA-tagok 1802-ben született személyek 1889-ben elhunyt személyek Mainziak