Alekszej Alekszejevics Ignatyjev
Alekszej Alekszejevics Ignatyjev gróf (Алексей Алексеевич Игнатьев); orosz, majd szovjet diplomata; katonatiszt.

Életpálya 
Apja gróf Alekszej Ignatyjev tábornok, anyja Szofija Mescserszkaja nagyhercegnő volt. Mint katonatiszt részt vett az orosz–japán háborúban. Memoárját Ötven év alakzatban (Пятьдесят лет в строю) címmel publikálta, amit több ízben kiadtak.

1908-ban lett katonai attasé Dániában, Svédországban és Norvégiában. 1912-ben Franciaországba küldték, ugyancsak katonai attasénak. A forradalmat követően a bolsevik oldalra állt, de Franciaországban maradt. A párizsi orosz pénzeszközökhöz csak ő fért hozzá, amit nem adott át a fehér emigrációnak követelésük ellenére sem, hanem 1925-ben a szovjet kormány rendelkezésére bocsátotta (225 millió aranyfrank volt ez az összeg). Ennek köszönhetően kereskedelmi képviselőnek nevezték ki. Párizsból 1937-ben tért vissza Oroszországba (akkor már Szovjetunió). 

A Vörös hadsereg különböző oktatási intézményeiben tanított. 1947-ben szerelt le.

Megírta memoárjait. Öreg korában többek között arisztokrata szokások ábrázolását, mozgást, gesztusokat, stb. tanított rajzfilmeseknek Moszkvában (a Szojuzmultfilmnél).

Egy gyatra és hamis keletnémet játékfilmben feldolgozták a forradalom idején tanúsított párizsi szerepét. Később egy orosz film is készült róla (Кромовъ; 2009).

Jegyzetek 

Orosz katonák
Szentpéterváriak
1877-ben született személyek
1954-ben elhunyt személyek
Katonai attasék
Alekszej Alekszejevics Ignatyjev gróf ( Алексей Алексеевич Игнатьев ) ; orosz , majd szovjet diplomata ; katonatiszt . Életpálya Apja gróf Alekszej Ignatyjev tábornok , anyja Szofija Mescserszkaja nagyhercegnő volt . Mint katonatiszt részt vett az orosz–japán háborúban . Memoárját Ötven év alakzatban ( Пятьдесят лет в строю ) címmel publikálta , amit több ízben kiadtak . 1908-ban lett katonai attasé Dániában , Svédországban és Norvégiában.ben Franciaországba küldték , ugyancsak katonai attasénak . A forradalmat követően a bolsevik oldalra állt , de Franciaországban maradt . A párizsi orosz pénzeszközökhöz csak ő fért hozzá , amit nem adott át a fehér emigrációnak követelésük ellenére sem , hanemben a szovjet kormány rendelkezésére bocsátottamillió aranyfrank volt ez az összeg ) . Ennek köszönhetően kereskedelmi képviselőnek nevezték ki . Párizsbólben tért vissza Oroszországba ( akkor már Szovjetunió ) . A Vörös hadsereg különböző oktatási intézményeiben tanított.ben szerelt le . Megírta memoárjait . Öreg korában többek között arisztokrata szokások ábrázolását , mozgást , gesztusokat , stb. tanított rajzfilmeseknek Moszkvában ( a Szojuzmultfilmnél ) . Egy gyatra és hamis keletnémet játékfilmben feldolgozták a forradalom idején tanúsított párizsi szerepét . Később egy orosz film is készült róla ( Кромовъ ; Jegyzetek Orosz katonák Szentpéterváriak 1877-ben született személyek 1954-ben elhunyt személyek Katonai attasék