Tanna (zsidó bölcs)
A tannaiták vagy tannák (arám nyelven תנאים) ókori zsidó írásmagyarázók voltak, a Talmud bölcsei, akik a második Szentély korában, vagy az után 100-150 évvel éltek. A tannaiták korszaka igazságos Simon korszakától kezdődik – i. e. 4. század vége –, és Rabbi Jehuda Ha-Naszi tanítványainak a koráig tartott – az i. sz. 3. század kezdetéig. Más források szerint a tannaiták korszaka a mai időszámítás utáni 10 és 220 év közt, tehát összesen 210 évig tartott, és hat generációt tett ki. A későbbi zsidó hittudósokat amóráknak nevezték.

A szó eredete
A tanna arám eredetű szó, amely tanítót, hagyományozót jelent, olyan valakit, aki „mások emlékezetébe vés”. A mózesi törvények az idők folyamán magyarázatra szorultak, s a megváltozott körülményekhez is igazítani kellett. Az írástudók ennek érdekében tett megjegyzéseit a rabbinista iskolákban nemzedékről-nemzedékre élő szóban adták tovább. A farizeusok ugyanis vonakodtak attól, hogy írásban is rögzítsék atyai hagyományaikat. Néhányan emlékezetük segítésére tekercseket használtak, amikre néhány fontos vallástörvény volt feljegyezve, amit a tudósok meg akartak menteni a feledéstől – főleg az üldözések idején – például Rabbi Akiba vagy Rabbi Méir. Tehát rabbiról rabbira szállt a hagyomány. A törvény jelentésére nagyon ügyeltek, ha vélemény különbség volt, akkor megvitatták és a többség döntött.

A hagyományok írásba foglalása
A hagyományok továbbadásában nehézséget okozott, hogy az egyes tradíciók különböztek egymástól, aszerint, hogy melyik nagy tanítótól származtak. Rabbi Akiba már a Bar Kohba-felkelés idején igyekezett tanítványaival együtt a hagyomány főágainak megállapítására. Később Jehuda-ha-Nászi, aki a zsidóknak Róma által elismert hivatalos képviselője, továbbá a Szanhedrinnek mint legfelső bíróságnak és mint rabbi-akadémiának az elnöke volt i. sz. 200 körül elkészíttette a szájhagyomány hivatalos, egységes szövegét. Ez lett a misna, mely az írott tórához hasonló tekintélyre emelkedett. A misna és az ún. Gemára (kiegészítés) együtt alkotja a Talmudot.

Tannaiták, amorák és a régebbi öregek
Akiknek nevei a Misnában előfordulnak, azokat hívja a Gemára tannaim-nak, míg a későbbi tekintélyeket, tehát azokat, akik a Misna és a baraiták megszövegezése után éltek amórák-nak (Amoraim) nevezi. Azonban nem minden törvénymagyarázót, aki a Misnában előfordul, neveznek tannaitának, hanem csupán azokat, akik a Hillel és Sammáj iskolájából kikerült nemzedékhez tartoztak és I. Juda ha-Nászi korában éltek. Azokat, akik ezek előtt éltek, a Gemára „Zekénim ha-Risónim” (a régebbi öregek) névvel nevezi. Az amorák korában viszont a tanná nevet azoknak a tudósoknak adták, akik a Misnában és a tannaita tradíciókban járatosak voltak.

A tannaiták közé tartozott I. Gamáliel, aki Az apostolok cselekedetei szerint Pál apostol tanítója is volt.

Nevezetes tannaiták
A tannaiták korszakát hagyományosan hat generációra szokták osztani: 

 Az első generáció (Kr. u. 10–80): Hillel és Sammáj iskolájából került ki s ennek kiválóbb tudósai voltak: Akabia ben Mahalael, Raban Gamaliel az idősebb, R. Chanina, a főpap szeganja (első adlátusa és helyettese), Simon ben Gamaliel és Jochannan ben Zakkai. 
 A második generáció (Kr. u. 80–120): II. Raban Gamaliel pátriárka, R. Cádok, Dósza ben Harkinas, Eliezer ben Jakob, Eliezer ben Hyrkanos, Josua ben Chananja, Eleazar ben Azárja, Juda ben Bathyra. 
 Harmadik generáció (Kr. u. 120–140): R. Tarfon, Ismáel, Akiba, Jochanan ben Nuri, Joszó ha-Gelili, Simeon bar Nanosz, Juda ben Baba és Jochanan ben Baróka. 
 Negyedik generáció (Kr. u. 140–165), R. Akiba halálától Simeon ben Gamaliel pátriárka haláláig: R. Méir, Juda ben Ilai, Jószé ben Chalafta, Simeon bar Jochai, Eleazar ben Sammua, Jochanan ha-Szandelár, Eleázár ben Jacob, Nechemiah, Josua ben Karha és maga a pátriárka. 
 Ötödik generáció (Kr. u. 165–200): R. Nathan ha-Babli, Symmachus, I. Juda ha-Nászi, Joszé ben Juda, Eleázár ben Simeon, Simeon ben Eleázár. 
 Hatodik generáció (Kr. u. 200–220), amelybe tartoznak Juda ha-Nászi kortársainak egy része és tanítványai, akiket a Tószefta és Baraita sorol fel nem pedig a Misna. Neveik: R. Polemo, Issi ben Juda, Eleázár bar Joszé, Ismáel ben Joszé, Juda ben Lakis, Chijja, Aha és Abba. Ezeket fél-tannaitáknak hívják. 

A fentebb említett Zekénim ha Risónim, akik a tannaiták előtt éltek, és akiknek nevei a Misna, Toszefta, Gemára és Midras szövegekben fordulnak elő, a következő kiváló tudósokból állott: R. Simeon ha-Cádik, az igazságos, Jószé ben Joézer, Jószé ben Jochanan, Josua ben Parachja, Nittai ha-Arbela, Juda ben Tabbai, Simeon ben Setah, Sémája és Abbalion, Hillel és Sammáj.

Jegyzetek

Források
  Tannák
 (szerk.) Dr. Bartha Tibor: Keresztyén bibliai lexikon, kiadja a Magyarországi Református Egyház Kálvin János Kiadója, Budapest, 1993.

Kapcsolódó szócikkek
 Ókori rabbik listája
 Ókori zsidó irodalom

Zsidó kifejezések, fogalmak
Zsidó filozófia
Judaizmus
Ókori zsidó irodalom
A tannaiták vagy tannák ( arám nyelven תנאים ) ókori zsidó írásmagyarázók voltak , a Talmud bölcsei , akik a második Szentély korában , vagy az utánévvel éltek . A tannaiták korszaka igazságos Simon korszakától kezdődik – i . e. század vége – , és Rabbi Jehuda Ha-Naszi tanítványainak a koráig tartott – az i. sz. század kezdetéig . Más források szerint a tannaiták korszaka a mai időszámítás utániésév közt , tehát összesenévig tartott , és hat generációt tett ki . A későbbi zsidó hittudósokat amóráknak nevezték . A szó eredete A tanna arám eredetű szó , amely tanítót , hagyományozót jelent , olyan valakit , aki „ mások emlékezetébe vés” . A mózesi törvények az idők folyamán magyarázatra szorultak , s a megváltozott körülményekhez is igazítani kellett . Az írástudók ennek érdekében tett megjegyzéseit a rabbinista iskolákban nemzedékről-nemzedékre élő szóban adták tovább . A farizeusok ugyanis vonakodtak attól , hogy írásban is rögzítsék atyai hagyományaikat . Néhányan emlékezetük segítésére tekercseket használtak , amikre néhány fontos vallástörvény volt feljegyezve , amit a tudósok meg akartak menteni a feledéstől – főleg az üldözések idején – például Rabbi Akiba vagy Rabbi Méir . Tehát rabbiról rabbira szállt a hagyomány . A törvény jelentésére nagyon ügyeltek , ha vélemény különbség volt , akkor megvitatták és a többség döntött . A hagyományok írásba foglalása A hagyományok továbbadásában nehézséget okozott , hogy az egyes tradíciók különböztek egymástól , aszerint , hogy melyik nagy tanítótól származtak . Rabbi Akiba már a Bar Kohba-felkelés idején igyekezett tanítványaival együtt a hagyomány főágainak megállapítására . Később Jehuda-ha-Nászi , aki a zsidóknak Róma által elismert hivatalos képviselője , továbbá a Szanhedrinnek mint legfelső bíróságnak és mint rabbi-akadémiának az elnöke volt i. sz.körül elkészíttette a szájhagyomány hivatalos , egységes szövegét . Ez lett a misna , mely az írott tórához hasonló tekintélyre emelkedett . A misna és az ún . Gemára ( kiegészítés ) együtt alkotja a Talmudot . Tannaiták , amorák és a régebbi öregek Akiknek nevei a Misnában előfordulnak , azokat hívja a Gemára tannaim-nak , míg a későbbi tekintélyeket , tehát azokat , akik a Misna és a baraiták megszövegezése után éltek amórák-nak ( Amoraim ) nevezi . Azonban nem minden törvénymagyarázót , aki a Misnában előfordul , neveznek tannaitának , hanem csupán azokat , akik a Hillel és Sammáj iskolájából kikerült nemzedékhez tartoztak és I. Juda ha-Nászi korában éltek . Azokat , akik ezek előtt éltek , a Gemára „ Zekénim ha-Risónim” ( a régebbi öregek ) névvel nevezi . Az amorák korában viszont a tanná nevet azoknak a tudósoknak adták , akik a Misnában és a tannaita tradíciókban járatosak voltak . A tannaiták közé tartozott I. Gamáliel , aki Az apostolok cselekedetei szerint Pál apostol tanítója is volt . Nevezetes tannaiták A tannaiták korszakát hagyományosan hat generációra szokták osztani : Az első generáció ( Kr. u.80 ) : Hillel és Sammáj iskolájából került ki s ennek kiválóbb tudósai voltak : Akabia ben Mahalael , Raban Gamaliel az idősebb , R. Chanina , a főpap szeganja ( első adlátusa és helyettese ) , Simon ben Gamaliel és Jochannan ben Zakkai . A második generáció ( Kr. u.120 ) : II. Raban Gamaliel pátriárka , R. Cádok , Dósza ben Harkinas , Eliezer ben Jakob , Eliezer ben Hyrkanos , Josua ben Chananja , Eleazar ben Azárja , Juda ben Bathyra . Harmadik generáció ( Kr. u.140 ) : R. Tarfon , Ismáel , Akiba , Jochanan ben Nuri , Joszó ha-Gelili , Simeon bar Nanosz , Juda ben Baba és Jochanan ben Baróka . Negyedik generáció ( Kr. u.165 ) , R. Akiba halálától Simeon ben Gamaliel pátriárka haláláig : R. Méir , Juda ben Ilai , Jószé ben Chalafta , Simeon bar Jochai , Eleazar ben Sammua , Jochanan ha-Szandelár , Eleázár ben Jacob , Nechemiah , Josua ben Karha és maga a pátriárka . Ötödik generáció ( Kr. u.200 ) : R. Nathan ha-Babli , Symmachus , I. Juda ha-Nászi , Joszé ben Juda , Eleázár ben Simeon , Simeon ben Eleázár . Hatodik generáció ( Kr. u.220 ) , amelybe tartoznak Juda ha-Nászi kortársainak egy része és tanítványai , akiket a Tószefta és Baraita sorol fel nem pedig a Misna . Neveik : R. Polemo , Issi ben Juda , Eleázár bar Joszé , Ismáel ben Joszé , Juda ben Lakis , Chijja , Aha és Abba . Ezeket fél-tannaitáknak hívják . A fentebb említett Zekénim ha Risónim , akik a tannaiták előtt éltek , és akiknek nevei a Misna , Toszefta , Gemára és Midras szövegekben fordulnak elő , a következő kiváló tudósokból állott : R. Simeon ha-Cádik , az igazságos , Jószé ben Joézer , Jószé ben Jochanan , Josua ben Parachja , Nittai ha-Arbela , Juda ben Tabbai , Simeon ben Setah , Sémája és Abbalion , Hillel és Sammáj . Jegyzetek Források Tannák ( szerk . ) Dr . Bartha Tibor : Keresztyén bibliai lexikon , kiadja a Magyarországi Református Egyház Kálvin János Kiadója, Budapest , Kapcsolódó szócikkek Ókori rabbik listája Ókori zsidó irodalom Zsidó kifejezések , fogalmak Zsidó filozófia Judaizmus Ókori zsidó irodalom