Kocsis János (pártmunkás)
Kocsis János (Reformátuskovácsháza, 1899. február 28. – Moszkva, 1938) földmunkás, kommunista pártmunkás. A sztálini törvénysértések áldozata lett.

Gyermek- és ifjúkora 
Kocsis János szegény, paraszti családból származott. Reformátuskovácsházán született, 1899. február 28-án. A hat elemi osztály elvégzése után szülei kanásznak, majd béresnek adták. Már fiatal korában tudatos kommunista forradalmár lett. Életcéljának a magyar nép, a kizsákmányolt szegény parasztok és munkások felszabadítását tekintette. 18 éves korában hívták be katonának, és az 1918–1919-es polgári és proletárforradalmak híre a fronton érte. Életcéljának megfelelően, szinte természetes módon vezetett útja a Vörös Hadseregbe, a kommunisták közé, majd az északi frontra került, Salgótarjánba. Nem sokkal később súlyosan megsebesült, jobb lábát már nem lehetett megmenteni. Ezek után a román királyi hadsereg fogságába esett, ahonnan 1920 márciusában szabadult, majd egy évvel később Magyarbánhegyesre került. Itt cselédnek állt. Alig egy év múlva már Budapesten élt, ahol segédmunkásként dolgozott.

Kommunistaként 
Kocsis a fizetéséből nem tudott megélni, ezért kénytelen volt Bécsbe emigrálni. Itt került kapcsolatba a Kommunisták Magyarországi Pártja külföldi (ausztriai) bizottságával és ismerte meg a párt vezetőit. Ezek után párttanfolyamokra járt, ahol megismerkedett a marxizmus-leninizmussal. A KMP Központi Bizottsága 1925 júniusában hazairányította pártmunkára. Itthon felvette a kapcsolatot az MSZMP vezetőivel és 1926 márciusában a budapesti XIV. választókerület titkárává választották. A KMP vezetői kiváló mozgalmi tevékenysége alapján – amikor a hazai pártvezetés újjászervezése volt soron –1926-ban bevonták őt a Titkárság munkájába, s tagja volt letartóztatásáig. Ebben az évben rendőri felügyelet alá került, de ez azonban nem akadályozta őt abban, hogy a novemberi nemzetgyűlési választások előkészítésébe ne vesse bele magát teljes erejével. A rendőrség a választási kampánya során elfogta őt több társával együtt. Hamarosan viszont kénytelenek voltak szabadon engedni, egészségét a fogvatartás körülményei erősen megviselték. Miután felépült, a KMP magyarországi pénzügyi ügyintézője lett. A párt központi bizottsága az ausztriai Hütteldorfba küldte a párt titkárképző tanfolyamára.

Letartóztatása 
1927. február 26-án a KMP, illetve az Magyarországi Szocialista Munkáspárt több mint száz vezetőjével együtt vették őrizetbe. A vallatása során a rendőrök súlyosan bántalmazták, nem voltak tekintettel rokkantságára. Az igazságügyi szervezetek Szántó Zoltánnal az élen összesen harmincegy főt – mindannyian kommunisták – bíróság elé állították, közöttük Kocsis János is a statáriális bíróság elé került. Április 12-én vette kezdetét a tárgyalás. Lázadás előkészítésére irányuló bűntett volt a vád ellenük. Miután a vádlottak vádlókká váltak a tárgyaláson, az illetékes szerveknek muszáj volt az ügyet egy rendes bíróság elé utalni.

Tárgyalása 
A tárgyalás október 17-től november 9-ig tartott. November 7-én a kommunista vádlottak – az utolsó szó jogán – felállva tüntettek a tízéves fennállását ünneplő Szovjetunió mellett, ahol kommunista jelszavakat skandáltak. A tüntető vádlottakat több napig tartó sötétzárkával büntették. Kocsis János szerint a Horthy-féle földreformnak köszönhetően az urak ismételten kijátszották a szegényparaszti réteget. Erre a szót megvonták tőle, azonban továbbra is kommunista jelszavakkal dicsőítette saját ideológiáját. Büntetése újabb háromnapi sötétzárka volt. Habár Kocsis tiltakozott, a fegyőrök valósággal kivonszolták a tárgyalóteremből, majd a bíróság végül kétévi fogházbüntetésre ítélte. 1929-ben véget ért a keserves börtönélete. Miután kiszabadult, röplapokat és illegális sajtótermékeket kezdett terjeszteni, azonban néhány hónap után ismét lebukott.

Szabadulása után 
Miután 1930 elején ismét kiszabadult, megromlott egészségi állapota, ezért a KMP vezetősége kijuttatta a Szovjetunióba. Itt gyógykezelték. Moszkvában bekapcsolódott a kommunista emigráció mozgalmi életébe. Itt a moszkvai magyar klub vezetőségi tagja, valamint a Sarló és Kalapács szerkesztője lett. Utóbbi lapnál cikksorozatot publikált az általa és az akkori szovjet politikai elit által fasisztának ítélt magyarországi rendszerről. Életét az 1930-as évek második felében fejezte be a sztálini tisztogatások áldozataként. Halálának pontos dátuma ismeretlen: egyes források 1938-at, míg más források 1944-et említenek.

Források

További információk 
 Bakó Ágnes: Az 1917-es kommunista per vádlottjainak találkozója a Párttörténeti Intézetben. Párttörténeti Közlemények, 1968. I. sz. 20-6-208. o.
 Dokumentumok a magyar forradalmi munkásmozgalom történetéből. 1919-1929. Budapest, 1964. 369, 392. o.
 (Az itt újraközölt életrajz megjelent: A szocialista forradalomért. A magyar forradalmi munkásmozgalom kiemelkedő harcosai. Szerk.: Bakó Ágnes. Bp. 1975. 338-339.)
 
 
 

Reformátuskovácsháziak
1899-ben született személyek
1938-ban elhunyt személyek
KMP-tagok
A sztálini tisztogatások magyar áldozatai
Magyarországon bebörtönzött baloldali személyek (1919–1945)
Kocsis János ( Reformátuskovácsháza , február – Moszkva,földmunkás , kommunista pártmunkás . A sztálini törvénysértések áldozata lett . Gyermek- és ifjúkora Kocsis János szegény , paraszti családból származott . Reformátuskovácsházán született , februárán . A hat elemi osztály elvégzése után szülei kanásznak , majd béresnek adták . Már fiatal korában tudatos kommunista forradalmár lett . Életcéljának a magyar nép , a kizsákmányolt szegény parasztok és munkások felszabadítását tekintette.éves korában hívták be katonának , és az1919-es polgári és proletárforradalmak híre a fronton érte . Életcéljának megfelelően , szinte természetes módon vezetett útja a Vörös Hadseregbe , a kommunisták közé , majd az északi frontra került , Salgótarjánba . Nem sokkal később súlyosan megsebesült , jobb lábát már nem lehetett megmenteni . Ezek után a román királyi hadsereg fogságába esett , ahonnanmárciusában szabadult , majd egy évvel később Magyarbánhegyesre került . Itt cselédnek állt . Alig egy év múlva már Budapesten élt , ahol segédmunkásként dolgozott . Kommunistaként Kocsis a fizetéséből nem tudott megélni , ezért kénytelen volt Bécsbe emigrálni . Itt került kapcsolatba a Kommunisták Magyarországi Pártja külföldi ( ausztriai ) bizottságával és ismerte meg a párt vezetőit . Ezek után párttanfolyamokra járt , ahol megismerkedett a marxizmus-leninizmussal . A KMP Központi Bizottságajúniusában hazairányította pártmunkára . Itthon felvette a kapcsolatot az MSZMP vezetőivel ésmárciusában a budapesti XIV. választókerület titkárává választották . A KMP vezetői kiváló mozgalmi tevékenysége alapján – amikor a hazai pártvezetés újjászervezése volt soron –1926-ban bevonták őt a Titkárság munkájába , s tagja volt letartóztatásáig . Ebben az évben rendőri felügyelet alá került , de ez azonban nem akadályozta őt abban , hogy a novemberi nemzetgyűlési választások előkészítésébe ne vesse bele magát teljes erejével . A rendőrség a választási kampánya során elfogta őt több társával együtt . Hamarosan viszont kénytelenek voltak szabadon engedni , egészségét a fogvatartás körülményei erősen megviselték . Miután felépült , a KMP magyarországi pénzügyi ügyintézője lett . A párt központi bizottsága az ausztriai Hütteldorfba küldte a párt titkárképző tanfolyamára . Letartóztatása 1927. februárán a KMP , illetve az Magyarországi Szocialista Munkáspárt több mint száz vezetőjével együtt vették őrizetbe . A vallatása során a rendőrök súlyosan bántalmazták , nem voltak tekintettel rokkantságára . Az igazságügyi szervezetek Szántó Zoltánnal az élen összesen harmincegy főt – mindannyian kommunisták – bíróság elé állították , közöttük Kocsis János is a statáriális bíróság elé került . Áprilisén vette kezdetét a tárgyalás . Lázadás előkészítésére irányuló bűntett volt a vád ellenük . Miután a vádlottak vádlókká váltak a tárgyaláson , az illetékes szerveknek muszáj volt az ügyet egy rendes bíróság elé utalni . Tárgyalása A tárgyalás októbertől novemberig tartott . Novemberén a kommunista vádlottak – az utolsó szó jogán – felállva tüntettek a tízéves fennállását ünneplő Szovjetunió mellett , ahol kommunista jelszavakat skandáltak . A tüntető vádlottakat több napig tartó sötétzárkával büntették . Kocsis János szerint a Horthy-féle földreformnak köszönhetően az urak ismételten kijátszották a szegényparaszti réteget . Erre a szót megvonták tőle , azonban továbbra is kommunista jelszavakkal dicsőítette saját ideológiáját . Büntetése újabb háromnapi sötétzárka volt . Habár Kocsis tiltakozott , a fegyőrök valósággal kivonszolták a tárgyalóteremből , majd a bíróság végül kétévi fogházbüntetésre ítélte.ben véget ért a keserves börtönélete . Miután kiszabadult , röplapokat és illegális sajtótermékeket kezdett terjeszteni , azonban néhány hónap után ismét lebukott . Szabadulása után Miutánelején ismét kiszabadult , megromlott egészségi állapota , ezért a KMP vezetősége kijuttatta a Szovjetunióba . Itt gyógykezelték . Moszkvában bekapcsolódott a kommunista emigráció mozgalmi életébe . Itt a moszkvai magyar klub vezetőségi tagja , valamint a Sarló és Kalapács szerkesztője lett . Utóbbi lapnál cikksorozatot publikált az általa és az akkori szovjet politikai elit által fasisztának ítélt magyarországi rendszerről . Életét azas évek második felében fejezte be a sztálini tisztogatások áldozataként . Halálának pontos dátuma ismeretlen : egyes forrásokat , míg más forrásoket említenek . Források További információk Bakó Ágnes : Azes kommunista per vádlottjainak találkozója a Párttörténeti Intézetben . Párttörténeti Közlemények , I. sz.208. o . Dokumentumok a magyar forradalmi munkásmozgalom történetéből . Budapest , o . ( Az itt újraközölt életrajz megjelent : A szocialista forradalomért . A magyar forradalmi munkásmozgalom kiemelkedő harcosai . Szerk . : Bakó Ágnes . Bp. ) Reformátuskovácsháziak 1899-ben született személyek 1938-ban elhunyt személyek KMP-tagok A sztálini tisztogatások magyar áldozatai Magyarországon bebörtönzött baloldali személyek1945 )