Nyugat-hunani csata
A nyugat-hunani csata a második kínai–japán háború és a második világháború egyik utolsó összecsapása volt 1945. április 9. - június 7. között. A csatára az 1944 nyarán lezajlott negyedik csangsai csata folyományaként került sor, amikor is a japán Kínai Expedíciós Hadsereg sikeresen elfoglalta a korábban háromszor is sikertelenül ostromolt Csangsát, Hunan tartomány székhelyét. A japánok offenzívát indítottak Hunan még kínai ellenőrzés alatt álló területeinek elfoglalására, mely siker esetén megnyitotta volna az utat előttük Szecsuan inváziójára és az aktuális kínai főváros, Csungking elfoglalására. Habár a japán támadás kezdetben sikerrel kecsegtetett, a kínai csapatok váratlan ellentámadással megakasztották a japán előrenyomulást, majd visszavonulásra kényszerítették őket. A csata következményeként Hunan tartomány egy jelentős része visszakerült kínai uralom alá, a japánok pedig végleg elvesztették a stratégiai kezdeményezés előnyét a kínai fronton.

Előzmények 
Az 1937 óta tartó második kínai-japán háború 1945 elejére már jelentős mértékben kifullasztotta mindkét harcoló felet. Miután Japán 1941-ben a szövetséges hatalmakkal is háborúba bonyolódott, a kínai fronton egyfajta status quo állt be. Habár ebben az 1944 tavaszáig tartó periódusban is állandóak voltak a két fél közti összecsapások, nagyobb áttörést egyik haderő sem tudott elérni. Az 1944 áprilisában életbe léptetett Icsi-Gó hadművelet azonban stratégiai sikereivel megváltoztatta a status quo-t japán javára. 1944 végére sikeresen elfoglalták Honan, Hunan és Kuanghszi-Csuang Autonóm Terület tartományok nagyobbik részét.

1945 elejére azonban a japán támadás lelassult, köszönhetően a szövetségesek sikeres burmai hadjáratának, illetve az Indiai-óceánon történő előretörésének. Ennek ellenére 1945 tavaszán a japán hadvezetés megkísérelt még egy offenzívát kierőszakolni, melynek célja hosszabb távon a háború alatti kínai főváros, Csungking elfoglalása és a Szecsuan tartományba való betörés lett volna.

A csata 
A támadás terveinek kidolgozásakor a japán hadvezetés három konkrét célt tűzött ki az offenzívát irányító japán parancsnok, Banzai Isiro számára. Az előretörő japánoknak mindenekelőtt meg kellett semmisíteniük a Jicsang város mellett található katonai repteret, melyet az amerikai és kínai légierő egyaránt használt. Másodsorban a támadás feladata volt a Hunant Kuanghszival összekötő vasútvonal biztosítása, míg harmadsorban meg kellett akadályozniuk egy, a japán kémhálózat jelentése alapján gyanított kínai offenzíva kifejlődését a térségben.

A japán támadás Hengjang és Saojang városok irányából indult a kínai vonalak ellen. Erre válaszul a kínai hadvezetés a térségben állomásozó 4., 10. és 27. hadsereg főparancsnokává He Yingqint nevezte ki és erősítésnek Kunmingból Jicsangba szállította az amerikaiak által kiképzett és korábban a burmai hadjáratban részt vevő 6. kínai hadsereget. A kínai csapatok támogatására az amerikai és kínai légierő összesen 400 repülőgépet irányított a harcok helyszínére, mely rövid idő alatt biztosította a légi fölényt a japán légiflottával szemben.

Az offenzíva kezdeti szakaszában a japánok sikeresen megszállták Hunan tartomány majdnem teljes területét, de a kínaiak, gerillataktikához folyamodva hamarosan lelassították a japán előnyomulást. Miután a japán haderő hatalmas veszteségeket szenvedett, a japán hadvezetés elrendelte a visszavonulást, a kínaiak ellentámadása miatt azonban jelentős területeket voltak kénytelenek feladni Hunan tartományból, kis híján Csangsáig vonulva vissza.

Következmények 
A nyugat-hunani csata következtében a japánok végleg elvesztették a stratégiai kezdeményezés előnyét a kínai fronton. Augusztus elején a kínaiak újabb offenzívát indítottak Kuanghszi tartomány területén, melynek eredményeként majdnem a tartomány teljes területét visszafoglalták. A Hirosima és Nagaszaki elleni atombombatámadást követően azonban a japán császár 1945. augusztus 15-én bejelentette Japán kapitulációját, ezzel véget vetve a második világháborúnak.

Források 
Hsu Long-hsuen - Chang Ming-kai: History of the Sino Japanese War (1937-1945). Tajpei, Chung Wu Publishing Co., 1972.

Jegyzetek 

A második kínai–japán háború csatái
1945
Az USA csatái a második világháborúban
A nyugat-hunani csata a második kínai–japán háború és a második világháború egyik utolsó összecsapása volt április - június között . A csatára aznyarán lezajlott negyedik csangsai csata folyományaként került sor , amikor is a japán Kínai Expedíciós Hadsereg sikeresen elfoglalta a korábban háromszor is sikertelenül ostromolt Csangsát , Hunan tartomány székhelyét . A japánok offenzívát indítottak Hunan még kínai ellenőrzés alatt álló területeinek elfoglalására , mely siker esetén megnyitotta volna az utat előttük Szecsuan inváziójára és az aktuális kínai főváros , Csungking elfoglalására . Habár a japán támadás kezdetben sikerrel kecsegtetett , a kínai csapatok váratlan ellentámadással megakasztották a japán előrenyomulást , majd visszavonulásra kényszerítették őket . A csata következményeként Hunan tartomány egy jelentős része visszakerült kínai uralom alá , a japánok pedig végleg elvesztették a stratégiai kezdeményezés előnyét a kínai fronton . Előzmények Azóta tartó második kínai-japán háborúelejére már jelentős mértékben kifullasztotta mindkét harcoló felet . Miután Japánben a szövetséges hatalmakkal is háborúba bonyolódott , a kínai fronton egyfajta status quo állt be . Habár ebben aztavaszáig tartó periódusban is állandóak voltak a két fél közti összecsapások , nagyobb áttörést egyik haderő sem tudott elérni . Azáprilisában életbe léptetett Icsi-Gó hadművelet azonban stratégiai sikereivel megváltoztatta a status quo-t japán javára.végére sikeresen elfoglalták Honan , Hunan és Kuanghszi-Csuang Autonóm Terület tartományok nagyobbik részét . 1945 elejére azonban a japán támadás lelassult , köszönhetően a szövetségesek sikeres burmai hadjáratának , illetve az Indiai-óceánon történő előretörésének . Ennek ellenéretavaszán a japán hadvezetés megkísérelt még egy offenzívát kierőszakolni , melynek célja hosszabb távon a háború alatti kínai főváros , Csungking elfoglalása és a Szecsuan tartományba való betörés lett volna . A csata A támadás terveinek kidolgozásakor a japán hadvezetés három konkrét célt tűzött ki az offenzívát irányító japán parancsnok , Banzai Isiro számára . Az előretörő japánoknak mindenekelőtt meg kellett semmisíteniük a Jicsang város mellett található katonai repteret , melyet az amerikai és kínai légierő egyaránt használt . Másodsorban a támadás feladata volt a Hunant Kuanghszival összekötő vasútvonal biztosítása , míg harmadsorban meg kellett akadályozniuk egy , a japán kémhálózat jelentése alapján gyanított kínai offenzíva kifejlődését a térségben . A japán támadás Hengjang és Saojang városok irányából indult a kínai vonalak ellen . Erre válaszul a kínai hadvezetés a térségben állomásozó , és hadsereg főparancsnokává He Yingqint nevezte ki és erősítésnek Kunmingból Jicsangba szállította az amerikaiak által kiképzett és korábban a burmai hadjáratban részt vevő kínai hadsereget . A kínai csapatok támogatására az amerikai és kínai légierő összesenrepülőgépet irányított a harcok helyszínére , mely rövid idő alatt biztosította a légi fölényt a japán légiflottával szemben . Az offenzíva kezdeti szakaszában a japánok sikeresen megszállták Hunan tartomány majdnem teljes területét , de a kínaiak , gerillataktikához folyamodva hamarosan lelassították a japán előnyomulást . Miután a japán haderő hatalmas veszteségeket szenvedett , a japán hadvezetés elrendelte a visszavonulást , a kínaiak ellentámadása miatt azonban jelentős területeket voltak kénytelenek feladni Hunan tartományból , kis híján Csangsáig vonulva vissza . Következmények A nyugat-hunani csata következtében a japánok végleg elvesztették a stratégiai kezdeményezés előnyét a kínai fronton . Augusztus elején a kínaiak újabb offenzívát indítottak Kuanghszi tartomány területén , melynek eredményeként majdnem a tartomány teljes területét visszafoglalták . A Hirosima és Nagaszaki elleni atombombatámadást követően azonban a japán császár augusztusén bejelentette Japán kapitulációját , ezzel véget vetve a második világháborúnak . Források Hsu Long-hsuen - Chang Ming-kai : History of the Sino Japanese War Tajpei , Chung Wu Publishing Co . , Jegyzetek A második kínai–japán háború csatái 1945 Az USA csatái a második világháborúban