Krupa (Obrovac)
Krupa falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Obrovachoz tartozik.

Fekvése
Zárától légvonalban 55, közúton 75 km-re, községközpontjától légvonalban 18, közúton 26 km-re keletre, Dalmácia északi részén, a Krupa folyó forrása közelében fekszik.

Története
Krupa monostorát 1317-ben  II. István Uroš szerb király alapította és a mai Bosanska Krupa monostorából hozatott ide szerzeteseket. Építését fia Stefan és unokája Dušan folytatta. Utóbbi építkezésről a monostor templomának boltozatán olvasható egy 1345-ből származó felirat. Mindhárman gazdag ajándékokkal és birtokokkal látták el a monostort. Amikor Észak-Dalmácia a bosnyák bán fennhatósága alá került felgyorsult a boszniai szerbek beköltözése ezekre a területekre. Ekkor épült a krkai és a cetini pravoszláv monostor is. A török 1502-ben kirabolta a monostort, a szerzetesek a krkai kolostorba menekültek, majd visszatértük után újjáépítették a monostort. A 17. század elején a pátriárka rendeletére Georgije Mitrofanović szerzetes festőművész életrajzi jelenetekkel festette ki a monostor templomának belsejét. Bár a török uralom idején súlyos károkat szenvedett a viszontagságokat túlélt szerzetesei 1642-ben visszatértek. A 17. és a 18. században a monostor mellett női szerzetesek is éltek, akik az épületegyüttestől északra épített külön házakban laktak. A monostor templomába csak imádkozni jártak, illetve női munkákat végeztek. Házaik maradványai ma is látszanak. Észak-Dalmácia török alóli felszabadulása után 1699-ben Krupa újra a Velencei Köztársaság része lett. A velencei uralom 1797-ig tartott. Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg. 1806-ban a pozsonyi béke alapján a Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. 1846-ban a monostorban kisebb iskola kezdte meg működését. Ide járt a neves szerb író, Simo Matavulj is. A monostor szerzetesei között sokan magas egyházi tisztségeket viselő hittudósok is voltak, akik Šibeniken és Zárán tanítottak.A falunak 1857-ben 508, 1910-ben 860 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején 1941-ben Dalmácia Olaszország fennhatósága alá került. Közelében az olasz területek határa, melyet Zrmanja folyó képezett. Az 1943. szeptemberi olasz kapituláció, majd német megszállás után újra Jugoszlávia része lett. 1991-ben lakosságának 99 százaléka szerb nemzetiségű volt. 1991-től szerb lakói csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz. A Vihar hadművelet idején 1995 augusztusában a horvát hadsereg visszafoglalta a települést, melynek szerb lakossága elmenekült. A településnek 2011-ben 127 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei
Pravoszláv monostora a falutól nyugatra a Krupa jobb partján áll. 1317-ben alapította Milutin István szerb király. Az épületegyüttes mai formáját az 1855-ös átépítés során nyerte el. Bár a török is többször felégette, a legnagyobb pusztítást a II. világháború idején szenvedte el, mely után teljesen újjá kellett építeni. A monostor évszázadokig a dalmáciai szerb pravoszláv hitélet egyik fő védelmezője és központja volt, mely a török kor viszontagságait is átvészelte. Szerzetesei mindig visszatértek és megújították. Az 1960-as években fedezték fel a monostor templomában azokat a freskókat, melyeket 1622-ben Georgij Mitrofanović a nevezetes hilandari monostor ebédlőjének festője készített. Krupán őriznek olyan ikonokat is, melyek a 16. századi görög ikonfestő, Jovan Apaka munkái és a rmnjai monostorból kerültek ide az 1875-ös boszniai felkelés idején. A monostor kincstára három értékes atniminszt (az ortodox oltár fontos tartozéka) is őriz, az elsőt Theodosius jeruzsálemi pátriárka, a másodikat (1743) Arsenije IV Jovanović peći pátriárka adományozta, a harmadik helyi munka 1739-ben készült. A monostor könyvtárában 22 török fermánt is őriznek, melyek közül a leghíresebb a krkai monostor védelmét biztosító, II. Musztafa oszmán szultán által Isztambulban kiadott okirat. Számos misekönyvet és más értéket is őriznek még itt.

A Krupa folyó kultúrtájának területét déli irányban a Zrmanja-folyó és a Žegari-mező, keletről a Krupa folyó forrása, északon a Velebit-hegység lejtői és nyugaton a Krupa és a Zrmanja torkolata határolják. Körülbelül 23 km2 nagyságú területe a Velebit Natúrparkban található, magában foglalja Kaštel Žegarski, Krupa és Golubić települések egy részét, mely közigazgatásilag Obrovac városához tartozik. A Krupa folyó kultúrtája Bukovica északi szélén helyezkedik el, és része az észak-dalmáciai karszt fennsíknak, amelybe a Zrmanja, a Krupa és a Krnjeza folyók szurdokai mélyen bevágnak. Szubmediterrán éghajlatú, mészkőbreccsákból épült karsztdombok és a keleti gyertyán, valamint a molyhos tölgy őshonos közösségei jellemzik. Az őskor óta folyó évezredes legeltetés, amely a 19. és 20. század első felében még fokozódott, negatív hatással volt a növénytakaróra, teljesen lerontotta azt, amihez hozzájárult a Velebit-hegység lejtőjére zúduló bóra is. Természetföldrajzi adottságai meghatározták a terület gazdasági fejlettségét, ami kiterjedt állatállományt, alacsony népsűrűséget és nagy mobilitást eredményezett. A települések szétszórtan helyezkednek el, a folyó menti rétek körül több kisebb falucska és termékeny földdel rendelkező kisebb-nagyobb völgyek alakultak ki. A mély szurdokok által kialakult elszigeteltségnek és sajátos természeti adottságoknak, valamint a kiegyensúlyozott fejlődésnek és az emberi tevékenységnek köszönhetően a földművelés és a szárazon épített kőépületek létrehozása kivételes környezeti értékekkel bíró kulturális tájat hozott létre.

Jegyzetek

További információk
 A žegari települések weboldala 
 Obrovac község hivatalos oldala 
 Obrovac turisztikai egyesületének honlapja 
 A dalmáciai pravoszláv püspökség honlapja 
 Ravni kotari és Bukovica kulturális emlékei 

Zára megye települései
Krupa falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Obrovachoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalban közútonkm-re , községközpontjától légvonalban közútonkm-re keletre , Dalmácia északi részén , a Krupa folyó forrása közelében fekszik . Története Krupa monostorátben II. István Uroš szerb király alapította és a mai Bosanska Krupa monostorából hozatott ide szerzeteseket . Építését fia Stefan és unokája Dušan folytatta . Utóbbi építkezésről a monostor templomának boltozatán olvasható egyből származó felirat . Mindhárman gazdag ajándékokkal és birtokokkal látták el a monostort . Amikor Észak-Dalmácia a bosnyák bán fennhatósága alá került felgyorsult a boszniai szerbek beköltözése ezekre a területekre . Ekkor épült a krkai és a cetini pravoszláv monostor is . A törökben kirabolta a monostort , a szerzetesek a krkai kolostorba menekültek , majd visszatértük után újjáépítették a monostort . A század elején a pátriárka rendeletére Georgije Mitrofanović szerzetes festőművész életrajzi jelenetekkel festette ki a monostor templomának belsejét . Bár a török uralom idején súlyos károkat szenvedett a viszontagságokat túlélt szerzeteseiben visszatértek . A és a században a monostor mellett női szerzetesek is éltek , akik az épületegyüttestől északra épített külön házakban laktak . A monostor templomába csak imádkozni jártak , illetve női munkákat végeztek . Házaik maradványai ma is látszanak . Észak-Dalmácia török alóli felszabadulása utánben Krupa újra a Velencei Köztársaság része lett . A velencei uralomig tartott . Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg.ban a pozsonyi béke alapján a Francia Császárság Illír Tartományának része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig.ban a monostorban kisebb iskola kezdte meg működését . Ide járt a neves szerb író , Simo Matavulj is . A monostor szerzetesei között sokan magas egyházi tisztségeket viselő hittudósok is voltak , akik Šibeniken és Zárán tanítottak.A falunakbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idejénben Dalmácia Olaszország fennhatósága alá került . Közelében az olasz területek határa , melyet Zrmanja folyó képezett . Az szeptemberi olasz kapituláció , majd német megszállás után újra Jugoszlávia része lett.ben lakosságánakszázaléka szerb nemzetiségű volt.től szerb lakói csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz . A Vihar hadművelet idejénaugusztusában a horvát hadsereg visszafoglalta a települést , melynek szerb lakossága elmenekült . A településnekbenlakosa volt . Lakosság Nevezetességei Pravoszláv monostora a falutól nyugatra a Krupa jobb partján áll.ben alapította Milutin István szerb király . Az épületegyüttes mai formáját azös átépítés során nyerte el . Bár a török is többször felégette , a legnagyobb pusztítást a II. világháború idején szenvedte el , mely után teljesen újjá kellett építeni . A monostor évszázadokig a dalmáciai szerb pravoszláv hitélet egyik fő védelmezője és központja volt , mely a török kor viszontagságait is átvészelte . Szerzetesei mindig visszatértek és megújították . Azas években fedezték fel a monostor templomában azokat a freskókat , melyeketben Georgij Mitrofanović a nevezetes hilandari monostor ebédlőjének festője készített . Krupán őriznek olyan ikonokat is , melyek a századi görög ikonfestő , Jovan Apaka munkái és a rmnjai monostorból kerültek ide azös boszniai felkelés idején . A monostor kincstára három értékes atniminszt ( az ortodox oltár fontos tartozéka ) is őriz , az elsőt Theodosius jeruzsálemi pátriárka , a másodikatArsenije IV Jovanović peći pátriárka adományozta , a harmadik helyi munkaben készült . A monostor könyvtárábantörök fermánt is őriznek , melyek közül a leghíresebb a krkai monostor védelmét biztosító , II. Musztafa oszmán szultán által Isztambulban kiadott okirat . Számos misekönyvet és más értéket is őriznek még itt . A Krupa folyó kultúrtájának területét déli irányban a Zrmanja-folyó és a Žegari-mező , keletről a Krupa folyó forrása , északon a Velebit-hegység lejtői és nyugaton a Krupa és a Zrmanja torkolata határolják . Körülbelülkm2 nagyságú területe a Velebit Natúrparkban található , magában foglalja Kaštel Žegarski , Krupa és Golubić települések egy részét , mely közigazgatásilag Obrovac városához tartozik . A Krupa folyó kultúrtája Bukovica északi szélén helyezkedik el , és része az észak-dalmáciai karszt fennsíknak , amelybe a Zrmanja , a Krupa és a Krnjeza folyók szurdokai mélyen bevágnak . Szubmediterrán éghajlatú , mészkőbreccsákból épült karsztdombok és a keleti gyertyán , valamint a molyhos tölgy őshonos közösségei jellemzik . Az őskor óta folyó évezredes legeltetés , amely a és század első felében még fokozódott , negatív hatással volt a növénytakaróra , teljesen lerontotta azt , amihez hozzájárult a Velebit-hegység lejtőjére zúduló bóra is . Természetföldrajzi adottságai meghatározták a terület gazdasági fejlettségét , ami kiterjedt állatállományt , alacsony népsűrűséget és nagy mobilitást eredményezett . A települések szétszórtan helyezkednek el , a folyó menti rétek körül több kisebb falucska és termékeny földdel rendelkező kisebb-nagyobb völgyek alakultak ki . A mély szurdokok által kialakult elszigeteltségnek és sajátos természeti adottságoknak , valamint a kiegyensúlyozott fejlődésnek és az emberi tevékenységnek köszönhetően a földművelés és a szárazon épített kőépületek létrehozása kivételes környezeti értékekkel bíró kulturális tájat hozott létre . Jegyzetek További információk A žegari települések weboldala Obrovac község hivatalos oldala Obrovac turisztikai egyesületének honlapja A dalmáciai pravoszláv püspökség honlapja Ravni kotari és Bukovica kulturális emlékei Zára megye települései