Uhta (település)
Uhta () város Oroszország európai részén, Komiföldön. A köztársaság második legnépesebb városa, földgáz- és olajiparának központja.

Lakossága:  fő (a 2010. évi népszámláláskor).

Korábbi neve Csibju (azonos az itteni kisebb folyóéval), ezt 1939-ben változtatták Uhtára. Az Uhta folyó neve finnugor eredetű, az Uhta, illetve Ohta számos északi vízfolyás nevében előfordul.

Fekvése, éghajlata 
Komiföld központi részén, Sziktivkartól 333 (325) km-re északkeletre, a Tyiman-hátság déli részén terül el. Az Uhta folyó partján, mellékfolyója, a Csibju torkolatánál épült.

Vasútállomás a Komiföldet délnyugat–északkeleti irányban átszelő Kotlasz–Vorkuta vasúti fővonalon.

Éghajlata mérsékelten kontinentális. A levegő évi középhőmérséklete: –0,5 °C. A januári középhőmérséklet –16,5 °C, a júliusi 16,5 °C. A valaha mért legalacsonyabb hőmérséklet –49,0 °C (1978), a legmagasabb 34,0 °C (2007). A csapadék mennyisége éves átlagban 555 mm; a legtöbb csapadék július–augusztusban érkezik.

Ezen a vidéken május végétől egy hónapon át tartanak a „fehér éjszakák”.

Története 
A mai Uhtához közeli olajlelőhelyek létezéséről a 17. század óta tudtak, a 18. század közepén kezdetleges kitermelést is folytattak (kb. húsz évig). Az Uhta folyó medencéjében a 19. század közepén fúrták az első olajkutakat, a századfordulón állami olajkutató expedíciót is szerveztek.

Uhtát és első üzemeit az alapítástól kezdve 1953-ig alapvetően a Gulag foglyai építették. 1929 augusztusában elítéltekből és őrszemélyzetből álló 125 fős „expedíció” érkezett a Csibju torkolatához, köztük több geológus és más szakember is.  Feladatuk volt többek között az uhtai olajlelőhelyek ipari hasznosíthatóságának felmérése és újabb lelőhelyek felkutatása. Elkezdődött a láger és egyúttal a leendő település építése, és a következő év őszén olajat adott az első kút. Húsz km-rel arrébb (a mai Vodnij helyén) kémiai laboratóriumot hoztak létre, melyben a radioaktív vizet, a földgáz és a kísérőgáz jellemzőit vizsgálták, majd ennek alapján megszervezték a rádiumkoncentrátum kinyerését a földalatti ásványi vizekből.

1931 második felétől az itteni bázis az Uhta és a Pecsora folyók közötti hatalmas területen felállítandó lágerek – orosz rövidítéssel: UhtPecsLag – központja lett. A lágerek foglyai építették többek között az Uszty-Vim és Csibju (Uhta) közötti 260 km-es utat (1930–1933) és az 1267 km hosszú  Kotlasz–Vorkuta vasútvonalat. Az uhtai állomásra 1939 októberében futott be az első személyvonat (a teljes vasútvonalon az állandó forgalom 1942-ben indult meg). 1941-ben a település tágabb körzetében új földgáz- és olajlelőhelyeket tártak fel. Közben Uhta is kezdett kiépülni és 1943-ban városi rangot kapott. A háború után nagy erőkkel láttak hozzá az olaj- és földgázipar, a feldolgozóipar létesítményeinek felépítéséhez, az építőanyag- és az építőipar is fejlődésnek indult.

Népesség 
1959-ben 36 154 lakosa volt.
1979-ben 87 467 lakosa volt.
1989-ben 110 548 lakosa volt.
2002-ben 103 340 lakosa volt.
2010-ben 99 591 lakosa volt, melynek 81,6%-a orosz, 7,5%-a komi, 4,2%-a ukrán, 1,1%-a fehérorosz és 1,1%-a tatár.

Gazdasága 
Uhta Komiföld ipari, elsősorban földgáz- és olajipari központja. Vezető iparvállalata a kőolajfinomító kombinát, ahol többek között benzint, repülőbenzint, bitument, alacsony dermedéspontú kenőanyagokat és más finomítványokat állítanak elő. Az alapítás évének 1934-et tartják, amikor a kis üzemben elkezdtek termelni benzint. Az 1950-es évek közepéig a gyár is a Gulag rendszerének része volt. A 20. század végén a Kominyefty részvénytársasághoz tartozott, a századfordulón került át a Lukoil mamutvállalathoz. Azóta tart az elhanyagolt üzemek és az elavult technológia korszerűsítése.

A városban van a Gazprom óriáskonszern egyik nagy leányvállalatának (Gazprom Transzgaz Uhta) központja. Fő tevékenysége a kitermelt földgáz csővezetéken történő szállítása Oroszország északnyugati területein. Története 1967-ben, a vuktili földgázlelőhely kiaknázásával kezdődött, 2014-ben több mint 11 000 km-nyi gázvezeték hálózattal rendelkezett. Üzemelteti többek között az északkeleti Vuktilból Uhtán át Torzsokba kiépített távolsági csővezetéket, annak kompresszorállomásait és egyéb létesítményeit. Folyamatban van és 2016-ra befejeződik a Jamal-félszigetről Komiföldön át délnyugat felé irányuló, több mint 2200 km-es Bovanyenkovo–Uhta távolsági földgázvezeték kiépítése.

Az uhtai acélszerkezeti gyár (2012 óta SztalKonsztrukcija néven) nagyméretű fémszerkezetek, például hídszerkezeti egységek, gyárépületekhez és stadionokhoz fémvázak, nagy űrtartalmú tartályok készítését és helyszíni összeszerelését végzi. A nagy múltú Uhtai Mechanikai Gyár, ahol sokáig az északi tájak építkezéseihez gyártottak különleges toronydarukat, 2012-ben csődbe ment.

Oktatás, kultúra 
A város felsőfokú oktatási intézménye az Uhtai Állami Műszaki Egyetem. 1967-től ipari főiskola volt, 1999-ben nyilvánították és szervezték át egyetemmé. Kilenc épületében négy intézet és hat kar működik, kb. 8000 hallgatója van. Vorkutában és Uszinszkban is van kihelyezett tagozata.

Középfokú szakképesítést nyújtó intézmények:
 Bánya- és olajipari technikum (kolledzs); az 1930-as években alakult szénbányászati profillal, a 21. század elején elsősorban gáz- olajipari szakembereket képez
 Vasúti közlekedési technikum; a Szentpétervári Közlekedési és Távközlési Egyetem (?) fiókintézménye
 Ápolóképző tanintézet (kolledzs); 1986-ban alapították

Múzeumok 
A járási múzeumi egyesüléshez öt kisebb múzeum tartozik, közül két természetrajzi és két helytörténeti múzeum Uhtában van. A Gulag uhtai történetét és áldozatait ismertető, 1981-ben alapított múzeum egy különálló faházban található. Anyagának egy részét a Memorial Társaság helyi szervezetének önkéntesei gyűjtötték.

Jegyzetek

Források 
 

Komiföld települései
Uhta ( ) város Oroszország európai részén , Komiföldön . A köztársaság második legnépesebb városa , földgáz- és olajiparának központja . Lakossága : fő ( a évi népszámláláskor ) . Korábbi neve Csibju ( azonos az itteni kisebb folyóéval ) , eztben változtatták Uhtára . Az Uhta folyó neve finnugor eredetű , az Uhta , illetve Ohta számos északi vízfolyás nevében előfordul . Fekvése , éghajlata Komiföld központi részén , Sziktivkartól ( 325 ) km-re északkeletre , a Tyiman-hátság déli részén terül el . Az Uhta folyó partján , mellékfolyója , a Csibju torkolatánál épült . Vasútállomás a Komiföldet délnyugat–északkeleti irányban átszelő Kotlasz–Vorkuta vasúti fővonalon . Éghajlata mérsékelten kontinentális . A levegő évi középhőmérséklete : –0,5 °C. A januári középhőmérséklet –16,5 °C , a júliusi5 °C. A valaha mért legalacsonyabb hőmérséklet –49,0 °C a legmagasabb0 °C A csapadék mennyisége éves átlagbanmm ; a legtöbb csapadék július–augusztusban érkezik . Ezen a vidéken május végétől egy hónapon át tartanak a „ fehér éjszakák” . Története A mai Uhtához közeli olajlelőhelyek létezéséről a század óta tudtak , a század közepén kezdetleges kitermelést is folytattak ( kb . húsz évig ) . Az Uhta folyó medencéjében a század közepén fúrták az első olajkutakat , a századfordulón állami olajkutató expedíciót is szerveztek . Uhtát és első üzemeit az alapítástól kezdveig alapvetően a Gulag foglyai építették. augusztusában elítéltekből és őrszemélyzetből állófős „ expedíció” érkezett a Csibju torkolatához , köztük több geológus és más szakember is . Feladatuk volt többek között az uhtai olajlelőhelyek ipari hasznosíthatóságának felmérése és újabb lelőhelyek felkutatása . Elkezdődött a láger és egyúttal a leendő település építése , és a következő év őszén olajat adott az első kút . Húsz km-rel arrébb ( a mai Vodnij helyén ) kémiai laboratóriumot hoztak létre , melyben a radioaktív vizet , a földgáz és a kísérőgáz jellemzőit vizsgálták , majd ennek alapján megszervezték a rádiumkoncentrátum kinyerését a földalatti ásványi vizekből . 1931 második felétől az itteni bázis az Uhta és a Pecsora folyók közötti hatalmas területen felállítandó lágerek – orosz rövidítéssel : UhtPecsLag – központja lett . A lágerek foglyai építették többek között az Uszty-Vim és Csibju ( Uhta ) közöttikm-es utat1933 ) és azkm hosszú Kotlasz–Vorkuta vasútvonalat . Az uhtai állomásraoktóberében futott be az első személyvonat ( a teljes vasútvonalon az állandó forgalomben indult meg) .ben a település tágabb körzetében új földgáz- és olajlelőhelyeket tártak fel . Közben Uhta is kezdett kiépülni ésban városi rangot kapott . A háború után nagy erőkkel láttak hozzá az olaj- és földgázipar , a feldolgozóipar létesítményeinek felépítéséhez , az építőanyag- és az építőipar is fejlődésnek indult . Népesség 1959-ben154 lakosa volt . 1979-ben467 lakosa volt . 1989-ben548 lakosa volt . 2002-ben340 lakosa volt . 2010-ben591 lakosa volt , melynek6%-a orosz,5%-a komi,2%-a ukrán ,1%-a fehérorosz és1%-a tatár . Gazdasága Uhta Komiföld ipari , elsősorban földgáz- és olajipari központja . Vezető iparvállalata a kőolajfinomító kombinát , ahol többek között benzint , repülőbenzint , bitument , alacsony dermedéspontú kenőanyagokat és más finomítványokat állítanak elő . Az alapítás événeket tartják , amikor a kis üzemben elkezdtek termelni benzint . Azes évek közepéig a gyár is a Gulag rendszerének része volt . A század végén a Kominyefty részvénytársasághoz tartozott , a századfordulón került át a Lukoil mamutvállalathoz . Azóta tart az elhanyagolt üzemek és az elavult technológia korszerűsítése . A városban van a Gazprom óriáskonszern egyik nagy leányvállalatának ( Gazprom Transzgaz Uhta ) központja . Fő tevékenysége a kitermelt földgáz csővezetéken történő szállítása Oroszország északnyugati területein . Történeteben , a vuktili földgázlelőhely kiaknázásával kezdődött, ben több mint000 km-nyi gázvezeték hálózattal rendelkezett . Üzemelteti többek között az északkeleti Vuktilból Uhtán át Torzsokba kiépített távolsági csővezetéket , annak kompresszorállomásait és egyéb létesítményeit . Folyamatban van ésra befejeződik a Jamal-félszigetről Komiföldön át délnyugat felé irányuló , több mintkm-es Bovanyenkovo–Uhta távolsági földgázvezeték kiépítése . Az uhtai acélszerkezeti gyáróta SztalKonsztrukcija néven ) nagyméretű fémszerkezetek , például hídszerkezeti egységek , gyárépületekhez és stadionokhoz fémvázak , nagy űrtartalmú tartályok készítését és helyszíni összeszerelését végzi . A nagy múltú Uhtai Mechanikai Gyár , ahol sokáig az északi tájak építkezéseihez gyártottak különleges toronydarukat, ben csődbe ment . Oktatás , kultúra A város felsőfokú oktatási intézménye az Uhtai Állami Műszaki Egyetem.től ipari főiskola volt, ben nyilvánították és szervezték át egyetemmé . Kilenc épületében négy intézet és hat kar működik , kb.hallgat ója van . Vorkutában és Uszinszkban is van kihelyezett tagozata . Középfokú szakképesítést nyújtó intézmények : Bánya- és olajipari technikum ( kolledzs ) ; azas években alakult szénbányászati profillal , a század elején elsősorban gáz- olajipari szakembereket képez Vasúti közlekedési technikum ; a Szentpétervári Közlekedési és Távközlési Egyetem ( ? ) fiókintézménye Ápolóképző tanintézet ( kolledzs) ;ban alapították Múzeumok A járási múzeumi egyesüléshez öt kisebb múzeum tartozik , közül két természetrajzi és két helytörténeti múzeum Uhtában van . A Gulag uhtai történetét és áldozatait ismertető, ben alapított múzeum egy különálló faházban található . Anyagának egy részét a Memorial Társaság helyi szervezetének önkéntesei gyűjtötték . Jegyzetek Források Komiföld települései