Hirsaui Boldog Vilmos
Hirsaui Boldog Vilmos (1030 körül – Hirsau-apátság, 1091. július 5.) szentként tisztelt bencés apát.

Élete
Gyermek és ifjúkoráról nem maradtak feljegyzések. Tanulmányait feltételezhetően a rengensburgi  Szent Emmeram apátságban végezte el. Feljegyezték róla, hogy kiváló volt tanulmányai végzésében, különösen a filozófiában, csillagászatban, valamint a zene területén. Feltalált egy csillagászati napórát, mely ma is látható a rengensburgi apátságban, valamint fejlesztéseket végzett a fuvolán.

1069. május 28-án vette át a hirsaui apátság apáti tisztségét, mivel elődjét Fredericket - véleménye szerint igazságtalanul - leváltották. Az apáti benedikációt nem volt hajlandó elfogadni egészen elődje haláláig 1071-ig. Az első, amit Vilmos megkövetelt, a kolostornak a világi hatalmaktól való teljes szabadsága volt. Ezt IV. Henrik német-római császár csak hosszas ellenkezés után 1075-ben volt hajlandó elfogadni.

1075-ben Vilmos Rómába utazott, hogy ugyanezt a szabadságot a pápaság oldaláról is elérje. Ezzel belekeveredett az invesztitúraharc küzdelmeibe. Vilmos egyértelműen elköteleződött amellett, hogy a magasabb tisztségekre való kinevezéseknél elsősorban a személyes érettséget, s ne az anyagi állapotot vegyék figyelembe. Ezzel sok ellenséget szerzett magának. 1077. nyarán az apátság befogadta Rudolf német ellenkirályt, s ez a kolostort komolyan veszélyeztette. Vilmosra tekintettel IV. Henrik német-római császár nem indított támadást addig ellenfele ellen, amíg az az apátság területén tartózkodott.

Hirsau-i reform
A szerzetesség-történet jelentős személye Hirsaui Boldog Vilmos, mivel átvette és továbbfejlesztette a Clunyi Szent Hugó által bevezetett reformot. A reform egyik lényeges pontja a világi gyámkodástól való mentesség volt. Addig az apátválasztásba a környékbeli civil hívők is beleszólhattak, az általa bevezetett reform után ez a szerzetesek joga lett. 
Laikus testvérek rendszerének kialakítását, a harmadrendszerű oblátus intézmény kialakítását és alkalmas igehirdetők kiképzését tekintette fontos feladatának. A hirsaui reform sikerét jelzi, hogy húsz éven belül több mint harminc új alapítás következett, s összesen száznál több kolostor vette át a hirsaui reformot.

Halála és kanonizációja
Vilmos által épített Szent Péter és Pál bazilika 1091-es felszentelése után tizenegy héttel Vilmos meghalt. Utolsó szavaival úgy vélekedett, hogy aki egész életében Istent szolgálja, annak a halál csak csere, mivel a földi életet a mennyeire cseréli. 1091. július 5-én halt meg. Hivatalosan nem került sor kanonizációjára, de szinte azonnal szentként kezdték el tisztelni, s ezt a gyakorlatot az egyház jóváhagyta.

Kapcsolódó szócikkek 
Invesztitúraharc
Bambergi Szent Ottó

Fordítás

Források 

Katolikus szentek, boldogok
A 11. században született személyek
1091-ben elhunyt személyek
11. századi személyek
11. századi egyházi személyek
Bencés szerzetesek
Katolikus egyházi személyek
Német boldogok
Német egyházi személyek
Hirsaui Boldog Vilmoskörül – Hirsau-apátság , július ) szentként tisztelt bencés apát . Élete Gyermek és ifjúkoráról nem maradtak feljegyzések . Tanulmányait feltételezhetően a rengensburgi Szent Emmeram apátságban végezte el . Feljegyezték róla , hogy kiváló volt tanulmányai végzésében , különösen a filozófiában , csillagászatban , valamint a zene területén . Feltalált egy csillagászati napórát , mely ma is látható a rengensburgi apátságban , valamint fejlesztéseket végzett a fuvolán . 1069. májusán vette át a hirsaui apátság apáti tisztségét , mivel elődjét Fredericket - véleménye szerint igazságtalanul - leváltották . Az apáti benedikációt nem volt hajlandó elfogadni egészen elődje haláláigig . Az első , amit Vilmos megkövetelt , a kolostornak a világi hatalmaktól való teljes szabadsága volt . Ezt IV . Henrik német-római császár csak hosszas ellenkezés utánben volt hajlandó elfogadni . 1075-ben Vilmos Rómába utazott , hogy ugyanezt a szabadságot a pápaság oldaláról is elérje . Ezzel belekeveredett az invesztitúraharc küzdelmeibe . Vilmos egyértelműen elköteleződött amellett , hogy a magasabb tisztségekre való kinevezéseknél elsősorban a személyes érettséget , s ne az anyagi állapotot vegyék figyelembe . Ezzel sok ellenséget szerzett magának. nyarán az apátság befogadta Rudolf német ellenkirályt , s ez a kolostort komolyan veszélyeztette . Vilmosra tekintettel IV . Henrik német-római császár nem indított támadást addig ellenfele ellen , amíg az az apátság területén tartózkodott . Hirsau-i reform A szerzetesség-történet jelentős személye Hirsaui Boldog Vilmos , mivel átvette és továbbfejlesztette a Clunyi Szent Hugó által bevezetett reformot . A reform egyik lényeges pontja a világi gyámkodástól való mentesség volt . Addig az apátválasztásba a környékbeli civil hívők is beleszólhattak , az általa bevezetett reform után ez a szerzetesek joga lett . Laikus testvérek rendszerének kialakítását , a harmadrendszerű oblátus intézmény kialakítását és alkalmas igehirdetők kiképzését tekintette fontos feladatának . A hirsaui reform sikerét jelzi , hogy húsz éven belül több mint harminc új alapítás következett , s összesen száznál több kolostor vette át a hirsaui reformot . Halála és kanonizációja Vilmos által épített Szent Péter és Pál bazilikaes felszentelése után tizenegy héttel Vilmos meghalt . Utolsó szavaival úgy vélekedett , hogy aki egész életében Istent szolgálja , annak a halál csak csere , mivel a földi életet a mennyeire cseréli. júliusén halt meg . Hivatalosan nem került sor kanonizációjára , de szinte azonnal szentként kezdték el tisztelni , s ezt a gyakorlatot az egyház jóváhagyta . Kapcsolódó szócikkek Invesztitúraharc Bambergi Szent Ottó Fordítás Források Katolikus szentek , boldogok A században született személyek 1091-ben elhunyt személyek 11. századi személyek 11. századi egyházi személyek Bencés szerzetesek Katolikus egyházi személyek Német boldogok Német egyházi személyek