Treniota litván nagyfejedelem
Treniota (†1264) Litvánia nagyfejedelme 1263-tól meggyilkolásáig, 1264-ig.

Élete
Treniota Mindaugas - Litvánia első és egyetlen királyának - unokaöccse, nővérének fia volt. A 17. századi Litván és szamogitiai krónika szerint apja neve Szkirmunt volt és volt két fivére, Ljubart és Piszimont. 

Első említése a Livóniai verses krónikából származik, amikor a szamogitiaiak az ő vezetésével legyőzték a Teuton Lovagrendet  a durbeni csatában. 1250 körül az addig pogány Mindaugas nagyfejedelem megkeresztelkedett, hogy a német lovagrendnek kevesebb indoka legyen rátámadni országára. Treniota, akkor Szamogitia kormányzója, azonban pogány maradt és a lovagrend támadásai is folytatódtak. Treniota, mint a király egyik fő tanácsadója, rábeszélte, hogy szakítson Rómával és újítsa meg a háborút a németekkel.   

Az Ipatyevi krónika szerint 1263-ban Mindaugas felesége, Morta meghalt, a király pedig annak húgát vette feleségül, aki pedig akkor már Daumantas nalšiai fejedelem házastársa volt. Daumantas összeesküdött Treniotával, hogy bosszút állnak és 1263 nyarán rátámadtak a királyra és két kisebbik fiával együtt megölték. Az új nagyfejedelem (királyságát a pápa nem ismerte el) Treniota lett. 

Uralma nem bizonyult hosszú életűnek. Hamarosan fellázadt ellene unokatestvére, Tautvilas polocki fejedelem (Mindaugas bátyjának fia). Bár csatában sikerült megölnie Tautvilast, a Mindaugas-klán összeesküdött ellene és 1264-ben meggyilkolták. A nagyfejedelmi trón Mindaugas idősebbik fiáé, Vaišelgáé lett.

Fordítás

Források
Насевіч В. Л. Транята // Энцыклапедыя гісторыі Беларусі: У 6 т. — Т. 6. — Кн. 1. — Мінск, 2001. — С. 518.
Хроника литовская и жмойтская // Полное собрание русских летописей. — Т.32. Хроники: Литовская и Жмойтская, и Быховца / Под ред. Н. Н. Улащика. — М., Наука. 1968.
Антонович В. Б. Очерк истории Великого княжества Литовского до смерти великого князя Ольгерда // Моя сповідь: Вибрані історичні та публіцистичні твори / Упор. О. Тодійчук, В, Ульяновський. Вст. ст. та коментарі В. Ульяновського. — К.: Либідь, 1995. — 816 с. — С. 648—649.
Насевіч В. Л. Даўмонт // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя ў 2 тамах. — Т.1. — Мінск, 2005.- С. 582.
Александров Д. Н., Володихин Д. М. Борьба за Полоцк между Литвой и Русью в XII—XVI веках. — М.: Аванта+, 1994. — С. 34-35.

Litván uralkodók
1264-ben elhunyt személyek
Treniota ( †1264 ) Litvánia nagyfejedelmetól meggyilkolásáig,ig . Élete Treniota Mindaugas - Litvánia első és egyetlen királyának - unokaöccse , nővérének fia volt . A századi Litván és szamogitiai krónika szerint apja neve Szkirmunt volt és volt két fivére , Ljubart és Piszimont . Első említése a Livóniai verses krónikából származik , amikor a szamogitiaiak az ő vezetésével legyőzték a Teuton Lovagrendet a durbeni csatában.körül az addig pogány Mindaugas nagyfejedelem megkeresztelkedett , hogy a német lovagrendnek kevesebb indoka legyen rátámadni országára . Treniota , akkor Szamogitia kormányzója , azonban pogány maradt és a lovagrend támadásai is folytatódtak . Treniota , mint a király egyik fő tanácsadója , rábeszélte , hogy szakítson Rómával és újítsa meg a háborút a németekkel . Az Ipatyevi krónika szerintban Mindaugas felesége , Morta meghalt , a király pedig annak húgát vette feleségül , aki pedig akkor már Daumantas nalšiai fejedelem házastársa volt . Daumantas összeesküdött Treniotával , hogy bosszút állnak ésnyarán rátámadtak a királyra és két kisebbik fiával együtt megölték . Az új nagyfejedelem ( királyságát a pápa nem ismerte el ) Treniota lett . Uralma nem bizonyult hosszú életűnek . Hamarosan fellázadt ellene unokatestvére , Tautvilas polocki fejedelem ( Mindaugas bátyjának fia) . Bár csatában sikerült megölnie Tautvilast , a Mindaugas-klán összeesküdött ellene ésben meggyilkolták . A nagyfejedelmi trón Mindaugas idősebbik fiáé , Vaišelgáé lett . Fordítás Források Насевіч В . Л . Транята / / Энцыклапедыя гісторыі Беларусі : Ут . — Т . — Кн . — Мінск , — С . Хроника литовская и жмойтская / / Полное собрание русских летописей . — Т.32. Хроники : Литовская и Жмойтская , и Быховца / Под ред . Н . Н . Улащика . — М. , Наука . Антонович В . Б . Очерк истории Великого княжества Литовского до смерти великого князя Ольгерда / / Моя сповідь : Вибрані історичні та публіцистичні твори / Упор . О . Тодійчук , В , Ульяновський . Вст. ст. та коментарі В . Ульяновського . — К. : Либідь , —с . — С.649. Насевіч В . Л . Даўмонт / / Вялікае княства Літоўскае : Энцыклапедыя ўтамах . — Т.1. — Мінск,- С . Александров Д . Н . , Володихин Д . М . Борьба за Полоцк между Литвой и Русью в XII—XVI веках . — М. : Аванта+ , — С . Litván uralkodók 1264-ben elhunyt személyek