Boldog Buzád
Boldog Buzád, más néven Hahót nembeli Buzád (1180 körül – Pest, 1243. december 8.) boldoggá avatott államférfi, szörényi bán, majd domonkos szerzetes, a tatárjárás vértanúja.

Élete
A Hahót nemzetség felmenői Kézai Simon szerint wartburgi nemesek voltak. Apja, Hahót nembeli Buzád (fl. 1192) Thuróczi János szerint a türingiai von Orlamünde grófi családból eredt, bár az újabb kutatások szerint a család ősei a 743-ban a Lex Baiuvariorumban említett bajor ősnemes Huosi-nemzetségből származtak (lásd: Tóth Endre: Hoholt – Hahót c. tanulmánya a Századok 2003/2. számában). Annak a seregnek egyik vezetője, melyet III. István hívott be 1162-ben Meißenből (Szászország), a Német-római Birodalomból, a bizánci segítséggel őt a trónjáról elűző nagybátyja IV. István ellenében. Haholt a magával hozott saját katonasággal leverte a IV. István érdekében fellépő nemzetségek, köztük a Csákok lázadását. Szolgálataiért hatalmas birtokokat kapott nagyobbrészt Zala, kisebb részt Sopron vármegyékben. Szálláshelye volt a település, amely róla a Hahót nevet kapta. Haholttól származik az alsólendvai Bánffy család, valamint a Hahót nembeli csányi Csány család is, melyek jelentős hatást gyakoroltak az ország életére.

Szerzetesként
Boldog Buzád életéről Hevenesi Gábor Régi magyar szentség (Ungaricae Sanctitatis Indicia; Nagyszombat, 1692) című könyvéből tudunk. Érett férfikorában szörényi báni méltóságát fiaira, Buzádra (fl. 1237-1239) és Csákra (fl. 1246-1269) hagyta, búcsút mondott a világi életnek, és 1233-ban belépett a domonkosok rendjébe. Rövid időn belül rendje egyik elöljárójává, a szent tudományok mesterévé és Isten igéjének nagy hatású hirdetőjévé vált. Amikor a tatárok betörtek Magyarországra, a prédikátorok rendjének tagjai is engedélyt kaptak rendfőnöküktől, hogy elmeneküljenek és elrejtőzzenek, amíg jobbra fordulnak az idők. Buzád azonban nem menekült el, hanem – mint a krónikás feljegyezte – „amikor a kegyetlen tatár népség már a közelben pusztított, bement a templomba, az oltár előtt kereszt alakban leborulva imádkozott és áldozatul ajánlotta magát az Úrnak. 1243. december 8-án gyilkolták meg a barbárok.” Szerzetestársai – már aki a veszedelmet túlélte közülük –, miután a tatárok pusztítása után feldúlt templomukba és kolostorukba visszatértek, „ott találtak rá: számtalan lándzsadöféssel ölték meg őt, majd a fejét levágták”. 

Tisztelete a középkorban elterjedt volt, de ma már tisztelete gyakorlatilag megszűnt. Boldoggá avatásának helye és ideje ismeretlen. 2009-ben Hahóton szobrot emeltek tiszteletére.

Források
Zalai Hírlap – Online (Online elérés: 2015. április 22.) 
Vasi szemle – (Online elérés: 2015. április 22.)

Katolikus szentek, boldogok
Magyar boldogok
Magyar dominikánus szerzetesek
A 12. században született személyek
1243-ban elhunyt személyek
Vértanúk
Szörényi bánok
Meggyilkolt magyar egyházi személyek
Hahót nemzetség
Boldog Buzád , más néven Hahót nembeli Buzádkörül – Pest , december ) boldoggá avatott államférfi , szörényi bán , majd domonkos szerzetes , a tatárjárás vértanúja . Élete A Hahót nemzetség felmenői Kézai Simon szerint wartburgi nemesek voltak . Apja , Hahót nembeli Buzád ( fl.Thur óczi János szerint a türingiai von Orlamünde grófi családból eredt , bár az újabb kutatások szerint a család ősei aban a Lex Baiuvariorumban említett bajor ősnemes Huosi-nemzetségből származtak ( lásd : Tóth Endre : Hoholt – Hahót c. tanulmánya a Századok2. számában ) . Annak a seregnek egyik vezetője , melyet III. István hívott beben Meißenből ( Szászország ) , a Német-római Birodalomból , a bizánci segítséggel őt a trónjáról elűző nagybátyja IV . István ellenében . Haholt a magával hozott saját katonasággal leverte a IV . István érdekében fellépő nemzetségek , köztük a Csákok lázadását . Szolgálataiért hatalmas birtokokat kapott nagyobbrészt Zala , kisebb részt Sopron vármegyékben . Szálláshelye volt a település , amely róla a Hahót nevet kapta . Haholttól származik az alsólendvai Bánffy család , valamint a Hahót nembeli csányi Csány család is , melyek jelentős hatást gyakoroltak az ország életére . Szerzetesként Boldog Buzád életéről Hevenesi Gábor Régi magyar szentség ( Ungaricae Sanctitatis Indicia ; Nagyszombat, című könyvéből tudunk . Érett férfikorában szörényi báni méltóságát fiaira, Buzádra ( fl.és Csákra ( fl.hagyta , búcsút mondott a világi életnek , ésban belépett a domonkosok rendjébe . Rövid időn belül rendje egyik elöljárójává , a szent tudományok mesterévé és Isten igéjének nagy hatású hirdetőjévé vált . Amikor a tatárok betörtek Magyarországra , a prédikátorok rendjének tagjai is engedélyt kaptak rendfőnöküktől , hogy elmeneküljenek és elrejtőzzenek , amíg jobbra fordulnak az idők . Buzád azonban nem menekült el , hanem – mint a krónikás feljegyezte – „ amikor a kegyetlen tatár népség már a közelben pusztított , bement a templomba , az oltár előtt kereszt alakban leborulva imádkozott és áldozatul ajánlotta magát az Úrnak. decemberán gyilkolták meg a barbárok.” Szerzetestársai – már aki a veszedelmet túlélte közülük – , miután a tatárok pusztítása után feldúlt templomukba és kolostorukba visszatértek , „ ott találtak rá : számtalan lándzsadöféssel ölték meg őt , majd a fejét levágták” . Tisztelete a középkorban elterjedt volt , de ma már tisztelete gyakorlatilag megszűnt . Boldoggá avatásának helye és ideje ismeretlen.ben Hahóton szobrot emeltek tiszteletére . Források Zalai Hírlap – Online ( Online elérés : április ) Vasi szemle – ( Online elérés : április ) Katolikus szentek , boldogok Magyar boldogok Magyar dominikánus szerzetesek A században született személyek 1243-ban elhunyt személyek Vértanúk Szörényi bánok Meggyilkolt magyar egyházi személyek Hahót nemzetség