Marafkó László
Marafkó László (Győr, 1944. július 14.–), magyar író, újságíró, szerkesztő, főiskolai oktató.

Élete
Az általános iskolát, majd a gépipari technikumot szülővárosában végezte. 1962 és 67 között az ELTE magyar–orosz szakán tanult és négy évig Eötvös-kollégista volt. 1967-ben dokumentátor a Győri Rába Vagon- és Gépgyárban. 1968-ban a Pécsi Tanárképző Főiskola irodalmi tanszékének szerződéses tanársegéde. 1969–1972 között a Dunántúli Napló munkatársa. 1972 nyarán, a Központi Sajtószolgálat különtudósítója a háború sújtotta Észak-Vietnamban. 1972–1975 az újonnan alapított Universitas című pécsi összegyetemi hetilap felelős szerkesztője. Főállásai mellett 1968–1975 között a Jelenkor szerkesztőbizottsági tagja. 1975–77 a Magyar Ifjúság munkatársa, 1977–1981 a Világ Ifjúsága olvasószerkesztője. 1978 végén riportúton jár az egyesült Vietnamban, a Kínával kirobbant konfliktus idején az ország északi és a déli, Kambodzsával határos hadműveleti területein. 1981–2000 között a Magyar Nemzetnél kezdetben a kulturális rovat vezetőhelyettese, majd olvasószerkesztő, 1990-ben főszerkesztő-helyettes, azután ügyvezető szerkesztő, végül szerkesztő. A lapnak a Napi Magyarországgal történt összevonásakor elbocsátják. Könyvraktári munka, majd kiadói szerkesztés után 2001–2005 között nyugdíjba vonulásáig olvasószerkesztő a Heti Válasznál. Főállása mellett, majd néhány évig nyugdíjasként is lapszerkesztést oktatott a Budapesti Kommunikációs Főiskolán.

Írói pályája
Első versei és írásai 1961-ben jelentek meg egy megyei lapban. Később szinte valamennyi irodalmi folyóiratban, jelentősebb lapban publikált, több antológiában szerepelt, országos irodalmi pályázatokon nyert díjakat. 
Több kisregénye (Az árulás, A balek) szól a hatvanas években felnőtté váló nemzedék kényszereiről. Mélyen foglalkoztatja a kelet-közép-európai értelmiség zsákutcás sorsa (a Martinovicsról szóló Az idegen, majd A robbantó és az Időprés című kisregény). Nyelvileg érzékletes, filozofikus munkája a Feljegyzések senkinek. A rendszerváltozásról nyújt szatirikus képet a Kukkoló, összegző jellegű könyve a Búcsúregény. Az Egyszervoltak novellái húsz termését fogják össze, kormetszetszerűen. A Dávid és Góliátok egy merénylő társadalmi motivációjú lélekrajza, így témájában visszautal a pártállam legvégén játszódó A robbantó című kisregényre. A publicisztikát, riportot és az esszét is irodalmi igénnyel műveli. A világ jelentős szellemi embereinek kárpát-medencei nyomait kutató sorozatai (Magyar Nemzet, majd Népszabadság, kötetben: Helyben a világ, Múltidőző) alapján készült rövid dokumentumfilmeket a köztévé sugározta.
A Lapzárka írásai a szerző irodalmárrá válásán kívül a különböző redakciókban, jellemző szituációkban szerzett szerkesztői tapasztalatait örökítik meg.

Művei
Készülődések ideje (1975, antológia, szerk.)
Gazdasági vezetők (1978, riportok Szántó Péterrel közösen)
Irodalmi séták (1985, esszériportok)
Kulcs a bőrszíjon (1988, ifjúsági regény)
A balek (1989, két kisregény)
Az árulás (1989, kisregények és novellák)
Az utókor inspektora (1991, tárcák, interjúk)
Helyben a világ (1994, kultúrtörténeti topográfia)
Időprés (1995, kisregény és novellák)
Szerelmes játékok (1996, ifjúsági regény)
Futamok életre-halálra (1998, aforizmák)
Feljegyzések senkinek (1999, naplóesszé)
Tigrismentők (2002, ifjúsági regény)
Kukkoló (2004, kisregény)
Előkor (2004, esszék, interjúk)
Múltidőző (2005, kultúrtörténeti topográfia)
Búcsúregény (2006, kisregény)
Litera-túra (2007, cikkek, interjúk)
Észsömör (aforizmák, szójátékok, 2008)
Egyszervoltak (novellák, 2010)
Dávid és Góliátok (zsebregény, 2012)
Lapzárka (Szerkesztői emlékek a Kádár-korszakból, 2013)
Holnapoló (válogatott versek, 2014)
Égforduló (regény, 2015)
A többi néma csont (szociokrimi, 2016)
Bennkint (visszaemlékezés, 2019)
Ágyékkötény (novellák, 2020)
Végek (színművek, 2021)
Írás a tűzfalon - Pincétől a Parnasszusig (tárcák, esszék, emlékezések, 2023)

Díjai
Eötvös József Alapítvány ösztöndíja (1990)
Bertha Bulcsu-emlékdíj (2004)

Források 

Magyar írók
Magyar pedagógusok
1944-ben született személyek
Élő személyek
Marafkó László ( Győr , július– ) , magyar író , újságíró , szerkesztő , főiskolai oktató . Élete Az általános iskolát , majd a gépipari technikumot szülővárosában végezte.ésközött az ELTE magyar–orosz szakán tanult és négy évig Eötvös-kollégista volt.ben dokumentátor a Győri Rába Vagon- és Gépgyárban.ban a Pécsi Tanárképző Főiskola irodalmi tanszékének szerződéses tanársegéde.1972 között a Dunántúli Napló munkatársa.nyarán , a Központi Sajtószolgálat különtudósítója a háború sújtotta Észak-Vietnamban. 1975 az újonnan alapított Universitas című pécsi összegyetemi hetilap felelős szerkesztője . Főállásai mellett1975 között a Jelenkor szerkesztőbizottsági tagja.77 a Magyar Ifjúság munkatársa, 1981 a Világ Ifjúsága olvasószerkesztője.végén riportúton jár az egyesült Vietnamban , a Kínával kirobbant konfliktus idején az ország északi és a déli , Kambodzsával határos hadműveleti területein.2000 között a Magyar Nemzetnél kezdetben a kulturális rovat vezetőhelyettese , majd olvasószerkesztő, ben főszerkesztő-helyettes , azután ügyvezető szerkesztő , végül szerkesztő . A lapnak a Napi Magyarországgal történt összevonásakor elbocsátják . Könyvraktári munka , majd kiadói szerkesztés után2005 között nyugdíjba vonulásáig olvasószerkesztő a Heti Válasznál . Főállása mellett , majd néhány évig nyugdíjasként is lapszerkesztést oktatott a Budapesti Kommunikációs Főiskolán . Írói pályája Első versei és írásaiben jelentek meg egy megyei lapban . Később szinte valamennyi irodalmi folyóiratban , jelentősebb lapban publikált , több antológiában szerepelt , országos irodalmi pályázatokon nyert díjakat . Több kisregénye ( Az árulás , A balek ) szól a hatvanas években felnőtté váló nemzedék kényszereiről . Mélyen foglalkoztatja a kelet-közép-európai értelmiség zsákutcás sorsa ( a Martinovicsról szóló Az idegen , majd A robbantó és az Időprés című kisregény ) . Nyelvileg érzékletes , filozofikus munkája a Feljegyzések senkinek . A rendszerváltozásról nyújt szatirikus képet a Kukkoló , összegző jellegű könyve a Búcsúregény . Az Egyszervoltak novellái húsz termését fogják össze , kormetszetszerűen . A Dávid és Góliátok egy merénylő társadalmi motivációjú lélekrajza , így témájában visszautal a pártállam legvégén játszódó A robbantó című kisregényre . A publicisztikát , riportot és az esszét is irodalmi igénnyel műveli . A világ jelentős szellemi embereinek kárpát-medencei nyomait kutató sorozatai ( Magyar Nemzet , majd Népszabadság , kötetben : Helyben a világ , Múltidőző ) alapján készült rövid dokumentumfilmeket a köztévé sugározta . A Lapzárka írásai a szerző irodalmárrá válásán kívül a különböző redakciókban , jellemző szituációkban szerzett szerkesztői tapasztalatait örökítik meg . Művei Készülődések ideje antológia , szerk . ) Gazdasági vezetők riportok Szántó Péterrel közösen ) Irodalmi séták esszériportok ) Kulcs a bőrszíjon ifjúsági regény ) A balek két kisregény ) Az árulás kisregények és novellák ) Az utókor inspektora tárcák , interjúk ) Helyben a világ kultúrtörténeti topográfia ) Időprés kisregény és novellák ) Szerelmes játékok ifjúsági regény ) Futamok életre-halálra aforizmák ) Feljegyzések senkinek naplóesszé ) Tigrismentők ifjúsági regény ) Kukkoló kisregény ) Előkor esszék , interjúk ) Múltidőző kultúrtörténeti topográfia) Búcsúregény kisregény ) Litera-túra cikkek , interjúk ) Észsömör ( aforizmák , szójátékok , Egyszervoltak ( novellák , Dávid és Góliátok ( zsebregény , Lapzárka ( Szerkesztői emlékek a Kádár-korszakból , Holnapoló ( válogatott versek , Égforduló ( regény , A többi néma csont ( szociokrimi , Bennkint ( visszaemlékezés , Ágyékkötény ( novellák , Végek ( színművek , Írás a tűzfalon - Pincétől a Parnasszusig ( tárcák , esszék , emlékezések , Díjai Eötvös József Alapítvány ösztöndíja Bertha Bulcsu-emlékdíj Források Magyar írók Magyar pedagógusok 1944-ben született személyek Élő személyek