Jules Barthélemy-Saint-Hilaire
Jules Barthélemy-Saint-Hilaire (Párizs, 1805. augusztus 19. – Párizs, 1895. november 24.) francia filozófus, újságíró és politikus. Napóleon állítólagos törvénytelen fia.

Életútja

Tanulmányait elvégezvén, pénzügyminiszteri tisztviselő lett, de hírlapírással is foglalkozott. 1827–30-ban a Globe és a National munkatársa volt. Mint hírlapíró a Thiers, Mignet, Rémusat és mások által az 1830. évi királyi rendeletek ellen kiadott tiltakozást szintén aláírta. 1833 végén lemondott a politikai írói pályáról és a tudományos irodalomnak szentelte idejét. Arisztotelész műveinek fordítása révén a Collège de France-on a görög és római bölcsészet tanára lett, 1839-ben pedig az Társadalomtudományi Akadémia választotta tagjának. Az 1840-es minisztériumban négy hónapon át a közoktatásügy államtitkára volt. 1848-ban a Seine-et-Oise megye az alkotmányozó és törvényhozó nemzetgyűlés tagjává választotta, ahol a mérsékeltek pártjához csatlakozott. Az 1851. évi államcsíny után a Mazas börtönbe zárták, 1852-ben pedig megfosztották tanszékétől, mert III. Napóleonnak nem akarta letenni a hűségesküt. 1855–58-ban Ferdinand de Lesseps-szel a Szuezi-csatorna megteremtése érdekében buzgólkodott. 1867-ben a Sorbonne könyvtárának őre lett. 1871–73-ban pedig hivatalfőnök és Thiers köztársasági elnök vezértitkára volt. Mint a versailles-i nemzetgyűlés tagja a balközéphez tartozott. 1876-ban a szenátus örökös tagjának választották. 1880. szeptember 30-tól átvette a Ferry kormányában a külügyi tárcát, melytől azonban már a következő év novemberében megvált. Mint tudós nagy érdemeket szerzett a görög és az ind bölcsészet és a szanszkrit nyelvtudomány terén.

Sok értekezést írt a Journal des savants-ba.

Főbb művei

 De la logique d'Aristote (1839, 2 kötet)
 De l'école d'Alexandrie (1845)
 Sur les Védas (1854)
 Du Bouddhisme (1855)
 Le Bouddha el sa religion (3 kiad. 1866)
 Mahomet et le Coran (1865)
 Philosophie des deux Ampère (2. kiad. 1869)
 A la démocratie française (1874)
 De la métaphysique sa nature et ses droits (1879)

Magyarul 
A philosophia viszonya a természettudományokhoz és a valláshoz; ford. Péterfy Jenő; Akadémia, Budapest, 1890 (A Magyar Tudományos Akadémia Könyvkiadó Vállalata. U. F. sorozat)

Jegyzetek

Források
 

Franciaországi politikusok
Párizsiak
1805-ben született személyek
1895-ben elhunyt személyek
Francia filozófusok
Francia újságírók
A Francia Akadémia tagjai
Francia egyetemi, főiskolai oktatók
Francia műfordítók
Napóleon
Királyi fattyúk
A Père-Lachaise-ben eltemetett személyek
Jules Barthélemy-Saint-Hilaire ( Párizs , augusztus – Párizs , november ) francia filozófus , újságíró és politikus . Napóleon állítólagos törvénytelen fia . Életútja Tanulmányait elvégezvén , pénzügyminiszteri tisztviselő lett , de hírlapírással is foglalkozott.30-ban a Globe és a National munkatársa volt . Mint hírlapíró a Thiers , Mignet , Rémusat és mások által az évi királyi rendeletek ellen kiadott tiltakozást szintén aláírta.végén lemondott a politikai írói pályáról és a tudományos irodalomnak szentelte idejét . Arisztotelész műveinek fordítása révén a Collège de France-on a görög és római bölcsészet tanára lett, ben pedig az Társadalomtudományi Akadémia választotta tagjának . Azes minisztériumban négy hónapon át a közoktatásügy államtitkára volt.ban a Seine-et-Oise megye az alkotmányozó és törvényhozó nemzetgyűlés tagjává választotta , ahol a mérsékeltek pártjához csatlakozott . Az évi államcsíny után a Mazas börtönbe zárták, ben pedig megfosztották tanszékétől , mert III. Napóleonnak nem akarta letenni a hűségesküt.58-ban Ferdinand de Lesseps-szel a Szuezi-csatorna megteremtése érdekében buzgólkodott.ben a Sorbonne könyvtárának őre lett.73-ban pedig hivatalfőnök és Thiers köztársasági elnök vezértitkára volt . Mint a versailles-i nemzetgyűlés tagja a balközéphez tartozott.ban a szenátus örökös tagjának választották. szeptembertól átvette a Ferry kormányában a külügyi tárcát , melytől azonban már a következő év novemberében megvált . Mint tudós nagy érdemeket szerzett a görög és az ind bölcsészet és a szanszkrit nyelvtudomány terén . Sok értekezést írt a Journal des savants-ba . Főbb művei De la logique d'Aristotekötet ) De l'école d'Alexandrie Sur les Védas Du Bouddhisme Le Bouddha el sa religionkiad . Mahomet et le Coran Philosophie des deux Ampère kiad . A la démocratie française De la métaphysique sa nature et ses droits Magyarul A philosophia viszonya a természettudományokhoz és a valláshoz ; ford . Péterfy Jenő ; Akadémia, Budapest , ( A Magyar Tudományos Akadémia Könyvkiadó Vállalata . U . F. sorozat ) Jegyzetek Források Franciaországi politikusok Párizsiak 1805-ben született személyek 1895-ben elhunyt személyek Francia filozófusok Francia újságírók A Francia Akadémia tagjai Francia egyetemi , főiskolai oktatók Francia műfordítók Napóleon Királyi fattyúk A Père-Lachaise-ben eltemetett személyek