Hármas szövetség (1882)
Hármas szövetségnek (, ) nevezik azt a katonai szövetségi megállapodást, amelyet 1882-ben Németország és az Osztrák–Magyar Monarchia kötött az Olasz Királysággal. Ténylegesen német–osztrák szövetséget jelentett, mert a harmadik szereplő, Olaszország hamarosan elsodródott tőlük, és az első világháború folyamán 1915-ben a németellenes táborban kötött ki.

Előzményei  
Az ausztriai császár-magyar király, a német császár, valamint az orosz cár véglegesnek 1872 szeptember havától tekintetett, amikor az elől nevezett két uralkodó külügyminisztereik kíséretében I. Vilmos császár látogatására Berlinbe érkeztek és a külpolitikai ügyeket is tanácskozásaik körébe vonták.

A gyanakodó francia sajtó ebben az 1815. évi Szent Szövetség megújítását látta, mely a népszabadság, különösen pedig a köztársasági irány ellen alakult és az új francia köztársaság szükségesnek hitte nagy hadi készületekkel védekezni. Valóban pedig nem volt egyéb, mint a három nagyhatalmasság egyetértése arra nézve, hogy a dolgoknak az 1866-os prágai és az 1871-es  frankfurti béke által keletkezett új rendjébe belenyugszanak, vagyis a létező állapotokat jogosaknak elismerik és a népek életének békés fejlődésére alapul fogadják, védelmezik. Egy nemét képezte tehát a békeszövetségnek és így azt is magában foglalta, hogy se Franciaország törekvései a nevezett hatalmaknál támogatásra nem találnak, se pedig Oroszország nem fogja a keleti kérdést a szláv-törekvések szempontjából erőszakos megoldásra vezetni. De az 1878 nyarán Berlinben ülésező európai kongresszusnak a keleti ügyekben hozott határozataival az orosz társadalom fölötte elégedetlennek mutatkozott; a sajtó hangosan hirdette, hogy az orosz igények kellő méltatásban nem részesültek és úgy látszott, hogy a cár is Franciaországhoz közeledik. Ez ismét a Német Birodalom és Ausztria-Magyarország szorosabb szövetkezését eredményezte Bécsben 1879-ben, amelyhez később, 1882-ben Olaszország is csatlakozott és a szövetség hármasra bővült.

Tartalma 
A 4. cikkely szerint, ha  bármelyik fél hadüzenetet küldene harmadik államnak, a másik szerződő fél jóindulatú semlegességet" vállal.
 
A szerződés 6. cikkelye kimondta a megállapodás teljes és szigorú titokban tartását.

Románia csatlakozása
1883. október 18-án a Román Királyság titokban csatlakozott a hármasszövetséghez. Ebben szerepet játszott I. Károly román király családjának német kötődése és félelme egy orosz expanzió lehetőségétől. A délkelet-európai szövetségi kapcsolattól Károly országa hatalmi pozíciójának erősödését és Besszarábiára irányuló igényének támogatását várta. A titkos csatlakozási szerződésben, amelyről csak a király és legbizalmasabb munkatársai tudtak, az Osztrák–Magyar Monarchia és a Román Királyság kölcsönös segítséget ígértek egymásnak orosz, szerb vagy bolgár támadás esetére.

Megszűnése és következményei 
Az 1887. február 20-án, majd 1891-ben megújított hármas szövetség ellenében született meg 1893-ban az orosz-francia összefogás, majd az 1904-es entente cordiale (francia-angol szerződés), végül a hármas antant (az 1907-es angol-orosz megállapodás után).

Jegyzetek

Források 
 Pallas nagylexikona
 125 éve jött létre a Hármas szövetség (stop.hu, 2007. május 20.)

További információk 
 Hóman - Szekfű: Magyar történet
 Nádori Attila et al.: Britannica Hungarica Nagylexikon. 11. kötet, GYÓ–HER, Kossuth Kiadó, Budapest, 2013, , 222. old.
 Galántai József: Az első világháború (Gondolat Könyvkiadó, Budapest, 1980, 12-16. oldal)

Kapcsolódó szócikkek
Londoni egyezmény (1871) vagy „Hellészpontosz-konferencia”
Három császár egyezménye (1873)
Kettős szövetség (1879)
Három császár szövetsége (1882)
Földközi-tengeri szerződés (1887) 
Viszontbiztosítási szerződés (1887)
Francia–orosz szövetség (1894)
Antant (1904)
 Első világháború

 

1882
Nemzetközi szerződések
Katonai szövetségek
Németország történelme
Az Osztrák–Magyar Monarchia hadtörténete
Oroszország történelme
Német–osztrák kapcsolatok
Német–olasz kapcsolatok
Olasz–osztrák kapcsolatok
Hármas szövetségnek ( , ) nevezik azt a katonai szövetségi megállapodást , amelyetben Németország és az Osztrák–Magyar Monarchia kötött az Olasz Királysággal . Ténylegesen német–osztrák szövetséget jelentett , mert a harmadik szereplő , Olaszország hamarosan elsodródott tőlük , és az első világháború folyamánben a németellenes táborban kötött ki . Előzményei Az ausztriai császár-magyar király , a német császár , valamint az orosz cár véglegesnekszeptember havától tekintetett , amikor az elől nevezett két uralkodó külügyminisztereik kíséretében I. Vilmos császár látogatására Berlinbe érkeztek és a külpolitikai ügyeket is tanácskozásaik körébe vonták . A gyanakodó francia sajtó ebben az évi Szent Szövetség megújítását látta , mely a népszabadság , különösen pedig a köztársasági irány ellen alakult és az új francia köztársaság szükségesnek hitte nagy hadi készületekkel védekezni . Valóban pedig nem volt egyéb , mint a három nagyhatalmasság egyetértése arra nézve , hogy a dolgoknak azos prágai és azes frankfurti béke által keletkezett új rendjébe belenyugszanak , vagyis a létező állapotokat jogosaknak elismerik és a népek életének békés fejlődésére alapul fogadják , védelmezik . Egy nemét képezte tehát a békeszövetségnek és így azt is magában foglalta , hogy se Franciaország törekvései a nevezett hatalmaknál támogatásra nem találnak , se pedig Oroszország nem fogja a keleti kérdést a szláv-törekvések szempontjából erőszakos megoldásra vezetni . De aznyarán Berlinben ülésező európai kongresszusnak a keleti ügyekben hozott határozataival az orosz társadalom fölötte elégedetlennek mutatkozott ; a sajtó hangosan hirdette , hogy az orosz igények kellő méltatásban nem részesültek és úgy látszott , hogy a cár is Franciaországhoz közeledik . Ez ismét a Német Birodalom és Ausztria-Magyarország szorosabb szövetkezését eredményezte Bécsbenben , amelyhez később, ben Olaszország is csatlakozott és a szövetség hármasra bővült . Tartalma A cikkely szerint , ha bármelyik fél hadüzenetet küldene harmadik államnak , a másik szerződő fél jóindulatú semlegességet " vállal . A szerződés cikkelye kimondta a megállapodás teljes és szigorú titokban tartását . Románia csatlakozása 1883. októberán a Román Királyság titokban csatlakozott a hármasszövetséghez . Ebben szerepet játszott I. Károly román király családjának német kötődése és félelme egy orosz expanzió lehetőségétől . A délkelet-európai szövetségi kapcsolattól Károly országa hatalmi pozíciójának erősödését és Besszarábiára irányuló igényének támogatását várta . A titkos csatlakozási szerződésben , amelyről csak a király és legbizalmasabb munkatársai tudtak , az Osztrák–Magyar Monarchia és a Román Királyság kölcsönös segítséget ígértek egymásnak orosz , szerb vagy bolgár támadás esetére . Megszűnése és következményei Az februárán , majdben megújított hármas szövetség ellenében született megban az orosz-francia összefogás , majd azes entente cordiale ( francia-angol szerződés ) , végül a hármas antant ( azes angol-orosz megállapodás után ) . Jegyzetek Források Pallas nagylexikona éve jött létre a Hármas szövetség ( stop.hu , május ) További információk Hóman - Szekfű : Magyar történet Nádori Attila et al . : Britannica Hungarica Nagylexikon. kötet , GYÓ–HER, Kossuth Kiadó , Budapest , , old . Galántai József : Az első világháború ( Gondolat Könyvkiadó , Budapest , oldal ) Kapcsolódó szócikkek Londoni egyezményvagy „ Hellészpontosz-konferencia” Három császár egyezménye Kettős szövetség Három császár szövetsége Földközi-tengeri szerződés Viszontbiztosítási szerződés Francia–orosz szövetség Antant Első világháború 1882 Nemzetközi szerződések Katonai szövetségek Németország történelme Az Osztrák–Magyar Monarchia hadtörténete Oroszország történelme Német–osztrák kapcsolatok Német–olasz kapcsolatok Olasz–osztrák kapcsolatok