Gustavo A. Madero (kerület)
Gustavo A. Madero Mexikóváros legészakibb kerülete. Lakossága 2010-ben meghaladta az 1 185 000 főt.

Földrajz

Fekvése
A Mexikóváros északi részén fekvő kerület nagy része a tenger szintje felett körülbelül 2250 méterrel fekvő síkság, ám középső és északi részén is néhány hegy emelkedik. Közepén a híres Tepeyac-domb található, ettől északra a 2400 métert is meghaladó Cerro el Guerrero és Cerro Zacatenco helyezkedik el, a kerület északi nyúlványa pedig jóval magasabb hegyek oldalába kapaszkodik fel, és legmagasabb részén a 2900 métert is megközelíti. Innen folyik lefelé a Xochitla nevű vízfolyás, ami a Tlalnepantla folyóba ömlik. A kerület egy részét kettévágja, más részén határát alkotja a csővezetékben haladó Río de los Remedios, keleti részén pedig átvezet a Gran Canal del Desagüe nevű csatorna is. A kerület délkeleti vidékén található a San Juan de Aragón-tó.

Éghajlat
A kerület éghajlata meleg, de nem forró, és nyáron–ősz elején csapadékos. Minden hónapban mértek már legalább 29 °C-os hőséget, de a rekord nem érte el a 39 °C-ot. Az átlagos hőmérsékletek a januári 12,9 és a májusi–júniusi 19,2 fok között váltakoznak, fagy több hónapban is előfordul. Az évi átlagosan 599 mm csapadék időbeli eloszlása nagyon egyenetlen: a júniustól szeptemberig tartó 4 hónapos időszak alatt hull az éves mennyiség több mint 70%-a.

Népesség
A kerület népessége a közelmúltban folyamatosan csökkent:

Története
Nevét Gustavo Adolfo Maderóról kapta, akit a mexikói forradalom idején, 1913-ban, az úgynevezett tragikus tíz nap során gyilkoltak meg a kormányellenes puccsisták.

A Tepeaca néven ismert település a spanyolok megérkezésével a Tepeaquilla nevet kapta, majd 1563. december 3-ától kezdve Guadalupe lett. Ekkor nem lakták többen mint 300-an, és két fő részből állt: az egyikben az indiánok, a másikban az európai származásúak és a meszticek éltek. Az indián település csak pueblo (falu) volt, míg a másik 1733-ban villa rangra emelkedett, a következő évszázadok során pedig számos közigazgatási változáson esett át. A függetlenségi háború után nevét Guadalupe Hidalgóra változtatták, majd 1931-ben vette fel mai nevét.

Turizmus, látnivalók

A kerület legjelentősebb, világszerte ismert turisztikai célpontja a Tepeyac-dombon található Guadalupe-bazilika és a hozzá tartozó épületegyüttes, amelyet egy-egy év során mintegy 20 millió látogató keres fel, ezzel pedig a világ harmadik leglátogatottabb vallási emlékhelye. Az első templom helyén épülő új épület alapkövét 1695-ben áldották meg. Ma több múzeum is tartozik hozzá.

A kerület egyéb látnivalói közé tartozik a La Villa nevű vasútállomáson (ez Mexikóváros legrégebbi állomása) elhelyezkedő vasútmúzeum, valamint az úgynevezett „Zöld Indiánok emlékmű” (Monumento a los Indios Verdes), ami nem más, mint két, a patinától zöldre színeződött bronzszobor, amelyek Ahuízotl és Itzcóatl azték utalkodókat ábrázolják. Emellett a San Juan de Aragón-tónál egy állatkert is található.

Részben a kerületben található a 18. század közepén épült guadalupei vízvezeték, amely mára erősen leromlott állapotba került.

Források
Gustavo A . Madero Mexikóváros legészakibb kerülete . Lakosságaben meghaladta az185 000 főt . Földrajz Fekvése A Mexikóváros északi részén fekvő kerület nagy része a tenger szintje felett körülbelülméterrel fekvő síkság , ám középső és északi részén is néhány hegy emelkedik . Közepén a híres Tepeyac-domb található , ettől északra amétert is meghaladó Cerro el Guerrero és Cerro Zacatenco helyezkedik el , a kerület északi nyúlványa pedig jóval magasabb hegyek oldalába kapaszkodik fel , és legmagasabb részén amétert is megközelíti . Innen folyik lefelé a Xochitla nevű vízfolyás , ami a Tlalnepantla folyóba ömlik . A kerület egy részét kettévágja , más részén határát alkotja a csővezetékben haladó Río de los Remedios , keleti részén pedig átvezet a Gran Canal del Desagüe nevű csatorna is . A kerület délkeleti vidékén található a San Juan de Aragón-tó . Éghajlat A kerület éghajlata meleg , de nem forró , és nyáron–ősz elején csapadékos . Minden hónapban mértek már legalább°C-os hőséget , de a rekord nem érte el a°C-ot . Az átlagos hőmérsékletek a januári9 és a májusi–júniusi2 fok között váltakoznak , fagy több hónapban is előfordul . Az évi átlagosanmm csapadék időbeli eloszlása nagyon egyenetlen : a júniustól szeptemberig tartóhónapos időszak alatt hull az éves mennyiség több mint-a . Népesség A kerület népessége a közelmúltban folyamatosan csökkent : Története Nevét Gustavo Adolfo Maderóról kapta , akit a mexikói forradalom idején, ban , az úgynevezett tragikus tíz nap során gyilkoltak meg a kormányellenes puccsisták . A Tepeaca néven ismert település a spanyolok megérkezésével a Tepeaquilla nevet kapta , majd decemberától kezdve Guadalupe lett . Ekkor nem lakták többen mintan , és két fő részből állt : az egyikben az indiánok , a másikban az európai származásúak és a meszticek éltek . Az indián település csak pueblo ( falu ) volt , míg a másikban villa rangra emelkedett , a következő évszázadok során pedig számos közigazgatási változáson esett át . A függetlenségi háború után nevét Guadalupe Hidalgóra változtatták , majdben vette fel mai nevét . Turizmus , látnivalók A kerület legjelentősebb , világszerte ismert turisztikai célpontja a Tepeyac-dombon található Guadalupe-bazilika és a hozzá tartozó épületegyüttes , amelyet egy-egy év során mintegymillió látogató keres fel , ezzel pedig a világ harmadik leglátogatottabb vallási emlékhelye . Az első templom helyén épülő új épület alapkövétben áldották meg . Ma több múzeum is tartozik hozzá . A kerület egyéb látnivalói közé tartozik a La Villa nevű vasútállomáson ( ez Mexikóváros legrégebbi állomása ) elhelyezkedő vasútmúzeum , valamint az úgynevezett „ Zöld Indiánok emlékmű” ( Monumento a los Indios Verdes ) , ami nem más , mint két , a patinától zöldre színeződött bronzszobor , amelyek Ahuízotl és Itzcóatl azték utalkodókat ábrázolják . Emellett a San Juan de Aragón-tónál egy állatkert is található . Részben a kerületben található a század közepén épült guadalupei vízvezeték , amely mára erősen leromlott állapotba került . Források