Rinzai
A rinzai iskola (japán: 臨済宗, rinzai-sú) a japán buddhista zen három fő iskolája közül az egyik – a másik kettő a szótó és az óbaku.

Története

A rinzai a lin-csi iskola japán ága, amit a Tang-dinasztia korában alapított Kínában Lin-csi Ji-hszüan (Rinzai Gingen).

Kamakura (1185-1333)
Kezdeti próbálkozások után végül Eiszai Mjoan szerzets fáradozásainak köszönhetően sikerült megszilárdítani a rinzai iskolát Japánban. Mjoan 1168-ban utazott Kínába, ahol húsz évig tanult tendait. 1187-ben egy újabb kínai látogatást követően munkához látott, hogy megszilárdítsa Japánban a lin-csi átadási vonalat, ami a szigetországban rinzai néven vált ismertté. Évtizedekkel később, Sómjó Nanpo (1235-1308) szintén Lin-csi vallás-filozófiai rendszerét tanulmányozta Kínában, amelyet követően megalapította Japánban a ótókan hagyományvonalat, amely a rinzai iskola legbefolyásosabb, és egyedül fennmaradt ága.

A rinzai megszilárdítása a szamurájok hatalomra törésével egy időre esett. A rinzai a kezdeti császári támogatás mellett az újonnan felemelkedett harcos réteg pártfogását is élvezte.

Muromacsi (vagy Asikaga) (1336-1573)
A Muromacsi-korban a sógun támogatását élvező rinzai volt a legsikeresebb iskola. Ez az iskola felvirágzásának időszaka volt, amikor Mjócsó Súhó (Kokusi Daitó, 1283-1337) és Szoszeki Muszó (1275-1351) – akik sohasem jártak Kínában – zen mesterek közben járásával kialakult jellegzetes japán egyénisége.

Öt Hegy Rendszer
A Muromacsi-kor kezdetén már megfelelően működött az egyházi rendszer (öt hegység rendszer). A végső verzió öt templomot foglalt magában Kiotó és Kamakura területén, amelyek fő temploma a Nanzendzsi volt. A hierarchia következő lépcsőfokán tíz altemplom foglalt helyet. Ezt az egész Japánra kiterjedő rendszert a Hódzsó régensek vezették be, amellyel eredményesen a központi kormány kezében tarthatták az irányítást. A papok, akik általában jól iskolázottak és tehetségesek voltak, a sógun irányítása alatt szolgáltak a közigazgatási ügyekben.

Rinzai kolostorok
Nem minden rinzai szervezet volt az állam szigorú felügyelete alatt. A vidéket előnyben részesítő rinzai kolostorok nagyobb szintű függetlenségben részesültek. Az ótókan hagyományvonal, amit Sómjó Nanpo, Mjócsó Súhó és Egen Kazan alapított, a Daitokudzsi templom köré rendeződött, s úgyszintén nagyobb szabadsága volt (a Daitokudzsi egyik ismert tanára volt például Ikkjú).

A rinzai másik ága volt a hotto átadási vonal, amelynek legismertebb tanítója Tokusó Basszui.

Tokugava (1600-1868)
A 18. századra a rinzai iskola megrekedt, és hanyatlásnak indult. Ezt követően Ekaku Hakuin (1686-1769) szerzetes kitartó munkájával sikerült újraéleszteni az iskolát. Ma is Hakuin kóan tanítási rendszere adja a rinzai formai gyakorlatainak keretét.

Hakuin
A legtöbb rinzai átadási vonal a 18. századi reformer, Ekaku Hakuin személyén keresztül vezet, aki magát Sódzsu Rónin (Etan Dokjó, 1642–1721) örökösének vallotta. Jóllehet Sódzsu Rónin hivatalos dharma átadási vonala felvet pár megválaszolatlan kérdést. 1718-ban megkapta a Sónindzsi templom főpapi (dai icsiza) címét.

Minden mai Rinzai ág Ien Inzától (1750-1814) és Koszen Takudzsutól (1760-1833) származik, mindkettő Dzsitó Gaszan (1727-1797) tanítványa volt. Dzsitó Hakuin dharma örökösének számít, habár „nem volt tagja a közeli tanítványi körnek, és valószínűleg nem tartozott Hakuin dharma örökösei közé.”
Hakuinon keresztül minden mai japán rinzai ág az Otokan része, 1267-ben meghonosítva, Dzsomjo Nanpo által, aki Kínából kapott dharma transzmissziót, 1265-ben.

Meidzsi restauráció (1868-1912) és a Császári Nyitás (1912-1945)
A Meidzsi-kor alatt (1868-1912), 1868 után Japán feladta saját feudalizmusát, és nyugati modernizáció felé nyitott. A Sintó állami vallás lett, A buddhizmus adaptálódott az új rendhez. A Buddhista szervezet a Nyugatot egyszerre látta veszélynek és kihívásnak, ami ellen fel kell lépni.
A Rinzai egyetem 1872-ben lett alapítva, (Hanazono Egyetem), papneveldeként üzemelt, azok számára, akik a papságot választották.

A háború után (1945–napjainkig)
...

Tanítás és gyakorlat

A Rinzai Zen felismerhető a hangsúlyról, amit a kensóra („meglátni valaki igazi énjét") helyez, s ami átmenetként üzemel a hiteles Buddhista gyakorlatba. A bölcsesség mindennapi, szabad funkcióit igyekszik több éven át, fárasztó késői kensó gyakorlással megtestesíteni.
Maga a gyakorlás a zazenre (ülő meditáció) és a szamu zenre (figyelmes fizikai munka) fókuszál.

Zazenbe merülve a kóanok alkotják a meditáció tárgyát, míg a sikantaza (csak ülés) kevésbé hangsúlyos, de kihagyhatatlan. Ez képez kontrasztot a Szótó gyakorlattal, aminek a kóan nem szerves része (Szokucsú Gentó, cirka 1800 óta), a sikantanzát tartja fontosabbnak. De mindkettőre igaz, hogy a Rinzai iskola a szigorú és feszes, ami a gyakorlást illeti.
A Rinzai stílusú Zen gyakorlatok talán harciasságról, pontosságról, Linji Yuxuan szellemének követéséről a legfelismerhetőbbek. Ezért a Rinzait gyakran ellentétbe állítják más, Japánba mélyen beépült Zen ágakkal, mint a Szótó, ami szelíd és falusi lélekben. Egy japán szólás is erre mutat rá: „Rinzai a sógunnak, szótó a parasztoknak.” (臨済将軍、曹洞土民, Rinzai Shōgun, Sōtō Domin).

Mai rinzai iskolák
Ma Japánban a rinzai szerkezeti felépítése összetett. Tizenöt ágra van osztva (vagy 16-ra, mivel az óbaku különállónak is tekinthető), az ágak a főtemplomokról kapták nevüket. A legnagyobb és egyben a legbefolyásosabb ezek közül a Mjósindzsi ág, amelynek főtemplomát Egen Kanzai (1277-1360) alapította 1342-ben. A jelentősebb ágak közül szintén említésre méltó a Nanzendzsi, a Tenrjúdzsi (mindkettőt Szoszeki Muszó alapította), a Daitokudzsi (alapította: Mjócsó Súszó) és a Tófukudzsi (alapította: Ben’en Enni (1202-1280)). Az ágak pusztán szervezeti egységek, amelyek a templom múltjából és a tanár-diák hagyományvonalból maradtak fenn. A gyakorlatban nincs szektabeli vagy alapvető megkülönböztetés közöttük. Ennek ellenére kisebb különbségek előfordulnak, például abban, ahogy a kóanokat használják.
Ezek a főtemplomok több hálózatot is irányítanak, amelyek összesen mintegy hatezer templomból, negyven kolostorból és egy apácazárdából állnak. A Mjósindzsi ág a legnagyobb, nagyjából akkora, mint a többi ág összesen – nagyjából  templomot és tizenkilencezer kolostort tartalmaz.

Japán rinzai iskolák
A rinzai tizenöt ága – főtemplomaikról elnevezve:

 Kennindzsi (1202)
 Tófukudzsi (1236, alapította: Ben'en Enni, 1202–1280)
 Kencsódzsi (1253)
 Engakudzsi (1282)
 Nanzendzsi (1291, alapította: Szoszeki Muszó)
 Kokutaidzsi (1300)
 Daitokudzsi (1315, alapította: Mjócsó Súhó)
 Kógakudzsi (1380)
 Mjósindzsi (1337-ben alakult a rend, 1342-ben építtette Kanzan Egen)
 Tenrjúdzsi (1339, alapította: Szoszeki Muszó)
 Eigendzsi (1361)
 Hókódzsi (1384)
 Sókokudzsi (1392)
 Buccudzsi (1397, Tenrjúdzsival együtt, 1905-ig)
 Kósódzsi (1603)

Olykor ide számolják még:
 Manpukudzsi – különben az óbaku részének tekintik.

A fő iskolák közé sorolható még (Kiotóban is):
 Kósódzsi (興聖寺, Enni Koó/虚応円耳 alapította, 1603-ban, Sókokudzsi mellékága)

Rokon zen iskolák

Óbaku
A rinzai és a szótó mellett a japán zen harmadik legfőbb iskolája az óbaku. A Japánban a 17. században elterjedt iskolán érződik a Tiszta Föld iskola hatása. Tükrözi a harmonizálásra való hajlamot, amely a kínai buddhizmusban alakult ki az évszázadok alatt, a korai Rinzai vonalak Japánba való vetülése után.
Az óbaku is a kínai lin-csi iskola leszármazottja, így gyakorlatilag a rinzai mozgalom részének is tekinthető. Az iskola apátjai ma már a rinzai ághoz hasonlóan az ótókan átadási vonal tagjai – habár eredetileg nem voltak azok (egy későbbi kínai vonalat követtek). Amíg a legfőbb óbaku templom, a Manpukudzsi a 15 rinzai ág egyikeként van számon tartva, az óbaku zen közigazgatásilag a többi ágtól elhatárolt, és igyekszik megtartani különálló identitását.

Fuke
A fuke volt az utolsó japán zen felekezet, ami magát a lin-csi iskolából származtatta. Ezt az iskolát a 19. században a Meidzsi-restauráció alatt elnyomták, így ma már nem létezik. A zenére gyakorolt hatása (sakuhacsi, bambusz furulya) azonban jelentős.

Icsibata jakusi kjódan
Az icsibata jakusi kjódan (畑薬師教団) – bár előzőleg a Mjósindzsihoz tartozott (előtte a tendaihoz) – ma általában független buddhista iskolának tekintik, bár egyesek még mindig a rinzai aliskolájaként tekintenek rá, pedig a gyakorlatok és a hitvallás is jelentősen eltér a kettő között. A hit központjában Jakusi (gyógyító buddha) áll, akinek gyógyítóerőt tulajdonítanak.

Nyugati Rinzai iskolák
Számos rinzai ág terjedt tovább Japánból Európába, Amerikába és Ausztráliába, ahol a nem japán diákokból is lettek tanárok, akik mind a rinzai átadási vonal tartóinak tekinthetők. Templomok és gyakorló közösségek szinte minden nemzetnél megtalálhatók.
Az észak-amerikai rinzai-vonal központjai közé tartozik a kaliforniai rinzaidzsi, a New York-i dai boszacu zendo kongodzsi, a Hawaii-i Csozendzsi, az Illinois állambeli Daidzsuzendzsi, a Wiscounsin-i Korindzsi és a Seattle-i Csobadzsi. Európában van az Egely kolostor, amelyet Simano Eido egyik dharma örököse, Denko Mortensen alapította.

Kulturális befolyása
A rinzai és az uralkodó réteg korai kapcsolatának eredményeképpen a rinzai erős hatással volt az oktatásra, és a rinzai is közreműködött a kalligráfia, a festőművészet, az irodalom, a teaszertartás, a japánkert, a építészet és még a harcművészet felvirágoztatásában. A szótó templomok – kapcsolataik és a közemberekre ható vonzerejük révén – végül túlszárnyalták a rinzai templomokat.

Kapcsolódó szócikkek 
Lin-csi
Zen
Hakuin Ekaku

Jegyzetek

Források

További információk
 Official site of The Joint Council for Japanese Rinzai and Obaku Zen (both Japanese and English language)
 The International Research Institute for Zen Buddhism, at Hanazono University (the Rinzai University) in Kyoto, Japan

Fordítás 

Buddhista iskolák
Buddhizmus Japánban
Zen
A rinzai iskola ( japán : 臨済宗 , rinzai-sú ) a japán buddhista zen három fő iskolája közül az egyik – a másik kettő a szótó és az óbaku . Története A rinzai a lin-csi iskola japán ága , amit a Tang-dinasztia korában alapított Kínában Lin-csi Ji-hszüan ( Rinzai Gingen ) . Kamakura Kezdeti próbálkozások után végül Eiszai Mjoan szerzets fáradozásainak köszönhetően sikerült megszilárdítani a rinzai iskolát Japánban . Mjoanban utazott Kínába , ahol húsz évig tanult tendait.ben egy újabb kínai látogatást követően munkához látott , hogy megszilárdítsa Japánban a lin-csi átadási vonalat , ami a szigetországban rinzai néven vált ismertté . Évtizedekkel később , Sómjó Nanposzintén Lin-csi vallás-filozófiai rendszerét tanulmányozta Kínában , amelyet követően megalapította Japánban a ótókan hagyományvonalat , amely a rinzai iskola legbefolyásosabb , és egyedül fennmaradt ága . A rinzai megszilárdítása a szamurájok hatalomra törésével egy időre esett . A rinzai a kezdeti császári támogatás mellett az újonnan felemelkedett harcos réteg pártfogását is élvezte . Muromacsi ( vagy Asikaga ) A Muromacsi-korban a sógun támogatását élvező rinzai volt a legsikeresebb iskola . Ez az iskola felvirágzásának időszaka volt , amikor Mjócsó Súhó ( Kokusi Daitó,és Szoszeki Muszó– akik sohasem jártak Kínában – zen mesterek közben járásával kialakult jellegzetes japán egyénisége . Öt Hegy Rendszer A Muromacsi-kor kezdetén már megfelelően működött az egyházi rendszer ( öt hegység rendszer ) . A végső verzió öt templomot foglalt magában Kiotó és Kamakura területén , amelyek fő temploma a Nanzendzsi volt . A hierarchia következő lépcsőfokán tíz altemplom foglalt helyet . Ezt az egész Japánra kiterjedő rendszert a Hódzsó régensek vezették be , amellyel eredményesen a központi kormány kezében tarthatták az irányítást . A papok , akik általában jól iskolázottak és tehetségesek voltak , a sógun irányítása alatt szolgáltak a közigazgatási ügyekben . Rinzai kolostorok Nem minden rinzai szervezet volt az állam szigorú felügyelete alatt . A vidéket előnyben részesítő rinzai kolostorok nagyobb szintű függetlenségben részesültek . Az ótókan hagyományvonal , amit Sómjó Nanpo , Mjócsó Súhó és Egen Kazan alapított , a Daitokudzsi templom köré rendeződött , s úgyszintén nagyobb szabadsága volt ( a Daitokudzsi egyik ismert tanára volt például Ikkjú ) . A rinzai másik ága volt a hotto átadási vonal , amelynek legismertebb tanítója Tokusó Basszui . Tokugava A századra a rinzai iskola megrekedt , és hanyatlásnak indult . Ezt követően Ekaku Hakuinszerzetes kitartó munkájával sikerült újraéleszteni az iskolát . Ma is Hakuin kóan tanítási rendszere adja a rinzai formai gyakorlatainak keretét . Hakuin A legtöbb rinzai átadási vonal a századi reformer , Ekaku Hakuin személyén keresztül vezet , aki magát Sódzsu Rónin ( Etan Dokjó, 1721 ) örökösének vallotta . Jóllehet Sódzsu Rónin hivatalos dharma átadási vonala felvet pár megválaszolatlan kérdést.ban megkapta a Sónindzsi templom főpapi ( dai icsiza ) címét . Minden mai Rinzai ág Ien Inzátólés Koszen Takudzsutólszármazik , mindkettő Dzsitó Gaszantanítványa volt . Dzsitó Hakuin dharma örökösének számít , habár „ nem volt tagja a közeli tanítványi körnek , és valószínűleg nem tartozott Hakuin dharma örökösei közé.” Hakuinon keresztül minden mai japán rinzai ág az Otokan része, ben meghonosítva , Dzsomjo Nanpo által , aki Kínából kapott dharma transzmissziót, ben . Meidzsi restaurációés a Császári Nyitás A Meidzsi-kor alattután Japán feladta saját feudalizmusát , és nyugati modernizáció felé nyitott . A Sintó állami vallás lett , A buddhizmus adaptálódott az új rendhez . A Buddhista szervezet a Nyugatot egyszerre látta veszélynek és kihívásnak , ami ellen fel kell lépni . A Rinzai egyetemben lett alapítva , ( Hanazono Egyetem ) , papneveldeként üzemelt , azok számára , akik a papságot választották . A háború utánnapjainkig ) ... Tanítás és gyakorlat A Rinzai Zen felismerhető a hangsúlyról , amit a kensóra ( „ meglátni valaki igazi énjét " ) helyez , s ami átmenetként üzemel a hiteles Buddhista gyakorlatba . A bölcsesség mindennapi , szabad funkcióit igyekszik több éven át , fárasztó késői kensó gyakorlással megtestesíteni . Maga a gyakorlás a zazenre ( ülő meditáció ) és a szamu zenre ( figyelmes fizikai munka ) fókuszál . Zazenbe merülve a kóanok alkotják a meditáció tárgyát , míg a sikantaza ( csak ülés ) kevésbé hangsúlyos , de kihagyhatatlan . Ez képez kontrasztot a Szótó gyakorlattal , aminek a kóan nem szerves része ( Szokucsú Gentó , cirkaóta ) , a sikantanzát tartja fontosabbnak . De mindkettőre igaz , hogy a Rinzai iskola a szigorú és feszes , ami a gyakorlást illeti . A Rinzai stílusú Zen gyakorlatok talán harciasságról , pontosságról , Linji Yuxuan szellemének követéséről a legfelismerhetőbbek . Ezért a Rinzait gyakran ellentétbe állítják más , Japánba mélyen beépült Zen ágakkal , mint a Szótó , ami szelíd és falusi lélekben . Egy japán szólás is erre mutat rá : „ Rinzai a sógunnak , szótó a parasztoknak.” ( 臨済将軍、 曹洞土民 , Rinzai Shōgun , Sōtō Domin ) . Mai rinzai iskolák Ma Japánban a rinzai szerkezeti felépítése összetett . Tizenöt ágra van osztva ( vagyra , mivel az óbaku különállónak is tekinthető ) , az ágak a főtemplomokról kapták nevüket . A legnagyobb és egyben a legbefolyásosabb ezek közül a Mjósindzsi ág , amelynek főtemplomát Egen Kanzaialapítottaben . A jelentősebb ágak közül szintén említésre méltó a Nanzendzsi , a Tenrjúdzsi ( mindkettőt Szoszeki Muszó alapította ) , a Daitokudzsi ( alapította : Mjócsó Súszó ) és a Tófukudzsi ( alapította: Ben’en Enni . Az ágak pusztán szervezeti egységek , amelyek a templom múltjából és a tanár-diák hagyományvonalból maradtak fenn . A gyakorlatban nincs szektabeli vagy alapvető megkülönböztetés közöttük . Ennek ellenére kisebb különbségek előfordulnak , például abban , ahogy a kóanokat használják . Ezek a főtemplomok több hálózatot is irányítanak , amelyek összesen mintegy hatezer templomból , negyven kolostorból és egy apácazárdából állnak . A Mjósindzsi ág a legnagyobb , nagyjából akkora , mint a többi ág összesen – nagyjából templomot és tizenkilencezer kolostort tartalmaz . Japán rinzai iskolák A rinzai tizenöt ága – főtemplomaikról elnevezve : Kennindzsi Tófukudzsi alapította: Ben'en Enni, 1280 ) Kencsódzsi Engakudzsi Nanzendzsi alapította : Szoszeki Muszó ) Kokutaidzsi Daitokudzsi alapította : Mjócsó Súhó ) Kógakudzsi Mjósindzsiben alakult a rend,ben építtette Kanzan Egen ) Tenrjúdzsi alapította : Szoszeki Muszó ) Eigendzsi Hókódzsi Sókokudzsi Buccudzsi Tenrjúdzsival együtt,ig ) Kósódzsi Olykor ide számolják még : Manpukudzsi – különben az óbaku részének tekintik . A fő iskolák közé sorolható még ( Kiotóban is ) : Kósódzsi ( 興聖寺 , Enni Koó/ 虚応円耳 alapította, ban , Sókokudzsi mellékága ) Rokon zen iskolák Óbaku A rinzai és a szótó mellett a japán zen harmadik legfőbb iskolája az óbaku . A Japánban a században elterjedt iskolán érződik a Tiszta Föld iskola hatása . Tükrözi a harmonizálásra való hajlamot , amely a kínai buddhizmusban alakult ki az évszázadok alatt , a korai Rinzai vonalak Japánba való vetülése után . Az óbaku is a kínai lin-csi iskola leszármazottja , így gyakorlatilag a rinzai mozgalom részének is tekinthető . Az iskola apátjai ma már a rinzai ághoz hasonlóan az ótókan átadási vonal tagjai – habár eredetileg nem voltak azok ( egy későbbi kínai vonalat követtek ) . Amíg a legfőbb óbaku templom , a Manpukudzsi arinzai ág egyikeként van számon tartva , az óbaku zen közigazgatásilag a többi ágtól elhatárolt , és igyekszik megtartani különálló identitását . Fuke A fuke volt az utolsó japán zen felekezet , ami magát a lin-csi iskolából származtatta . Ezt az iskolát a században a Meidzsi-restauráció alatt elnyomták , így ma már nem létezik . A zenére gyakorolt hatása ( sakuhacsi , bambusz furulya ) azonban jelentős . Icsibata jakusi kjódan Az icsibata jakusi kjódan ( 畑薬師教団 ) – bár előzőleg a Mjósindzsihoz tartozott ( előtte a tendaihoz ) – ma általában független buddhista iskolának tekintik , bár egyesek még mindig a rinzai aliskolájaként tekintenek rá , pedig a gyakorlatok és a hitvallás is jelentősen eltér a kettő között . A hit központjában Jakusi ( gyógyító buddha ) áll , akinek gyógyítóerőt tulajdonítanak . Nyugati Rinzai iskolák Számos rinzai ág terjedt tovább Japánból Európába , Amerikába és Ausztráliába , ahol a nem japán diákokból is lettek tanárok , akik mind a rinzai átadási vonal tartóinak tekinthetők . Templomok és gyakorló közösségek szinte minden nemzetnél megtalálhatók . Az észak-amerikai rinzai-vonal központjai közé tartozik a kaliforniai rinzaidzsi , a New York-i dai boszacu zendo kongodzsi , a Hawaii-i Csozendzsi , az Illinois állambeli Daidzsuzendzsi , a Wiscounsin-i Korindzsi és a Seattle-i Csobadzsi . Európában van az Egely kolostor , amelyet Simano Eido egyik dharma örököse , Denko Mortensen alapította . Kulturális befolyása A rinzai és az uralkodó réteg korai kapcsolatának eredményeképpen a rinzai erős hatással volt az oktatásra , és a rinzai is közreműködött a kalligráfia , a festőművészet , az irodalom , a teaszertartás , a japánkert , a építészet és még a harcművészet felvirágoztatásában . A szótó templomok – kapcsolataik és a közemberekre ható vonzerejük révén – végül túlszárnyalták a rinzai templomokat . Kapcsolódó szócikkek Lin-csi Zen Hakuin Ekaku Jegyzetek Források További információk Official site of The Joint Council for Japanese Rinzai and Obaku Zen ( both Japanese and English language ) The International Research Institute for Zen Buddhism , at Hanazono University ( the Rinzai University ) in Kyoto , Japan Fordítás Buddhista iskolák Buddhizmus Japánban Zen