Pađene
Pađene falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében. Közigazgatásilag Ervenikhez tartozik.

Fekvése 
Knintől légvonalban 9, közúton 13 km-re északnyugatra, községközpontjától légvonalban 12, közúton 37 km-re keletre, Dalmácia északi-középső részén, Bukovica területén, a Debelo Brdo alatt, a Zrmanja felső folyásától délre fekszik. Rajta halad át a Likából Kninre vezető főút és a Knin – Pribudić vasútvonal is. Két nagyobb részre oszlik Pađene és Ilić településrészekre.

Története 
A legenda szerint nevét római erődjéről, Pazinatiumról kapta. Ezt a hagyományt több környékbeli régészeti lelet is erősíteni látszik. Ezek egyike egy Kaštel Sućuracon talált római felirat, amely négy municipium nevét tartalmazza, melyek között „Pazinatium” neve is szerepel, melyet már a neves horvát történész és régész Frane Bulić Pađenével hozott kapcsolatba tekintettel arra, hogy Plinius is megemlíti „civitas Pasini” néven mint a Liburnia, Japodia és Dalmácia határán fekvő várost. A római város közelségére utal, hogy a szomszédos Oćestova területén római pénzek, vízvezeték maradványai és több más lelet került elő. A pađenei templomnál is előkerült két virágmintás faragott fríz és pilaszter melyek szintén római épületekhez tartoztak.
Pađene középkori lakossága alapvatően katolikus volt, még ők építették 1456-ban a Szent György templomot is. A szerbek betelepülése a 16. század elején kezdődött. Knin környékén már 1511-ben nagy számú szerb lakosság érkezett, majd főként Bosznia és Hercegovina területéről 1523 és 1527 között Dalmácia területére is sok szerb települt. Feltételezhető, hogy a 17. század első felében a térség lakosságának többsége még katolikus volt. A 17. században a faluba pravoszláv csoportok is települtek. B. Desnica említi a kotari uszkókokról írt művében, hogy 1692-ben a boszniai Bilajból új lakosok érkeztek, mintegy ötezer fő települt több bukovicai falu, Plavno, Zrmanju, Pađene, Oton és Mokro Polje területére. A következő századokban a környező falvak lakossága már mind pravoszláv többségű volt. A kandiai háború idején lerombolt katolikus templomokat mind pravoszlávok vették át és saját hitük szerint alakították át. Így történt ez a helyi Szent György templommal is, mely egyes fennmaradt részletei alapján eredetileg gótikus stílusban épült a középkorban. A településnek 1857-ben 450, 1910-ben 756 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. 1991-ben már csaknem teljes lakossága (több mint 98 százalék) szerb nemzetiségű volt. Lakói még ez évben csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz. A horvát hadsereg 1995 augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a települést. Szerb lakói elmenekültek. A településnek magának 2011-ben 175 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent György vértanú tiszteletére szentelt szerb pravoszláv temploma 1456-ban épült, 1937-ben egy tűzvészt követően megújították. Egyhajós, keletelt épület meghosszabbított félköríves apszissal, homlokzata felett harangtoronnyal. Ikonosztáza az újvidéki Nikola Ivković munkája.
A falu fehér boráról, a népszerű žutináról ismert, melyből a hagyomány szerint Tito is ivott.

Jegyzetek

További információk
Ervenik község hivatalos oldala 
Knin város hivatalos oldala 

Šibenik-Knin megye települései
Pađene falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében . Közigazgatásilag Ervenikhez tartozik . Fekvése Knintől légvonalban közútonkm-re északnyugatra , községközpontjától légvonalban közútonkm-re keletre , Dalmácia északi-középső részén , Bukovica területén , a Debelo Brdo alatt , a Zrmanja felső folyásától délre fekszik . Rajta halad át a Likából Kninre vezető főút és a Knin – Pribudić vasútvonal is . Két nagyobb részre oszlik Pađene és Ilić településrészekre . Története A legenda szerint nevét római erődjéről , Pazinatiumról kapta . Ezt a hagyományt több környékbeli régészeti lelet is erősíteni látszik . Ezek egyike egy Kaštel Sućuracon talált római felirat , amely négy municipium nevét tartalmazza , melyek között „ Pazinatium” neve is szerepel , melyet már a neves horvát történész és régész Frane Bulić Pađenével hozott kapcsolatba tekintettel arra , hogy Plinius is megemlíti „ civitas Pasini” néven mint a Liburnia , Japodia és Dalmácia határán fekvő várost . A római város közelségére utal , hogy a szomszédos Oćestova területén római pénzek , vízvezeték maradványai és több más lelet került elő . A pađenei templomnál is előkerült két virágmintás faragott fríz és pilaszter melyek szintén római épületekhez tartoztak . Pađene középkori lakossága alapvatően katolikus volt , még ők építettékban a Szent György templomot is . A szerbek betelepülése a század elején kezdődött . Knin környékén márben nagy számú szerb lakosság érkezett , majd főként Bosznia és Hercegovina területérőlésközött Dalmácia területére is sok szerb települt . Feltételezhető , hogy a század első felében a térség lakosságának többsége még katolikus volt . A században a faluba pravoszláv csoportok is települtek . B . Desnica említi a kotari uszkókokról írt művében , hogyben a boszniai Bilajból új lakosok érkeztek , mintegy ötezer fő települt több bukovicai falu , Plavno , Zrmanju , Pađene , Oton és Mokro Polje területére . A következő századokban a környező falvak lakossága már mind pravoszláv többségű volt . A kandiai háború idején lerombolt katolikus templomokat mind pravoszlávok vették át és saját hitük szerint alakították át . Így történt ez a helyi Szent György templommal is , mely egyes fennmaradt részletei alapján eredetileg gótikus stílusban épült a középkorban . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett.ben már csaknem teljes lakossága ( több mintszázalék ) szerb nemzetiségű volt . Lakói még ez évben csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz . A horvát hadseregaugusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a települést . Szerb lakói elmenekültek . A településnek magánakbenlakosa volt . Lakosság Nevezetességei Szent György vértanú tiszteletére szentelt szerb pravoszláv templomaban épült,ben egy tűzvészt követően megújították . Egyhajós , keletelt épület meghosszabbított félköríves apszissal , homlokzata felett harangtoronnyal . Ikonosztáza az újvidéki Nikola Ivković munkája . A falu fehér boráról , a népszerű žutináról ismert , melyből a hagyomány szerint Tito is ivott . Jegyzetek További információk Ervenik község hivatalos oldala Knin város hivatalos oldala Šibenik-Knin megye települései