Pachuca de Soto
Pachuca de Soto (röviden Pachuca) város Mexikóban, Hidalgo állam fővárosa. Lakossága 2010-ben meghaladta a 256 000 főt.

Földrajz

Fekvése
A település a Vulkáni-kereszthegység hegyei között épült fel körülbelül 2400 méteres tengerszint feletti magasságban. Bizonyos részei a hegyek közti medencében terülnek el, de vannak utcái, amik már felkapaszkodnak a meredek hegyoldalakra is. Délkeleten egybeépült Mineral de la Reforma község több kisebb városával. A csapadék egyenetlen eloszlása miatt Pachucának állandó vízfolyásai nincsenek, csak néhány időszakos patak, például a San Pablo és a Derrame de Presa.

Éghajlat
A város éghajlata meleg, de nem forró (mexikói viszonylatban még hűvösnek is számít), és viszonylag száraz. Minden hónapban mértek már legalább 25 °C-os meleget, a rekord elérte a 40 °C-ot is. Az átlagos hőmérsékletek a januári 11,3 és a májusi 16,6 fok között váltakoznak, fagy ősztől tavaszig előfordul. Az évi átlagosan 412 mm csapadék időbeli eloszlása nagyon egyenetlen: a júniustól szeptemberig tartó 4 hónapos időszak alatt hull az éves mennyiség több mint 60%-a.

Népesség
A település népessége a közelmúltban folyamatosan növekedett, csak egy alkalommal csökkent:

Története

Nevének eredete
A Pachuca szó eredete máig nem tisztázott, több elmélet is létezik rá. Van, aki szerint a „szűkség, keskenység” jelentésű pachoa szóból ered, mások azt vélik, a „kormány székhelye” jelentésű pachoacanból, de vannak akik szerint gyárak (patlachiucan) vagy könnyek (a choctia szóból) helye volt eredetileg. Van olyan forrás is, ami szerint a patlachi jelenti a kormányzást, és ennek, valamint a „hely” jelentésű can szónak az összetétele miatt jelenti a kormányzás helyét. Baltazar Medina 1682-ben megjelent Crónica de la Santa Provincia de San Diego című művében arról ír, hogy a helyiek a tepeachoacan szó eltorzított változatát, a pachoacant használják, méghozzá „a hadsereg helye” jelentéssel. Olyan elmélet is létezik, miszerint a patli („gyógyszer”), a chihua („készít”) és a can szavakból tevődött össze, és így azt jelenti, hogy a hely, ahol gyógyszereket készítenek. De mivel a patlani szó repülő tárgyat jelent, ezért akár azt is jelentheti, hogy hely, ahol repülő dolgokat készítenek.

A spanyol hódítás előtt
A mai település környéke már az őskorban is lakott volt: a Cerro de las Navajas csúcsnál nyílvégeket, obszidiánból készült reszelőket és 14 000 éves mamutmaradványokat találtak a régészek, valamint a község több pontján más, ugyancsak a környék egyik legfontosabb kincséből, obszidiánból készült eszközöket is. A Pachuca vidékén talált kerámiaedények (főként fazekak és mozsarak) leggyakrabban fehér alapon fekete és sárga–vörös színekkel vannak díszítve; ezt annak ellenére neveznek ma vaszték stílusnak, hogy inkább a metztitláni birodalomra volt jellemző, ami ezek szerint a mai település vidékére is kiterjedt. A vörös alapon fekete díszítésű mozsarak, tálak és pulqués poharak viszont a Mexikói-völgy északi részének, azon belül is a texcocói régió kultúrájának hatását mutatják.

I. e. 2000 környékén az addig vadászó és gyűjtögető életmódot folytató lakókat felváltották a letelepedett, mezőgazdaságból élő népek. A vidék azóta is folyamatosan lakott, megtalálhatók a nyomai a teotihuacani kultúrának és a toltékoknak is, de jelen voltak az egymással ellenséges otomik és csicsimékek is, közülük az utóbbiak 1182-ben szilárdították meg végleg hatalmukat az általuk Cuauhtlalpannak nevezett vidéken, ahova a település is tartozott. 1430-ban Pachuca Tenochtitlan uralma alá tartozott, a hagyomány szerint ebben az időszakban kezdődött meg a környékbeli bányák kiaknázása.

A spanyol hódítás utáni évszázadok
Egy 1527-ből származó dokumentum alapján sokáig tartotta magát az a nézet, hogy Pachucát az a Francisco Téllez hódította meg 1524 körül, aki 1519-ben Hernán Cortésszel együtt érkezett meg az Újvilágba. Ám később kiderült, hogy a dokumentumot utólag meghamisították, eredetileg szó sem volt benne Pachuca városáról.

A környék gazdag bányáit a spanyolok 1552 körül fedezték fel, a következő években emiatt sorra érkeztek a településre a letelepedő bányamunkások, akiknek köszönhetően 1560-ra az 1550-es népesség – mintegy megnégyszereződve – 2200 fő körülire nőtt. A bányászat történetének egyik fontos eseménye, hogy 1555-ben a Sevillából származó Bartolomé de Medina az itteni Purísima Concepción nevű haciendán (később Purísima Chicának nevezték, ma a városi teniszklub központja) kidolgozta a később évszázadokon át használt higanyos ezüstkinyerési módszerét, a Beneficio de Patiót. A következő évszázadokban a település lakossága folyamatosan nőtt, ám területe kicsi maradt; egy 18. század végi leírás emellett azt is kiemeli, hogy a lakók többsége írni-olvasni nem tudó bányamunkás.

Függetlenség, 19. század

A 19. század elején zajló mexikói függetlenségi háborúnak nem voltak jelentős eseményei Pachucában, ám ez idő alatt, jelesül 1813-ban szerezte meg a település a ciudad rangot, miután Francisco de P. Villaldea befizetett 3000 pesót. A függetlenség elérése után az 1824-es alkotmány értelmében a város és környéke a hatalmas kiterjedésű México államhoz tartozott. Ez idő tájt kaotikus állapotok uralkodtak, az ipar és a bányászat romokban hevert, csak a mezőgazdaság működött úgy-ahogy. 1824-ben azonban Regla harmadik grófja angoloknak adta bérbe a bányákat, akik egészen 1848-ig működtették azokat, majd eladták egy mexikói cégnek. A munka 1850-ben indult újra, a város ismét növekedésnek indult.

20. század
A forradalom idején élelmiszerhiány és szegénység jellemezte Pachucát. A helyi bányásztársaságok kis kartondarabokat hoztak forgalomba pénz gyanánt, 5, 10, 20, 25 és 50 centavó értékben, melyeknek a nép a zöld, a papagáj, a rózsa és a galamb („verde”, „perico”, „rosa” és „paloma”) neveket adta. A forradalom utolsó erőszakos eseményei 1915 elején történtek, amikor a szomszédos Real del Monténél csata zajlott le, majd a villista Martínez y Martínez tábornok bevonult a városba.

A forradalom utáni évtizedek a hanyatláséi voltak. Az ezüst ára jelentősen csökkent a világpiacon, ezért a helyi bevételek is csökkentek. Ráadásul folytatódtak a zavaros politikai és katonai események is: 1924. január 2-án például a delahuertista Marcial Cavazos tábornok csapatai szállták meg a települést, majd elmenekültek, és 10-én újra betörtek a városba. A következő években számos ház maradt üresen, már-már az összeomlásuktól kellett tartani, a környező területeken azonban a parasztok birtokokat kaptak, és elkezdtek kialakulni a mai külvárosok. A hanyatlás mellett azonban a fejlődés apró jelei is megnyilvánultak: 1937-ben felépült például a La Surtidora-, 1939-ben pedig a Benito Juárez-piac, valamint tudományos-irodalmi intézet is nyílt.

Az 1940-től 1965-ig tartó időszaknak csak az elejét jellemezte a hanyatlás. A nagy veszteségek és a magas háborús költségek miatt 1947-ben az akkori amerikai bányatulajdonosok kénytelenek voltak eladni a bányákat Mexikó államnak. A magas munkanélküliség azonban felgyorsította az elvándorlást, Pachucában sokáig évi 1% alatt volt a népesség növekedése, mialatt az országban sokkal gyorsabban gyarapodott a lakosság. Néhány intézmény azonban ekkor is létrejött, például 1942-ben nyitotta meg kapuit a Benito Juárez normáliskola. 1943 januárjában azonban lebontották a régi Bartolomé de Medina-színházat, helyére pedig egy nagy, jellegtelen épületet emeltek, ami megbontotta a Plaza Independencia tér egységes látképét. 1956-ban lebontották a Hidalgo vasútállomást is, helyén jött létre a következő évben a később a város egyik fő központjává vált Plaza Juárez nevű tér. Az állomáshoz tartozó vasúti területeken pedig 1958-ban felépült az első lakótelep, a Colonia del Periodista, amit a következő években egyre több követett.

1961. március 3-án a tudományos és irodalmi intézetből megalakult az állam egyeteme, az UAEH, ahol eleinte jogászokat és mérnököket, később már kereskedelmi és egészségügyi szakembereket is képeztek. A következő évtizedekben a város újra fejlődésnek indult, a lakosság is növekedni kezdett.

Turizmus, látnivalók

A városban számos múzeum és műemlék várja a látogatókat. Pachuca egyik jelképének számít a függetlenségi háború kitörésének 100. évfordulója alkalmából 1910. szeptember 15-én felavatott, 40 méter magas óratorony. A Szent Ferenc-templomot és egykori kolostort 1596-ban alapították, az építkezés 1660-ban fejeződött be. Jelentős műemlék még a La Asunción-kápolna, a 20. század elejéről származó metodista templom, az 1902-ben épült, klasszicista stílusú Bancomer-épület, a 19. századi Casa del Conde Rule nevű ház és a 17. századi Edificio de las Cajas Reales. Három legfontosabb emlékműve Miguel Hidalgóra (az állam névadójára), Benito Juárezre és a gyermekhősökre emlékezik.

Múzeumai közül kiemelkedik a főként az állam történetét bemutató Museo Regional de Historia, a Nemzeti Fényképészeti Múzeum, az állam és a nemzet történelmével egyaránt foglalkozó Museo Histórico, a bányászati múzeum, az ásványmúzeum, a főként a fiataloknak szóló interaktív Museo El Rehilete, valamint a Hidalgo nevű planetárium.

Sport
A település az otthona Mexikó egyik első labdarúgóklubjának, az 1901-ben alapított CF Pachucának, ami miatt a települést a „mexikói labdarúgás bölcsőjének” is nevezik. A Tuzos („tasakospatkányok”) becenevű együttes stadionjában, az Estadio Hidalgóban 2011-ben U17-es világbajnoki mérkőzéseket is rendeztek.

Források

Hidalgo települései
Mexikó tagállamainak fővárosai
Pachuca de Soto ( röviden Pachuca ) város Mexikóban , Hidalgo állam fővárosa . Lakosságaben meghaladta a000 főt . Földrajz Fekvése A település a Vulkáni-kereszthegység hegyei között épült fel körülbelülméteres tengerszint feletti magasságban . Bizonyos részei a hegyek közti medencében terülnek el , de vannak utcái , amik már felkapaszkodnak a meredek hegyoldalakra is . Délkeleten egybeépült Mineral de la Reforma község több kisebb városával . A csapadék egyenetlen eloszlása miatt Pachucának állandó vízfolyásai nincsenek , csak néhány időszakos patak , például a San Pablo és a Derrame de Presa . Éghajlat A város éghajlata meleg , de nem forró ( mexikói viszonylatban még hűvösnek is számít ) , és viszonylag száraz . Minden hónapban mértek már legalább°C-os meleget , a rekord elérte a°C-ot is . Az átlagos hőmérsékletek a januári3 és a májusi6 fok között váltakoznak , fagy ősztől tavaszig előfordul . Az évi átlagosanmm csapadék időbeli eloszlása nagyon egyenetlen : a júniustól szeptemberig tartóhónapos időszak alatt hull az éves mennyiség több mint-a . Népesség A település népessége a közelmúltban folyamatosan növekedett , csak egy alkalommal csökkent : Története Nevének eredete A Pachuca szó eredete máig nem tisztázott , több elmélet is létezik rá . Van , aki szerint a „ szűkség , keskenység” jelentésű pachoa szóból ered , mások azt vélik , a „ kormány székhelye” jelentésű pachoacanból , de vannak akik szerint gyárak ( patlachiucan ) vagy könnyek ( a choctia szóból ) helye volt eredetileg . Van olyan forrás is , ami szerint a patlachi jelenti a kormányzást , és ennek , valamint a „ hely” jelentésű can szónak az összetétele miatt jelenti a kormányzás helyét . Baltazar Medinaben megjelent Crónica de la Santa Provincia de San Diego című művében arról ír , hogy a helyiek a tepeachoacan szó eltorzított változatát , a pachoacant használják , méghozzá „ a hadsereg helye” jelentéssel . Olyan elmélet is létezik , miszerint a patli ( „ gyógyszer” ) , a chihua ( „ készít” ) és a can szavakból tevődött össze , és így azt jelenti , hogy a hely , ahol gyógyszereket készítenek . De mivel a patlani szó repülő tárgyat jelent , ezért akár azt is jelentheti , hogy hely , ahol repülő dolgokat készítenek . A spanyol hódítás előtt A mai település környéke már az őskorban is lakott volt : a Cerro de las Navajas csúcsnál nyílvégeket , obszidiánból készült reszelőket és000 éves mamutmaradványokat találtak a régészek , valamint a község több pontján más , ugyancsak a környék egyik legfontosabb kincséből , obszidiánból készült eszközöket is . A Pachuca vidékén talált kerámiaedények ( főként fazekak és mozsarak ) leggyakrabban fehér alapon fekete és sárga–vörös színekkel vannak díszítve ; ezt annak ellenére neveznek ma vaszték stílusnak , hogy inkább a metztitláni birodalomra volt jellemző , ami ezek szerint a mai település vidékére is kiterjedt . A vörös alapon fekete díszítésű mozsarak , tálak és pulqués poharak viszont a Mexikói-völgy északi részének , azon belül is a texcocói régió kultúrájának hatását mutatják . I. e.környékén az addig vadászó és gyűjtögető életmódot folytató lakókat felváltották a letelepedett , mezőgazdaságból élő népek . A vidék azóta is folyamatosan lakott , megtalálhatók a nyomai a teotihuacani kultúrának és a toltékoknak is , de jelen voltak az egymással ellenséges otomik és csicsimékek is , közülük az utóbbiakben szilárdították meg végleg hatalmukat az általuk Cuauhtlalpannak nevezett vidéken , ahova a település is tartozott.ban Pachuca Tenochtitlan uralma alá tartozott , a hagyomány szerint ebben az időszakban kezdődött meg a környékbeli bányák kiaknázása . A spanyol hódítás utáni évszázadok Egyből származó dokumentum alapján sokáig tartotta magát az a nézet , hogy Pachucát az a Francisco Téllez hódította megkörül , akiben Hernán Cortésszel együtt érkezett meg az Újvilágba . Ám később kiderült , hogy a dokumentumot utólag meghamisították , eredetileg szó sem volt benne Pachuca városáról . A környék gazdag bányáit a spanyolokkörül fedezték fel , a következő években emiatt sorra érkeztek a településre a letelepedő bányamunkások , akiknek köszönhetőenra azes népesség – mintegy megnégyszereződve –fő körülire nőtt . A bányászat történetének egyik fontos eseménye , hogyben a Sevillából származó Bartolomé de Medina az itteni Purísima Concepción nevű haciendán ( később Purísima Chicának nevezték , ma a városi teniszklub központja ) kidolgozta a később évszázadokon át használt higanyos ezüstkinyerési módszerét , a Beneficio de Patiót . A következő évszázadokban a település lakossága folyamatosan nőtt , ám területe kicsi maradt ; egy század végi leírás emellett azt is kiemeli , hogy a lakók többsége írni-olvasni nem tudó bányamunkás . Függetlenség , század A század elején zajló mexikói függetlenségi háborúnak nem voltak jelentős eseményei Pachucában , ám ez idő alatt , jelesülban szerezte meg a település a ciudad rangot , miután Francisco de P. Villaldea befizetettpesót . A függetlenség elérése után azes alkotmány értelmében a város és környéke a hatalmas kiterjedésű México államhoz tartozott . Ez idő tájt kaotikus állapotok uralkodtak , az ipar és a bányászat romokban hevert , csak a mezőgazdaság működött úgy-ahogy.ben azonban Regla harmadik grófja angoloknak adta bérbe a bányákat , akik egészenig működtették azokat , majd eladták egy mexikói cégnek . A munkaben indult újra , a város ismét növekedésnek indult . 20. század A forradalom idején élelmiszerhiány és szegénység jellemezte Pachucát . A helyi bányásztársaságok kis kartondarabokat hoztak forgalomba pénz gyanánt,éscentavó értékben , melyeknek a nép a zöld , a papagáj , a rózsa és a galamb ( „ verde” , „ perico” , „ rosa” és „ paloma” ) neveket adta . A forradalom utolsó erőszakos eseményeielején történtek , amikor a szomszédos Real del Monténél csata zajlott le , majd a villista Martínez y Martínez tábornok bevonult a városba . A forradalom utáni évtizedek a hanyatláséi voltak . Az ezüst ára jelentősen csökkent a világpiacon , ezért a helyi bevételek is csökkentek . Ráadásul folytatódtak a zavaros politikai és katonai események is : januárán például a delahuertista Marcial Cavazos tábornok csapatai szállták meg a települést , majd elmenekültek , ésén újra betörtek a városba . A következő években számos ház maradt üresen , már-már az összeomlásuktól kellett tartani , a környező területeken azonban a parasztok birtokokat kaptak , és elkezdtek kialakulni a mai külvárosok . A hanyatlás mellett azonban a fejlődés apró jelei is megnyilvánultak: ben felépült például a La Surtidora-, ben pedig a Benito Juárez-piac , valamint tudományos-irodalmi intézet is nyílt . Aztőlig tartó időszaknak csak az elejét jellemezte a hanyatlás . A nagy veszteségek és a magas háborús költségek miattben az akkori amerikai bányatulajdonosok kénytelenek voltak eladni a bányákat Mexikó államnak . A magas munkanélküliség azonban felgyorsította az elvándorlást , Pachucában sokáig évi alatt volt a népesség növekedése , mialatt az országban sokkal gyorsabban gyarapodott a lakosság . Néhány intézmény azonban ekkor is létrejött , példáulben nyitotta meg kapuit a Benito Juárez normáliskola.januárjában azonban lebontották a régi Bartolomé de Medina-színházat , helyére pedig egy nagy , jellegtelen épületet emeltek , ami megbontotta a Plaza Independencia tér egységes látképét.ban lebontották a Hidalgo vasútállomást is , helyén jött létre a következő évben a később a város egyik fő központjává vált Plaza Juárez nevű tér . Az állomáshoz tartozó vasúti területeken pedigban felépült az első lakótelep , a Colonia del Periodista , amit a következő években egyre több követett . 1961. márciusán a tudományos és irodalmi intézetből megalakult az állam egyeteme , az UAEH , ahol eleinte jogászokat és mérnököket , később már kereskedelmi és egészségügyi szakembereket is képeztek . A következő évtizedekben a város újra fejlődésnek indult , a lakosság is növekedni kezdett . Turizmus , látnivalók A városban számos múzeum és műemlék várja a látogatókat . Pachuca egyik jelképének számít a függetlenségi háború kitörésének évfordulója alkalmából szeptemberén felavatott,méter magas óratorony . A Szent Ferenc-templomot és egykori kolostortban alapították , az építkezésban fejeződött be . Jelentős műemlék még a La Asunción-kápolna , a század elejéről származó metodista templom , azben épült , klasszicista stílusú Bancomer-épület , a századi Casa del Conde Rule nevű ház és a századi Edificio de las Cajas Reales . Három legfontosabb emlékműve Miguel Hidalgóra ( az állam névadójára ) , Benito Juárezre és a gyermekhősökre emlékezik . Múzeumai közül kiemelkedik a főként az állam történetét bemutató Museo Regional de Historia , a Nemzeti Fényképészeti Múzeum , az állam és a nemzet történelmével egyaránt foglalkozó Museo Histórico , a bányászati múzeum , az ásványmúzeum , a főként a fiataloknak szóló interaktív Museo El Rehilete , valamint a Hidalgo nevű planetárium . Sport A település az otthona Mexikó egyik első labdarúgóklubjának , azben alapított CF Pachucának , ami miatt a települést a „ mexikói labdarúgás bölcsőjének” is nevezik . A Tuzos ( „ tasakospatkányok” ) becenevű együttes stadionjában , az Estadio Hidalgóbanben U17-es világbajnoki mérkőzéseket is rendeztek . Források Hidalgo települései Mexikó tagállamainak fővárosai