Norman Haworth
Sir Walter Norman Haworth (Chorley, 1883. március 19. – Barnt Green, 1950. március 19.) angol vegyész. 1937-ben Paul Karrerrel megosztva elnyerte a kémiai Nobel-díjat a szénhidrátok és a C-vitamin kutatásáért.

Tanulmányai
Norman Haworth 1883. március 19-én született a lancashire-i Chorleyban. Apja Thomas Haworth linóleumgyáros, anyja Hannah Haworth volt. Tizennégy éves koráig a helyi iskolába járt, majd apja üzemében kezdett el dolgozni. Az ottani festékekkel való munka felkeltette érdeklődését a kémia iránt és szeretett volna ilyen irányban továbbtanulni. Szülei nem támogatták ambícióját, szerették volna a családi üzletben tartani, ezért Norman a saját pénzén felfogadott egy magántanárt, aki felkészítette a Manchesteri Egyetem felvételi vizsgájára. 1903-ban sikeresen felvételizett, három évvel később pedig dicsérettel fejezte be az egyetemet. Haworth ezután is az egyetemen maradt, mint William Perkin, a kémia tanszék vezetőjének asszisztense. Közös munkájuk elsősorban a terpénekre irányult.

1909-ben Haworth ösztöndíjat kapott a Göttingeni Egyetemre, ahol a Nobel-díjas Otto Wallach tanítványa volt. Az ő irányításával 1910-ben megszerezte doktorátusát. Miután visszatért Manchesterbe, 1911-re megkapta második doktori címét is; mindkettőt a lehetséges legkisebb idő alatt sikerült megszereznie.

Munkássága
1911-1912 között a londoni Imperial College of Science and Technology fődemonstrátora volt. 1912-től a skóciai Szent András Egyetemen adott elő. Itt ismerkedett meg Thomas Purdie-val és James Colquhoun Irvine-nal, akik az akkor alig ismert szénhidrátok kémiájával foglalkoztak és Haworth feladta addigi munkáját a terpénekkel és csatlakozott a szénhidrátkutatáshoz.

Az első világháború alatt Haworth felfüggesztette kutatásait és a katonai jelentőségű gyógyszer és vegyszertermelést felügyelte a kormány számára.

A háború után visszatért laboratóriumába és az oktatáshoz. 1920-1925 között a Durhami Egyetem szerveskémia-professzora volt, majd 1925-től 1948-ig a Birminghami Egyetem kémiaprofesszora. A 20-as években kutatásait az egyszerű szerkezetű monoszacharidokkal kezdte, amelyek nem polimerek. 1926-ra sikerült meghatároznia a szervezet számára legfontosabb szénhidrát, a glükóz szerkezetét. Az általa használt háromdimenziós modellt máig Haworth-projekciónak nevezik.

Kutatásait kiterjesztette a diszacharidokra, amelyek két monoszacharid összekapcsolódásából jönnek létre. Megállapította a szacharóz (répacukor), laktóz (tejcukor), a maltóz, cellobióz, gentiobióz, raffinóz stb. összetételét. 1929-ben megjelentette az addig eredményeit összefoglaló A cukrok összetétele c. könyvét.

1927-ben Szent-Györgyi Albert a Cambridge-i Egyetemen izolált egy új szerves savat, amelyet hexuronsavnak nevezett el és a skorbutot megelőző C-vitaminnal azonosított. Haworth meghatározta a vegyület szerkezetét és átnevezte aszkorbinsavra (skorbutellenes savra). 1933-ban munkatársaival együtt sikerült laboratóriumban is szintetizálnia az aszkorbinsavat; ez volt az első mesterségesen előállított vitamin és lehetővé tette tömegtermelését is. Pályája kései szakaszában a bakteriális poliszacharidokat kutatta.

Díjai
Norman Haworth 1937-ben a svájci Paul Karrerrel megosztva (aki a karotenoidokkal és az A és B2-vitaminnal végzett munkájáért lett kitüntetve) megkapta a kémiai Nobel-díjat "a szénhidrátok és a C-vitamin vizsgálatáért". 1928-ban a Royal Society tagjai közé választotta. 1933-ban megkapta a Kémiai Társaság Longstaff-érmét, 1937-ben a Davy-érmet, 1942-ben pedig a Royal Medalt. 1944-46 között ő volt a Kémiai Társaság elnöke, 1947-1948-ban pedig a Royal Society alelnöke. 1947-ben lovaggá ütötték.

Családja
Haworth 1922-ben feleségül vette Sir James Dobbie kémiaprofesszor lányát, Violet Chiltont. Házasságukból két fiú született.

Norman Haworth 1950. március 19-én halt meg szívrohamban a 67. születésnapján.

Források
Norman Haworth - Biographical Nobelprize.org
Norman Haworth Notable Names Database 
Walter Norman Haworth HowStuffWorks
Sir Norman Haworth Encyclopaedia Britannica

1883-ban született személyek
1950-ben elhunyt személyek
Nobel-díjas kémikusok
Brit Nobel-díjasok
Sir Walter Norman Haworth ( Chorley , március – Barnt Green , március ) angol vegyész.ben Paul Karrerrel megosztva elnyerte a kémiai Nobel-díjat a szénhidrátok és a C-vitamin kutatásáért . Tanulmányai Norman Haworth márciusén született a lancashire-i Chorleyban . Apja Thomas Haworth linóleumgyáros , anyja Hannah Haworth volt . Tizennégy éves koráig a helyi iskolába járt , majd apja üzemében kezdett el dolgozni . Az ottani festékekkel való munka felkeltette érdeklődését a kémia iránt és szeretett volna ilyen irányban továbbtanulni . Szülei nem támogatták ambícióját , szerették volna a családi üzletben tartani , ezért Norman a saját pénzén felfogadott egy magántanárt , aki felkészítette a Manchesteri Egyetem felvételi vizsgájára.ban sikeresen felvételizett , három évvel később pedig dicsérettel fejezte be az egyetemet . Haworth ezután is az egyetemen maradt , mint William Perkin , a kémia tanszék vezetőjének asszisztense . Közös munkájuk elsősorban a terpénekre irányult . 1909-ben Haworth ösztöndíjat kapott a Göttingeni Egyetemre , ahol a Nobel-díjas Otto Wallach tanítványa volt . Az ő irányításávalben megszerezte doktorátusát . Miután visszatért Manchesterbe, re megkapta második doktori címét is ; mindkettőt a lehetséges legkisebb idő alatt sikerült megszereznie . Munkássága 1911-1912 között a londoni Imperial College of Science and Technology fődemonstrátora volt.től a skóciai Szent András Egyetemen adott elő . Itt ismerkedett meg Thomas Purdie-val és James Colquhoun Irvine-nal , akik az akkor alig ismert szénhidrátok kémiájával foglalkoztak és Haworth feladta addigi munkáját a terpénekkel és csatlakozott a szénhidrátkutatáshoz . Az első világháború alatt Haworth felfüggesztette kutatásait és a katonai jelentőségű gyógyszer és vegyszertermelést felügyelte a kormány számára . A háború után visszatért laboratóriumába és az oktatáshoz.között a Durhami Egyetem szerveskémia-professzora volt , majdtőlig a Birminghami Egyetem kémiaprofesszora . Aas években kutatásait az egyszerű szerkezetű monoszacharidokkal kezdte , amelyek nem polimerek.ra sikerült meghatároznia a szervezet számára legfontosabb szénhidrát , a glükóz szerkezetét . Az általa használt háromdimenziós modellt máig Haworth-projekciónak nevezik . Kutatásait kiterjesztette a diszacharidokra , amelyek két monoszacharid összekapcsolódásából jönnek létre . Megállapította a szacharóz ( répacukor ) , laktóz ( tejcukor ) , a maltóz , cellobióz , gentiobióz , raffinóz stb. összetételét.ben megjelentette az addig eredményeit összefoglaló A cukrok összetétele c. könyvét . 1927-ben Szent-Györgyi Albert a Cambridge-i Egyetemen izolált egy új szerves savat , amelyet hexuronsavnak nevezett el és a skorbutot megelőző C-vitaminnal azonosított . Haworth meghatározta a vegyület szerkezetét és átnevezte aszkorbinsavra ( skorbutellenes savra) .ban munkatársaival együtt sikerült laboratóriumban is szintetizálnia az aszkorbinsavat ; ez volt az első mesterségesen előállított vitamin és lehetővé tette tömegtermelését is . Pályája kései szakaszában a bakteriális poliszacharidokat kutatta . Díjai Norman Haworthben a svájci Paul Karrerrel megosztva ( aki a karotenoidokkal és az A és B2-vitaminnal végzett munkájáért lett kitüntetve ) megkapta a kémiai Nobel-díjat " a szénhidrátok és a C-vitamin vizsgálatáért " . ban a Royal Society tagjai közé választotta.ban megkapta a Kémiai Társaság Longstaff-érmét, ben a Davy-érmet, ben pedig a Royal Medalt.között ő volt a Kémiai Társaság elnöke, ban pedig a Royal Society alelnöke.ben lovaggá ütötték . Családja Haworthben feleségül vette Sir James Dobbie kémiaprofesszor lányát , Violet Chiltont . Házasságukból két fiú született . Norman Haworth márciusén halt meg szívrohamban a születésnapján . Források Norman Haworth - Biographical Nobelprize.org Norman Haworth Notable Names Database Walter Norman Haworth HowStuffWorks Sir Norman Haworth Encyclopaedia Britannica 1883-ban született személyek 1950-ben elhunyt személyek Nobel-díjas kémikusok Brit Nobel-díjasok