Elbai szlávok
Az elbai szlávok a korai középkorban az Elba vidékén élő nyugati szláv népcsoportok neve. (alsószorb nyelven: Połobske Słowjany, lengyelül: Słowianie połabscy, csehül: Polabští Slované, németül Elbslawen. A németek a középkorban minden, a környezetükben élő szláv népet gyűjtőnéven vendeknek (is) neveztek, ezért gyakran az elbai szlávokat, illetve különböző törzseiket is ezen a néven említik a források.

A korai középkorban, a 6. századtól az Elba alsó folyása mentén a szlávok nyugat felé, az ottani germánok, a szászok és a frankok pedig kelet felé igyekeztek terjeszkedni. A folyó alsó szakaszánál évszázadokon keresztül ellenségesen áll egymással a két népcsoport. Az Elba középső szakaszánál ezzel szemben túlnyomórészt békés együttélés alakult ki az elbai szlávok és a szászok között. A 10. század második felétől kezdve a szász-elbai szláv kapcsolatok német-szláv kapcsolatokká alakultak. II. Ottó német-római császár egyezségre jutott az elbai szlávokkal és a lengyelekkel is.

Az elbai szláv törzsek közé tartoztak az abodriták/obodriták (Obotriti), liutics/luicsok (Lutitiani), polábok („Elba mellettiek”), Waigri (Wagrier) valamint a rethraiak (Redarier), tollenseiek (Tollenser), Circipani (Zirzipaner, lengyelül: Czerespienianie) és kessiniek (Kessiner), mely utóbbiak csak kisebb csoportok voltak.

Két törzs, az Obotriti és a Lutitiani játszottak jelentősebb politikai szerepet. Az obodritákat első ízben 789-ben említik, Nagy Károly legendás, az Elba térségében élő vilcek (Wilzen) elleni
hadjárata (Wilzenfeldzug) kapcsán, majd amikor a 9. században több ízben is felkelést szerveztek a szászok és frankok ellen. A luticsok (Lutitiani) a 983. évi felkelésükkel veszélyeztették az elbai püspökség korai német településeit. Az általuk szervezett szövetség még később is, 1120 körül, egy rövid időre hatalmi tényezőnek számított.

A térség német helyi hercegei és grófjai egészen a 12. századig azt tartották legfontosabb feladatuknak, hogy az Elbától keletre élő szlávokat leigázzák és keresztény hitre térítsék. A legbefolyásosabb helyi uralkodó a Welf-házból való III. Henrik szász herceg volt, aki 1147-ben keresztes hadjáratot vezetett a vendek ellen, amiben a dánok is részt vettek.

A 8. században néhány szláv népcsoport eljutott az Elbától nyugatra is. A mai Elba menti Dannenberg és Hitzacker városok területén megerősített településeket hoztak létre, de a szászok ott nem támadták őket. Ezeket a nyugat-elbai szlávokat a 11. század kezdetén Drevani-nak nevezték. A 11. század második felében a forrásokban Polabi és Polabini néven bukkanak fel. Utódaik, a polábok (illetve dravéno-polábok), akik a lüneburgi vendek földjének Luchow-Dannenberg és Wustrow körzetében egészen a 18. század kezdetéig megőrizték ősi kultúrájukat és nyelvüket. Később azonban ez a szláv eredetű helyi népesség beolvadt a többségi német lakosságba. Az elbai szlávoknál írásbeliség nem alakult ki, de német egyházi források szógyűjteményekben dokumentálták nyelvük egy késői állapotát.

Jegyzetek

Források

További információk

Kapcsolódó szócikkek 
Haithabu
Vendek

Szláv népek
Az elbai szlávok a korai középkorban az Elba vidékén élő nyugati szláv népcsoportok neve. ( alsószorb nyelven : Połobske Słowjany , lengyelül : Słowianie połabscy , csehül : Polabští Slované , németül Elbslawen . A németek a középkorban minden , a környezetükben élő szláv népet gyűjtőnéven vendeknek ( is ) neveztek , ezért gyakran az elbai szlávokat , illetve különböző törzseiket is ezen a néven említik a források . A korai középkorban , a századtól az Elba alsó folyása mentén a szlávok nyugat felé , az ottani germánok , a szászok és a frankok pedig kelet felé igyekeztek terjeszkedni . A folyó alsó szakaszánál évszázadokon keresztül ellenségesen áll egymással a két népcsoport . Az Elba középső szakaszánál ezzel szemben túlnyomórészt békés együttélés alakult ki az elbai szlávok és a szászok között . A század második felétől kezdve a szász-elbai szláv kapcsolatok német-szláv kapcsolatokká alakultak . II. Ottó német-római császár egyezségre jutott az elbai szlávokkal és a lengyelekkel is . Az elbai szláv törzsek közé tartoztak az abodriták/ obodriták ( Obotriti ) , liutics/ luicsok ( Lutitiani ) , polábok ( „ Elba mellettiek” ) , Waigri ( Wagrier ) valamint a rethraiak ( Redarier ) , tollenseiek ( Tollenser ) , Circipani ( Zirzipaner , lengyelül : Czerespienianie ) és kessiniek ( Kessiner ) , mely utóbbiak csak kisebb csoportok voltak . Két törzs , az Obotriti és a Lutitiani játszottak jelentősebb politikai szerepet . Az obodritákat első ízbenben említik , Nagy Károly legendás , az Elba térségében élő vilcek ( Wilzen ) elleni hadjárata ( Wilzenfeldzug ) kapcsán , majd amikor a században több ízben is felkelést szerveztek a szászok és frankok ellen . A luticsok ( Lutitiani ) a évi felkelésükkel veszélyeztették az elbai püspökség korai német településeit . Az általuk szervezett szövetség még később is,körül , egy rövid időre hatalmi tényezőnek számított . A térség német helyi hercegei és grófjai egészen a századig azt tartották legfontosabb feladatuknak , hogy az Elbától keletre élő szlávokat leigázzák és keresztény hitre térítsék . A legbefolyásosabb helyi uralkodó a Welf-házból való III. Henrik szász herceg volt , akiben keresztes hadjáratot vezetett a vendek ellen , amiben a dánok is részt vettek . A században néhány szláv népcsoport eljutott az Elbától nyugatra is . A mai Elba menti Dannenberg és Hitzacker városok területén megerősített településeket hoztak létre , de a szászok ott nem támadták őket . Ezeket a nyugat-elbai szlávokat a század kezdetén Drevani-nak nevezték . A század második felében a forrásokban Polabi és Polabini néven bukkanak fel . Utódaik , a polábok ( illetve dravéno-polábok ) , akik a lüneburgi vendek földjének Luchow-Dannenberg és Wustrow körzetében egészen a század kezdetéig megőrizték ősi kultúrájukat és nyelvüket . Később azonban ez a szláv eredetű helyi népesség beolvadt a többségi német lakosságba . Az elbai szlávoknál írásbeliség nem alakult ki , de német egyházi források szógyűjteményekben dokumentálták nyelvük egy késői állapotát . Jegyzetek Források További információk Kapcsolódó szócikkek Haithabu Vendek Szláv népek