Halostagnicola larsenii
A Halostagnicola larsenii a Halobacteriaceae családba tartozó archea faj. Az archeák – ősbaktériumok – egysejtű, sejtmag nélküli, prokarióta szervezetek. Nem motilis, Gram-negatív, aerob, pálcika alakú élőlény. Halofil, neutrofil, kemoorganotróf élőlény, Kínában izolálták egy sós tóban. Szerepet játszik az olaj visszanyerésében, és tanulmányozzák hogy képes-e fényből elektromos energiát előállítani. Helge Larsen norvég mikrobiológusról nevezték el, aki úttörő kutatásokat végzett a halofilek területén.

Felfedezése
2003 szeptemberében a Sevillai egyetem kutatói az extrém sós Xilinholt-tóból üledékmintákat kaptak. A Xilinholt-tó Kína Belső-Mongólia tartományában található. A Halostagnicola larsenii optimálisan 15% NaCl-koncentráció mellett, 37 °C-on, és 7-8-as pH-n növekszik. Nem növekedik 50 °C felett.

Morfológia
A Halostagnicola larsenii XH48 sejtjei 0,5-1,0 mikrométer szélesek és 1,0-3,0 mikrométer hosszúak. Sejtjei pleomorfak, lehetnek pálcika, négyzet, vagy lemez alakúak. Ez jól mutatja a törzs képességét, hogy méretet és alakot váltson a környezetben beállt változásokra (pl. sótartalom) válaszul. A kolóniái kör alakúak, simák, átlátszatlanok és rózsaszín színűek. Poláris éter lipideket találtak a membránjában, beleértve foszfatidilglicerint és foszfatidilkerometilfoszfátot. Oxidáz pozitív, kataláz negatív.

Anyagcsere
Halofil, neutrofil, kemoorganotróf élőlény, oxigént használ terminális elektronakceptorként. Különféle szénhidrátokat használ szubsztrátként a növekedéshez, például fruktózt, glicerint, laktózt, glükózt, arabinózt, acetátot, ribózt, keményítőt, maltózt, galaktózt, ribózt, xilózt, glutamátot és propionátot. Továbbá nitrátot nitritté, majd ammóniává redukál, a folyamat aerob és ferredoxint használ elektrondonorként.

Antibiotikum rezisztencia
Rezisztens a következő antibiotikumokra: ampicillin, klóramfenikol, eritromicin, gentamicin, nalidixsav, neomicin, penicillin G, rifampicin, sztreptomicin, és tetraciklin. Érzékeny a bacitracinre és novobiocinra.

Genomszerkezete
Genomja 2,79 Mb hosszú, és egy kör alakú kromoszómából valamint négy kör alakú plazmidból áll. 4246 génje van amiből 4171 fehérje kódoló gén, 19 pszeudogén, 6 rRNS gén, és 49 tRNS gén. GC tartalma 61%.

Legközelebbi rokonai a Natrialba aegypitaca és a Natrialba asiatica, a genomuk hasonlósága 94,5% és 93,3%. Alapvető különbség köztük hogy a Halostagnicola larseniinek hiányzik a 403G és az 560g bázis.

Ökológia
Kína Belső-Mongólia tartományában, egy sós tóban fedezték fel, de izolálták tengervízben India Mahárástra tartományának nyugati partjánál is. Tipikus Halobacteriaként magas sótartalomú környezetben növekszik, és megtalálható a vízi környezetek üledékében például az édesvízi tavakéban.

Ipari felhasználása
A halofil archeák például a Halostagnicola nem fajait alkalmazzák az olaj visszanyerésben, mivel néhány halofil tartalmaz exopoliszacharidot, egy extracelluláris polimer anyagot vagy EPS-t. Ez biofilmet képez, ami elnyeli az ionokat és a védő tápanyagokat. Az EPS lebontja a vízben a komplex szénhidrátokat, ami használható az olaj visszanyerésben.

A Halobacteriakat javasolták, mint egy élettípust, hogy lehetnének hosszan tartóan Marsi körülmények között, mivel minden környezeti stresszort tolerálnak. Továbbá szintén javasolták hogy a Halobacteriák potenciálisan utazhatnak bolygótól bolygóig és túlélik a sugárzást.

A Halostagnicola larseniit tanulmányozták potencális bakterirodopszin termelése miatt, ami egy membránfehérje, ami képes átalakítani a fényenergiát elektromos energiává. A bakteriorodopszin egy enzim, ami protonpumpaként működik, és képes fontos szerepet játszani a vízi környezetben élő archeák energia anyagcseréjében. Protonokat pumpál az elektromkémiai gradiensük ellenében átalakítani a fényenergiát elektromos energiává.

Források

Fordítás 

Archeák
A Halostagnicola larsenii a Halobacteriaceae családba tartozó archea faj. Az archeák – ősbaktériumok – egysejtű , sejtmag nélküli , prokarióta szervezetek . Nem motilis , Gram-negatív , aerob , pálcika alakú élőlény . Halofil , neutrofil , kemoorganotróf élőlény , Kínában izolálták egy sós tóban . Szerepet játszik az olaj visszanyerésében , és tanulmányozzák hogy képes-e fényből elektromos energiát előállítani . Helge Larsen norvég mikrobiológusról nevezték el , aki úttörő kutatásokat végzett a halofilek területén . Felfedezése 2003 szeptemberében a Sevillai egyetem kutatói az extrém sós Xilinholt-tóból üledékmintákat kaptak . A Xilinholt-tó Kína Belső-Mongólia tartományában található . A Halostagnicola larsenii optimálisan NaCl-koncentráció mellett, °C-on , ésas pH-n növekszik . Nem növekedik°C felett . Morfológia A Halostagnicola larsenii XH48 sejtjei5-1,0 mikrométer szélesek és0-3,0 mikrométer hosszúak . Sejtjei pleomorfak , lehetnek pálcika , négyzet , vagy lemez alakúak . Ez jól mutatja a törzs képességét , hogy méretet és alakot váltson a környezetben beállt változásokra ( pl. sótartalom ) válaszul . A kolóniái kör alakúak , simák , átlátszatlanok és rózsaszín színűek . Poláris éter lipideket találtak a membránjában , beleértve foszfatidilglicerint és foszfatidilkerometilfoszfátot . Oxidáz pozitív , kataláz negatív . Anyagcsere Halofil , neutrofil , kemoorganotróf élőlény , oxigént használ terminális elektronakceptorként . Különféle szénhidrátokat használ szubsztrátként a növekedéshez , például fruktózt , glicerint , laktózt , glükózt , arabinózt , acetátot , ribózt , keményítőt , maltózt , galaktózt , ribózt , xilózt , glutamátot és propionátot . Továbbá nitrátot nitritté , majd ammóniává redukál , a folyamat aerob és ferredoxint használ elektrondonorként . Antibiotikum rezisztencia Rezisztens a következő antibiotikumokra : ampicillin , klóramfenikol , eritromicin , gentamicin , nalidixsav , neomicin , penicillin G , rifampicin , sztreptomicin , és tetraciklin . Érzékeny a bacitracinre és novobiocinra . Genomszerkezete Genomja79 Mb hosszú , és egy kör alakú kromoszómából valamint négy kör alakú plazmidból áll.génje van amibőlfehérje kódoló gén,pszeudogén , rRNS gén , éstRNS gén . GC tartalma . Legközelebbi rokonai a Natrialba aegypitaca és a Natrialba asiatica , a genomuk hasonlósága5 % és3 % . Alapvető különbség köztük hogy a Halostagnicola larseniinek hiányzik a és az bázis . Ökológia Kína Belső-Mongólia tartományában , egy sós tóban fedezték fel , de izolálták tengervízben India Mahárástra tartományának nyugati partjánál is . Tipikus Halobacteriaként magas sótartalomú környezetben növekszik , és megtalálható a vízi környezetek üledékében például az édesvízi tavakéban . Ipari felhasználása A halofil archeák például a Halostagnicola nem fajait alkalmazzák az olaj visszanyerésben , mivel néhány halofil tartalmaz exopoliszacharidot , egy extracelluláris polimer anyagot vagy EPS-t . Ez biofilmet képez , ami elnyeli az ionokat és a védő tápanyagokat . Az EPS lebontja a vízben a komplex szénhidrátokat , ami használható az olaj visszanyerésben . A Halobacteriakat javasolták , mint egy élettípust , hogy lehetnének hosszan tartóan Marsi körülmények között , mivel minden környezeti stresszort tolerálnak . Továbbá szintén javasolták hogy a Halobacteriák potenciálisan utazhatnak bolygótól bolygóig és túlélik a sugárzást . A Halostagnicola larseniit tanulmányozták potencális bakterirodopszin termelése miatt , ami egy membránfehérje , ami képes átalakítani a fényenergiát elektromos energiává . A bakteriorodopszin egy enzim , ami protonpumpaként működik , és képes fontos szerepet játszani a vízi környezetben élő archeák energia anyagcseréjében . Protonokat pumpál az elektromkémiai gradiensük ellenében átalakítani a fényenergiát elektromos energiává . Források Fordítás Archeák