Nue
A nue, más néven japán kiméra, a legendás japán természetfeletti lények egyike, vagyis egy jókai.

Megjelenés 
A nue (japánul: 鵺, 鵼, 恠鳥, illetve 奴延鳥) az első lejegyzett s dokumentált jókai-k között szerepel, annak ellenére, hogy kimondottan kevés beszámoló lelhető fel a vele való találkozásról. Első ízben a Heike monogatariban tesznek róla említést, ahol majomfejű, tanukitestű lénynek írják le, aki tigrislábakon jár, s farka helyén egy kígyó tekergőzik. A későbbi írások e furcsa hibrid több változatát is említik, melyek közül a legáltalánosabb a majomfejű, tigristestű, tanukilábú és rókafarkú változat, míg olykor kifejezetten madárszerűnek írják le, emberi arcvonásokkal. Ebből is látszik, hogy a nue-észlelések felettébb ritkák, lévén, hogy e szörnyeteg küllemét s jellemét tekintve egyaránt számos bizonytalansággal és ellentmondással találkozhatunk.

Minderre ráerősít az a tény, miszerint e rém még a jókai-okon belül is kimondottan veszélyes, s ha valaki valaha is találkozott vele személyesen, arról aligha tudott már másnak beszámolni. Ebből kifolyólag, hogy eme eltérő leírások egyazon lény eltérő megfigyelései-e, vagy esetlegesen több fajtája létezik a szörnynek, mindmáig rejtély maradt. Egyesek úgy tartják, hogy a nue látványa nem más, mint puszta illúzió. Az emberi agy korlátainál fogva ugyanis képtelen a túlvilágot, s így e jókai valódi megjelenését, annak valós formájában érzékelni, így az általa az anyagi világból már ismert állatokból alkot magának egy igencsak furcsa egyveleget, s ez mintegy magyarázatul szolgál az eltérő típusokra. Amennyiben így áll a helyzet, e lény valódi formája talán még furcsább és megfoghatatlanabb, mint gondolnánk.

Legendák, észlelések 
Fudzsiszava Morihiko, művében, a Nippon denso minzoku dova zensuban (A japán folklór gyűjteménye), nem kevesebb, mint tizenegy jelenését említi a szörnyetegnek, mindezt 905 és 1774 között. Ezek közül is a legjelentősebb az 1153 tavaszán lejegyzett eset, amikor is a császári palota fölött egy furcsa, fekete felhőt figyeltek meg, mely nap nap után, minden éjszaka újra és újra megjelent. Ez idő alatt , az akkori japán uralkodót, Konoe császárt éjjelente szörnyű, lidérces álmok gyötörték, melyek lassan, de biztosan szívták el az életerejét, mígnem végül az udvar egyik elkeseredett embere egy nyilat lőtt a felhőbe. Mihelyst ez megtörtént, a jelenség abban a pillanatban megszűnt, s az égből egy halálosan megsebzett nue hullt alá.

Ezt követően, az uralkodó panaszai megszűntek ugyan, ám a legenda szerint, egész Kiotó rettegni kezdett a nue haragjától, így ezt elkerülendő, a lény holttestét egy csónakba helyezték és leúsztatták a helyi Kamo folyón, ahonnan egészen az oszakai partokig sodródott, míg el nem nyelte a tenger. A tetem végül az Asija és a Szumijosi folyók torkolata között ért partot, ahol a helyiek tisztes temetést rendeztek számára, a sírhalom, melyet a nue emlékére s tiszteletére emeltek, a "Nuezuka" nevet kapta.
Egy Edo-kori földrajzkönyv szerint, a nue a Jodo folyónál ért partot, ahol a helyiek a nue átkától félvén, a helyi főpap tanácsárára ugyancsak emeltek számára egy sírhalmot, majd tisztességgel elhantolták. Úgy tartják, a sírdomb a Meidzsi-korszakban megsemmisült, mire a lény bosszúszomjas lelke kínhalállal sújtotta a falusiakat, mire azok újraépítették a sírhelyet. Másrészről, a Genpei Szeiszuiki, valamint a Kandendzsihicu írások alapján a nue teteme a Kijomizudera templomban lelte végső nyughelyét, ahonnan az Edo-korszak során kiásták, melynek következményeképp ismét átok sújtotta a környéket.

Egy másik legenda pedig úgy szól, hogy a halott nue lelke egy Kinosita nevű lóban született újjá, akit Minamoto no Jorimasza nevelt és gondozott. Meglehetősen jó ló révén, a Tairák vezetője, Taira no Munemori szemet vetett rá s magával vitte seregébe. Úgy tartják, a Minamotók ezért támadtak rá a Tairákra, majd taszították romlásba saját magukat, akár egy valódi nue a bosszúja során.

Ugyanakkor azt is beszélik, hogy a Sizuoka prefektúrabeli Hamana-tó partján lévő települések arról kapták a nevüket, hogy az adott területen a halott nue mely testrészeit találták meg.

Ehime prefektúrában, azon belül is Kumakógenben, él egy legenda, miszerint a nue valójában nem más, mint Minamoto Jorimasza édesanyja, aki a környező hegyek oltalmában élt a Tairák tündöklése idején, s nap mint nap a közeli Azoga-ike tónál szeretett fiáért imádkozott a tó sárkányához, jó szerencse és a háború túlélése érdekében. Az imák, valamint a Taira-klán iránt érzett gyűlöletének hatására az anya nuévé változott, majd Kiotóba repült, ahol megbetegítette az uralkodót. Mindennek következményeképp, végül saját fia keze által lelte halálát, lévén, hogy ő az uralkodó szolgálatában állt. A megsebzett nue eztán visszavonult, s az Azoga-ike tó védőszentje lett.

A nue támadása 
Ugyanakkor szemtől szembe megtámadni egy nuét felettébb nagy könnyelműségre vall, ugyanis egy igen veszélyes jókai-val állunk szemben. Annak dacára, hogy állítólag komoly sérüléseket képes okozni fogaival, mérges agyarával, valamint hegyes karmaival, mégsem a fizikai támadások teszik e lényt oly veszedelmessé. A szörnyeteg valódi fegyvere ugyanis az, hogy képes bárkit és bármit megbetegíteni, aki közel kerül hozzá, vagy tartósan kapcsolatban áll vele. Nem tudni azonban, hogy a nue szánt szándékkal árt-e az embereknek, vagy éppen maga az emberi szervezet reagál így e rémalak megfoghatatlan, túlvilági lényére. A legtöbb lejegyzett találkozás a lénnyel nem közvetlen érintkezéssel ment végbe. Az esetek többségében csupán váratlan, madárszerű rikoltásaival hozza rá a frászt az emberre. Akárcsak a legtöbb jókai, a nue is leginkább éjjel szokott megjelenni, ami tovább nehezíti az egyébként is nehezen meghatározható lény észlelését.

Érdekességek 
 A nue eredeti japán elnevezése egy Japánban ma is honos verébfaj után, toracugumi (Zoothera).
 Japánban a Nue-barai macuri, vagyis az éves Nue-űző fesztivál január 28-án kerül megrendezésre, Sizuoka prefektúrában.
 Nagoaka prefektúrában egy állítólagos kitömött nuét őriznek.

Fordítás

Források

Hivatkozások 
 Hiroko Yoda en Matt Alt, Yokai Attack!, The Japanese Monster Survival Guide (2012) Kodansha International, 
 Yokai.com-Nue leírás

Néprajz
Mitikus lények
Japán mitológia
A nue , más néven japán kiméra , a legendás japán természetfeletti lények egyike , vagyis egy jókai . Megjelenés A nue ( japánul : 鵺 , 鵼 , 恠鳥 , illetve 奴延鳥 ) az első lejegyzett s dokumentált jókai-k között szerepel , annak ellenére , hogy kimondottan kevés beszámoló lelhető fel a vele való találkozásról . Első ízben a Heike monogatariban tesznek róla említést , ahol majomfejű , tanukitestű lénynek írják le , aki tigrislábakon jár , s farka helyén egy kígyó tekergőzik . A későbbi írások e furcsa hibrid több változatát is említik , melyek közül a legáltalánosabb a majomfejű , tigristestű , tanukilábú és rókafarkú változat , míg olykor kifejezetten madárszerűnek írják le , emberi arcvonásokkal . Ebből is látszik , hogy a nue-észlelések felettébb ritkák , lévén , hogy e szörnyeteg küllemét s jellemét tekintve egyaránt számos bizonytalansággal és ellentmondással találkozhatunk . Minderre ráerősít az a tény , miszerint e rém még a jókai-okon belül is kimondottan veszélyes , s ha valaki valaha is találkozott vele személyesen , arról aligha tudott már másnak beszámolni . Ebből kifolyólag , hogy eme eltérő leírások egyazon lény eltérő megfigyelései-e , vagy esetlegesen több fajtája létezik a szörnynek , mindmáig rejtély maradt . Egyesek úgy tartják , hogy a nue látványa nem más , mint puszta illúzió . Az emberi agy korlátainál fogva ugyanis képtelen a túlvilágot , s így e jókai valódi megjelenését , annak valós formájában érzékelni , így az általa az anyagi világból már ismert állatokból alkot magának egy igencsak furcsa egyveleget , s ez mintegy magyarázatul szolgál az eltérő típusokra . Amennyiben így áll a helyzet , e lény valódi formája talán még furcsább és megfoghatatlanabb , mint gondolnánk . Legendák , észlelések Fudzsiszava Morihiko , művében , a Nippon denso minzoku dova zensuban ( A japán folklór gyűjteménye ) , nem kevesebb , mint tizenegy jelenését említi a szörnyetegnek , mindeztésközött . Ezek közül is a legjelentősebb aztavaszán lejegyzett eset , amikor is a császári palota fölött egy furcsa , fekete felhőt figyeltek meg , mely nap nap után , minden éjszaka újra és újra megjelent . Ez idő alatt , az akkori japán uralkodót , Konoe császárt éjjelente szörnyű , lidérces álmok gyötörték , melyek lassan , de biztosan szívták el az életerejét , mígnem végül az udvar egyik elkeseredett embere egy nyilat lőtt a felhőbe . Mihelyst ez megtörtént , a jelenség abban a pillanatban megszűnt , s az égből egy halálosan megsebzett nue hullt alá . Ezt követően , az uralkodó panaszai megszűntek ugyan , ám a legenda szerint , egész Kiotó rettegni kezdett a nue haragjától , így ezt elkerülendő , a lény holttestét egy csónakba helyezték és leúsztatták a helyi Kamo folyón , ahonnan egészen az oszakai partokig sodródott , míg el nem nyelte a tenger . A tetem végül az Asija és a Szumijosi folyók torkolata között ért partot , ahol a helyiek tisztes temetést rendeztek számára , a sírhalom , melyet a nue emlékére s tiszteletére emeltek , a " Nuezuka " nevet kapta . Egy Edo-kori földrajzkönyv szerint , a nue a Jodo folyónál ért partot , ahol a helyiek a nue átkától félvén , a helyi főpap tanácsárára ugyancsak emeltek számára egy sírhalmot , majd tisztességgel elhantolták . Úgy tartják , a sírdomb a Meidzsi-korszakban megsemmisült , mire a lény bosszúszomjas lelke kínhalállal sújtotta a falusiakat , mire azok újraépítették a sírhelyet . Másrészről , a Genpei Szeiszuiki , valamint a Kandendzsihicu írások alapján a nue teteme a Kijomizudera templomban lelte végső nyughelyét , ahonnan az Edo-korszak során kiásták , melynek következményeképp ismét átok sújtotta a környéket . Egy másik legenda pedig úgy szól , hogy a halott nue lelke egy Kinosita nevű lóban született újjá , akit Minamoto no Jorimasza nevelt és gondozott . Meglehetősen jó ló révén , a Tairák vezetője , Taira no Munemori szemet vetett rá s magával vitte seregébe . Úgy tartják , a Minamotók ezért támadtak rá a Tairákra , majd taszították romlásba saját magukat , akár egy valódi nue a bosszúja során . Ugyanakkor azt is beszélik , hogy a Sizuoka prefektúrabeli Hamana-tó partján lévő települések arról kapták a nevüket , hogy az adott területen a halott nue mely testrészeit találták meg . Ehime prefektúrában , azon belül is Kumakógenben , él egy legenda , miszerint a nue valójában nem más , mint Minamoto Jorimasza édesanyja , aki a környező hegyek oltalmában élt a Tairák tündöklése idején , s nap mint nap a közeli Azoga-ike tónál szeretett fiáért imádkozott a tó sárkányához , jó szerencse és a háború túlélése érdekében . Az imák , valamint a Taira-klán iránt érzett gyűlöletének hatására az anya nuévé változott , majd Kiotóba repült , ahol megbetegítette az uralkodót . Mindennek következményeképp , végül saját fia keze által lelte halálát , lévén , hogy ő az uralkodó szolgálatában állt . A megsebzett nue eztán visszavonult , s az Azoga-ike tó védőszentje lett . A nue támadása Ugyanakkor szemtől szembe megtámadni egy nuét felettébb nagy könnyelműségre vall , ugyanis egy igen veszélyes jókai-val állunk szemben . Annak dacára , hogy állítólag komoly sérüléseket képes okozni fogaival , mérges agyarával , valamint hegyes karmaival , mégsem a fizikai támadások teszik e lényt oly veszedelmessé . A szörnyeteg valódi fegyvere ugyanis az , hogy képes bárkit és bármit megbetegíteni , aki közel kerül hozzá , vagy tartósan kapcsolatban áll vele . Nem tudni azonban , hogy a nue szánt szándékkal árt-e az embereknek , vagy éppen maga az emberi szervezet reagál így e rémalak megfoghatatlan , túlvilági lényére . A legtöbb lejegyzett találkozás a lénnyel nem közvetlen érintkezéssel ment végbe . Az esetek többségében csupán váratlan , madárszerű rikoltásaival hozza rá a frászt az emberre . Akárcsak a legtöbb jókai , a nue is leginkább éjjel szokott megjelenni , ami tovább nehezíti az egyébként is nehezen meghatározható lény észlelését . Érdekességek A nue eredeti japán elnevezése egy Japánban ma is honos verébfaj után , toracugumi ( Zoothera ) . Japánban a Nue-barai macuri , vagyis az éves Nue-űző fesztivál januárán kerül megrendezésre , Sizuoka prefektúrában . Nagoaka prefektúrában egy állítólagos kitömött nuét őriznek . Fordítás Források Hivatkozások Hiroko Yoda en Matt Alt , Yokai Attack ! , The Japanese Monster Survival GuideKodansha International , Yokai.com -Nue leírás Néprajz Mitikus lények Japán mitológia