Csuang Csou
, illetve a közismertebb tiszteleti nevén:   mellett a korai taoizmus legkiemelkedőbb alakja. Életéről meglehetősen kevés konkrétumot árulnak el a klasszikus források, ám annál jelentősebb a nevét viselő műve, a , amelyben színes anekdoták, történetek példázatain keresztül fejti ki a taoizmus filozófiáját.

Élete
 rövid életrajza a nagy történetíró,  művének, A történetíró feljegyzéseinek 63. fejezetében maradt fenn. Ezek szerint a mai  és  tartományok határvidékén, az egykori  (宋) fejedelemségben található Mengben (蒙) született. A Liang-beli (梁)  (惠) király (i. e. 370–319) és a -beli (齊)  (宣) király (i. e. 319–301) kortársa volt. Állítólag baráti viszonyt ápolt vel (惠施), akivel vitatkozva alakíthatta ki sajátos bölcseletét. A neki tulajdonított mű, a  szerint (20., 32. fej.) több tanítványa volt, de róluk semmi hitelt érdemlő nem maradt fenn.

Műve

A filológia vizsgálatok már régen kimutatták, hogy a nak tulajdonított, a nevét viselő mű,   szövege nem homogén, hanem bizonyosan több szerzőtől származik. Feltehetően már a Han-kortól három részre osztották, úgy is, mint:

 „belső fejezetek” ( 內篇)
 „külső fejezetek” ( 外篇)
 „vegyes fejezetek” ( 雜篇)

A jelenleg ismert szöveg, melyet  (郭象) (i. sz. 252–312) állított össze, 7 belső, 15 külső és 11 vegyes fejezetet tartalmaz. A hagyomány és a modern filológia egyetért abban, hogy az első hét fejezet tekinthető  eredeti művének, amely stílusában, nyelvtanában és tanításának tartalmában egységes, és felbukkan benne az összes lényegesebb motívum, míg a későbbi fejezetek más szerzőknek a belső fejezetekhez különböző mértékben hasonlító írásait tartalmazza.

A  30. fejezete szerint a műnek létezett egy 52 fejezetes változata is, mely feltehetőleg az eredeti lehetett. Az i. sz. 3–4. században keletkezett kommentárok között kettő is található, amely az 52 fejezetes változathoz készült. Erre utal az is, hogy számos enciklopédiában és kommentárban találhatók olyan részletek, melyek nem szerepelnek a jelenleg ismert műben.

 műve alapvetően inkább történetekkel, tanmesékkel, hasonlatokkal és metaforákkal fejezi ki mondanivalóját. A taoizmus alapművének számító hez képest sokkal terjedelmesebb, mind tartalmában, mind nyelvezetében sokszínűbb műben egyedülálló képzelőerővel, humorral, játékossággal és szellemességgel megírt történetek és a bennük megnyilvánuló elvek teoretikus kifejtése, bölcseleti megfogalmazása váltogatja, illetve egészíti ki egymást. Nyelvezetének stilisztikai különlegessége egyedülálló és előzmények nélküli az ókori kínai gondolkodásban és irodalomban egyaránt.

Filozófiája
hez képest, hogy  szerint az igazi bölcs teljesen visszavonul a kormányzás feladataitól, és kizárólag a spirituális „szabad kóborlás”-ban leli örömét, a  határtalanságának és spontaneitásának és az eredendő nek adva át magát.

 célja, akárcsak valamennyi ókori iskoláé, egyfajta szentség elérése volt, ehhez azonban az erény művelését és az elméleti vitákat elégtelen eszköznek tartotta, helyettük a misztikus intuíciót és az általa is nak nevezett teljességgel való egyesülés útját helyezte előtérbe. Szerinte az érzéki tapasztalás és a szenvedélyek eltávolítanak a tól, mivel a megkülönböztetésre építenek, ezzel szemben a külső, érzéki világtól való elszakadás („a szív böjtje”), a meditatív technikák és az eksztatikus állapotok mind a val való egyesüléshez segítik a törekvőt. Ez a szellemi út valójában visszatérés egy eredendő állapotba, az ürességbe, a nem-cselekvésbe, a „faragatlan rönk” (pu 樸) állapotába, ahonnét szemlélve a világi jelenségek, élet és halál csak folyamatos átalakulás és átváltozás egy-egy fázisa, minden létező forrásának tételezett  által mozgatott események. 

A  által gyakran felvetett fontosabb témák közé tartoznak a valóság és a tudás relativitását tükröző nyelvi relativitás kérdése, a paradoxonok jellege, égi és emberi különbsége, a tudás természete, a puszta érvelés hatékonyságával szembeni szkepticizmus, aktivitás és nyugalom viszonya és a halhatatlanok ( 仙) állapotának elérése.

Hivatkozások

Megjegyzések

Jegyzetek

Irodalom 
  Angelo, Brelich (ford.). Csuang Ce bölcsessége. Budapest, Farkas Lőrinc Imre Kiadó, 1995.
  Csuang-ce: A virágzó délvidék igaz könyve. XVII–XXXIII. fejezet. Fordította: Dobos László. Budapest, Noran Libro Kiadó, 2010.
  Fung Yu-lan: A kínai filozófia rövid története, (Szerk.: Derk Bodde; Ford.: Antóni Csaba.) Budapest: Osiris Kiadó, 2003. 
  Kósa Gábor: „Zhuangzi”.  In Kósa Gábor - Várnai András (szerk.): Bölcselők az ókori Kínában. Magyar Kína-kutatásért Alapítvány, Budapest 2013. pp. 186–211. 
  Kínai filozófia. Ókor. 2. kötet. Válogatta, fordította, a bevezetést és a jegyzeteket írta: Tőkei Ferenc.  Akadémia Kiadó. Budapest, 1986. (Harmadik, változatlan kiadás)

Kapcsolódó szócikkek 
 Taoizmus
 Csuang-ce (könyv)

Külső hivatkozások 

Taoizmus
Ókori kínai filozófusok
Az i. e. 360-as években született személyek
Az i. e. 280-as években elhunyt személyek
, illetve a közismertebb tiszteleti nevén : mellett a korai taoizmus legkiemelkedőbb alakja . Életéről meglehetősen kevés konkrétumot árulnak el a klasszikus források , ám annál jelentősebb a nevét viselő műve , a , amelyben színes anekdoták , történetek példázatain keresztül fejti ki a taoizmus filozófiáját . Élete rövid életrajza a nagy történetíró , művének , A történetíró feljegyzéseinek fejezetében maradt fenn . Ezek szerint a mai és tartományok határvidékén , az egykori ( 宋 ) fejedelemségben található Mengben ( 蒙 ) született . A Liang-beli ( 梁 ) ( 惠 ) király ( i . e.319 ) és a -beli ( 齊 ) ( 宣 ) király ( i . e.301 ) kortársa volt . Állítólag baráti viszonyt ápolt vel ( 惠施 ) , akivel vitatkozva alakíthatta ki sajátos bölcseletét . A neki tulajdonított mű , a szerint , fej. ) több tanítványa volt , de róluk semmi hitelt érdemlő nem maradt fenn . Műve A filológia vizsgálatok már régen kimutatták , hogy a nak tulajdonított , a nevét viselő mű , szövege nem homogén , hanem bizonyosan több szerzőtől származik . Feltehetően már a Han-kortól három részre osztották , úgy is , mint : „ belső fejezetek” ( 內篇 ) „ külső fejezetek” ( 外篇 ) „ vegyes fejezetek” ( 雜篇 ) A jelenleg ismert szöveg , melyet ( 郭象 ) ( i. sz.312 ) állított össze, belső , külső ésvegyes fejezetet tartalmaz . A hagyomány és a modern filológia egyetért abban , hogy az első hét fejezet tekinthető eredeti művének , amely stílusában , nyelvtanában és tanításának tartalmában egységes , és felbukkan benne az összes lényegesebb motívum , míg a későbbi fejezetek más szerzőknek a belső fejezetekhez különböző mértékben hasonlító írásait tartalmazza . A fejezete szerint a műnek létezett egyfejezetes változata is , mely feltehetőleg az eredeti lehetett . Az i. sz.4. században keletkezett kommentárok között kettő is található , amely azfejezetes változathoz készült . Erre utal az is , hogy számos enciklopédiában és kommentárban találhatók olyan részletek , melyek nem szerepelnek a jelenleg ismert műben. műve alapvetően inkább történetekkel , tanmesékkel , hasonlatokkal és metaforákkal fejezi ki mondanivalóját . A taoizmus alapművének számító hez képest sokkal terjedelmesebb , mind tartalmában , mind nyelvezetében sokszínűbb műben egyedülálló képzelőerővel , humorral , játékossággal és szellemességgel megírt történetek és a bennük megnyilvánuló elvek teoretikus kifejtése , bölcseleti megfogalmazása váltogatja , illetve egészíti ki egymást . Nyelvezetének stilisztikai különlegessége egyedülálló és előzmények nélküli az ókori kínai gondolkodásban és irodalomban egyaránt . Filozófiája hez képest , hogy szerint az igazi bölcs teljesen visszavonul a kormányzás feladataitól , és kizárólag a spirituális „ szabad kóborlás”-ban leli örömét , a határtalanságának és spontaneitásának és az eredendő nek adva át magát. célja , akárcsak valamennyi ókori iskoláé , egyfajta szentség elérése volt , ehhez azonban az erény művelését és az elméleti vitákat elégtelen eszköznek tartotta , helyettük a misztikus intuíciót és az általa is nak nevezett teljességgel való egyesülés útját helyezte előtérbe . Szerinte az érzéki tapasztalás és a szenvedélyek eltávolítanak a tól , mivel a megkülönböztetésre építenek , ezzel szemben a külső , érzéki világtól való elszakadás ( „ a szív böjtje” ) , a meditatív technikák és az eksztatikus állapotok mind a val való egyesüléshez segítik a törekvőt . Ez a szellemi út valójában visszatérés egy eredendő állapotba , az ürességbe , a nem-cselekvésbe , a „ faragatlan rönk” ( pu 樸 ) állapotába , ahonnét szemlélve a világi jelenségek , élet és halál csak folyamatos átalakulás és átváltozás egy-egy fázisa , minden létező forrásának tételezett által mozgatott események . A által gyakran felvetett fontosabb témák közé tartoznak a valóság és a tudás relativitását tükröző nyelvi relativitás kérdése , a paradoxonok jellege , égi és emberi különbsége , a tudás természete , a puszta érvelés hatékonyságával szembeni szkepticizmus , aktivitás és nyugalom viszonya és a halhatatlanok ( 仙 ) állapotának elérése . Hivatkozások Megjegyzések Jegyzetek Irodalom Angelo, Brelich ( ford. ) . Csuang Ce bölcsessége . Budapest , Farkas Lőrinc Imre Kiadó , Csuang-ce : A virágzó délvidék igaz könyve. XVII–XXXIII. fejezet . Fordította : Dobos László . Budapest , Noran Libro Kiadó , Fung Yu-lan : A kínai filozófia rövid története , ( Szerk . : Derk Bodde ; Ford . : Antóni Csaba . ) Budapest : Osiris Kiadó , Kósa Gábor : „ Zhuangzi” . In Kósa Gábor - Várnai András ( szerk . ) : Bölcselők az ókori Kínában . Magyar Kína-kutatásért Alapítvány , Budapest pp. 186–211. Kínai filozófia . Ókor. kötet . Válogatta , fordította , a bevezetést és a jegyzeteket írta : Tőkei Ferenc . Akadémia Kiadó . Budapest , ( Harmadik , változatlan kiadás ) Kapcsolódó szócikkek Taoizmus Csuang-ce ( könyv ) Külső hivatkozások Taoizmus Ókori kínai filozófusok Az i. e.as években született személyek Az i. e.as években elhunyt személyek