San Giorgio di Piano
San Giorgio di Piano település Olaszországban, Emilia-Romagna régióban, Bologna megyében.

Története

San Giorgio al Piano 
Már a római korban aktív központ volt, a számos lelet és a helyrajzi adatok tanúsága szerint, amelyek a középkorban „Castello di San Giorgio” várat "Selva tauriana" vagy "Massa tauriana" e "Saltus plano" néven illetett erdőség és síkság.

I. Ottó német-római császár 947-ben "Castello sancti Georgii" néven említi: azokban nyugtalan időkben a lakosság Szent György katonaszentet választotta védőszentjéül.

A kereskedelemben betöltött stratégiai helyzete miatt már a 14. században máig megmaradt erődítési munkálatokat végeztek, 1388-ban pedig már az egész kastélyt megerősítették.

A pápai állam uralma alatt állt 1796-ig, amikor is a napóleoni korszak községe lett. Lendületes gazdasági és társadalmi fejlődésének 19. századi alapja a mezőgazdaságon belül a kender- és búzatermesztés volt.

Frakciói

Cinquanta 
Cinquanta ősrégi eredetű, ahol számos istenségeket ábrázoló márványtöredék került napvilágra a 2. századból, a Villa Zambeccariból.

A második világháború idején, a német megszállás és az Olasz Szociális Köztársaság (vagy Salòi Köztársaság)  alatt a Candini itteni parasztcsalád elrejtette a deportálástól megmentve saját tanyaházában a nápolyi Cuomo család három tagját, Vittorio Cuomo katonaszökevény századost és zsidó feleségét meg kisfiát. E nemes és veszélyes tettükért 1998. június 14-én a Jad Vasem jeruzsálemi intézet a Pio és Gina Candini házaspárt a Világ Igaza kitüntetésben részesítette.

Gherghenzano
1433-ban Annibale I Bentivoglio egy híres csatában itt veszítette el a Visconti-hadsereget. A centrum a középkorban fejlődött, akkor épült a Geminiano di Modena-templom, amelyet 1729-ben rekonstruáltak. Benne ma is látható Antonio Randa egyik vászna, abból az időből, amikor Lucio Massari növendéke volt, aki valószínűleg maga rendelte meg a művet, amelyet legutóbb Maria dell'Amore restaurált, eltávolítva a karcokat és átfestéseket, tökéletesen láthatóvá téve a festményt és felfedezve a bolognai művész kézjegyét. A kép a Madonnát ábrázolja a Gyermekkel, Szent Geminiano, Szent Ferenc és Loyolai Szent Ignác társaságában, a művész 1622–26-es periódusából.

Stiatico 
3,73 kilométeres távolságra van San Giorgio di Pianótól, amelyhez tartozik. A frakció neve a római „Hostiaticus” udvariassági fordulatból származik. Stiatico központjában található a San Venanzio vértanúnak szentelt templom, amelyet az 1700-as évek végén restauráltak. Belsejében csodálható meg a város védőszentjének gipszszobra, De Maria alkotása. San Giorgio di Pianóba vezető főutcája a  Villa Garagnaninál kezdődik, amely a 18. század elején épült. A két világháború alatt német katonák szállása volt a parkjával együtt, amelynek sok évszázados fája annyira károsodott, hogy pótolni kellett őket.

Népesség 
A település lakossága az elmúlt években az alábbi módon változott:

Jegyzetek

Fordítás

További információk 

Bologna megye települései
Bottal létrehozott olasz település cikkek
San Giorgio di Piano település Olaszországban , Emilia-Romagna régióban , Bologna megyében . Története San Giorgio al Piano Már a római korban aktív központ volt , a számos lelet és a helyrajzi adatok tanúsága szerint , amelyek a középkorban „ Castello di San Giorgio” várat " Selva tauriana " vagy " Massa tauriana " e " Saltus plano " néven illetett erdőség és síkság . I. Ottó német-római császárben " Castello sancti Georgii " néven említi : azokban nyugtalan időkben a lakosság Szent György katonaszentet választotta védőszentjéül . A kereskedelemben betöltött stratégiai helyzete miatt már a században máig megmaradt erődítési munkálatokat végeztek, ban pedig már az egész kastélyt megerősítették . A pápai állam uralma alatt álltig , amikor is a napóleoni korszak községe lett . Lendületes gazdasági és társadalmi fejlődésének századi alapja a mezőgazdaságon belül a kender- és búzatermesztés volt . Frakciói Cinquanta Cinquanta ősrégi eredetű , ahol számos istenségeket ábrázoló márványtöredék került napvilágra a századból , a Villa Zambeccariból . A második világháború idején , a német megszállás és az Olasz Szociális Köztársaság ( vagy Salòi Köztársaság ) alatt a Candini itteni parasztcsalád elrejtette a deportálástól megmentve saját tanyaházában a nápolyi Cuomo család három tagját , Vittorio Cuomo katonaszökevény századost és zsidó feleségét meg kisfiát . E nemes és veszélyes tettükért júniusén a Jad Vasem jeruzsálemi intézet a Pio és Gina Candini házaspárt a Világ Igaza kitüntetésben részesítette . Gherghenzano 1433-ban Annibale I Bentivoglio egy híres csatában itt veszítette el a Visconti-hadsereget . A centrum a középkorban fejlődött , akkor épült a Geminiano di Modena-templom , amelyetben rekonstruáltak . Benne ma is látható Antonio Randa egyik vászna , abból az időből , amikor Lucio Massari növendéke volt , aki valószínűleg maga rendelte meg a művet , amelyet legutóbb Maria dell'Amore restaurált , eltávolítva a karcokat és átfestéseket , tökéletesen láthatóvá téve a festményt és felfedezve a bolognai művész kézjegyét . A kép a Madonnát ábrázolja a Gyermekkel , Szent Geminiano , Szent Ferenc és Loyolai Szent Ignác társaságában , a művész26-es periódusából . Stiatico 3,73 kilométeres távolságra van San Giorgio di Pianótól , amelyhez tartozik . A frakció neve a római „ Hostiaticus” udvariassági fordulatból származik . Stiatico központjában található a San Venanzio vértanúnak szentelt templom , amelyet azas évek végén restauráltak . Belsejében csodálható meg a város védőszentjének gipszszobra , De Maria alkotása . San Giorgio di Pianóba vezető főutcája a Villa Garagnaninál kezdődik , amely a század elején épült . A két világháború alatt német katonák szállása volt a parkjával együtt , amelynek sok évszázados fája annyira károsodott , hogy pótolni kellett őket . Népesség A település lakossága az elmúlt években az alábbi módon változott : Jegyzetek Fordítás További információk Bologna megye települései Bottal létrehozott olasz település cikkek