Edmond H. Fischer
Edmond Henri Fischer (Sanghaj, 1920. április 6. – Seattle, 2021. augusztus 27.) svájci-amerikai biokémikus. 1992-ben Edwin G. Krebs-szel közösen elnyerte az orvostudományi Nobel-díjat, mert felfedezte a fehérjék foszforilálásának a sejtműködés szabályozásában játszott alapvető szerepét.

Életpályája

Tanulmányai   
Edmond H. Fischer Sanghajban született, 1920. április 6-án. Apja, a jogi és közgazdasági doktorátussal rendelkező Oscar Fischer Bécsből érkezett a kínai városba. Anyja Renée Tapernoux volt, egy újságíró lánya, aki a Dreyfus-botrány után kivándorolt Indokínába, majd onnan Sanghajba, ahol az első kínai francia lap, a Courrier de Chine szerkesztője lett.

Hétéves korában két idősebb bátyjával együtt Svájcba, a Genfi-tó partján fekvő La Châtaigneraie bentlakásos iskolába küldték tanulni. Raoul bátyja később mérnöknek, Georges bátyja pedig jogásznak tanult. 1935-ben kezdte a középiskolát a genfi Collège de Calvin-ban. Négy évvel később leérettségizett és egy időben a második világháború kitörésével beiratkozott a Genfi Egyetemre. Mikrobiológia-professzora, Fernand Chodat tanácsára nem a bakteriológiára, hanem kémiára specializálódott és vegyészmérnöki diplomát szerzett. Kurt H. Meyer laboratóriumában kezdett enzimológiai kutatásokat végezni és az amiláz izolálásából 1947-ben megírta doktori disszertációját.

Pályája
Fischer a Genfi Egyetemen kezdett dolgozni tanárként és kutatóként, majd 1950-ben mentora, Kurt Meyer halála után kutatói ösztöndíjjal az Egyesült Államokba utazott. A California Institute of Technology-ba való érkezése után a seattle-i Washingtoni Egyetem biokémiai tanszékének vezetője felajánlott neki egy állást, amit Fischer (miután Seattle hegyes-erdős környéke otthonára emlékeztette) elfogadott.

A Washingtoni Egyetemen Fischer Edwin Krebs-szel közösen kezdett el dolgozni a glikogén-foszforiláz enzimen. A kutatás kezdeti témája az volt, hogy a különböző szervezetekből (gerincesekből illetve növényekből) izolált foszforiláz működése különbözik-e annyira, hogy egyik használ adenozin-monofoszfátot (AMP) kofaktorként, a másik pedig nem. Ezt a problémát nem sikerült megoldaniuk (hat évvel később Jacques Monod allosztérikus elméletével derült ki a különbség oka) viszont felfedezték, hogy az enzim ki- és bekapcsolása annak foszforilálásával/defoszforilálásával történik. A későbbi kutatások kiderítették, hogy a foszforilálás általános mechanizmus a sejt szabályozófehérjéinek aktiválásában. Fischert 1961-ben a Washingtoni Egyetem biokémiai professzorává nevezték ki; székét egészen nyugdíjazásáig megtartotta.

Elismerései
Edmond H Fischer és Edwin G. Krebs 1922-ben orvostudományi Nobel-díjban részesült annak felfedezéséért, hogy a visszafordítható fehérjefoszforiláció biológiai szabályozó lehet. Fischer ezenkívül megkapta a Svájci Kémiai Társaság Werner-érmét, a Lederle orvosi tanszéki díjat, a Genfi Egyetem Prix Jaubert-ját, a Senior Passano-díjat és az Indianai Egyetem Steven C. Beering-díját. A francia Montpellier-i Egyetem és a svájci Bázeli Egyetem díszdoktorává fogadta. 1972 óta tagja volt az Amerikai Művészeti és Tudományos Akadémiának, 1973 óta pedig az Amerikai Tudományos Akadémiának.

Családja
Edmond Fischer 1948-ban vette feleségül a svájci Nelly Gagnaux-t, akitől két fia – François és Henri – született. Felesége 1961-ben elhunyt, Fischer pedig két évvel később újraházasodott, Beverley Bullockot vette el. Fischer kedvelte a komolyzenét, a középiskolában komolyan foglalkozott azzal, hogy zenei pályát választ.

Jegyzetek

Források
Edmond H Fischer – Biographical NobelPrize.org
Edmond H. Fischer Notable Names Database
Edmond H. Fischer 1920- National Institutes of Health
Edmond Fischer, Emeritus Professor of Biochemistry University of Washington

1920-ban született személyek
2021-ben elhunyt személyek
Svájci Nobel-díjasok
Amerikai Nobel-díjasok
Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok
Amerikai egyetemi, főiskolai oktatók
Svájci egyetemi, főiskolai oktatók
Századik életévüket betöltött személyek
Amerikai biokémikusok
Edmond Henri Fischer ( Sanghaj , április – Seattle , augusztus ) svájci-amerikai biokémikus.ben Edwin G. Krebs-szel közösen elnyerte az orvostudományi Nobel-díjat , mert felfedezte a fehérjék foszforilálásának a sejtműködés szabályozásában játszott alapvető szerepét . Életpályája Tanulmányai Edmond H. Fischer Sanghajban született , áprilisán . Apja , a jogi és közgazdasági doktorátussal rendelkező Oscar Fischer Bécsből érkezett a kínai városba . Anyja Renée Tapernoux volt , egy újságíró lánya , aki a Dreyfus-botrány után kivándorolt Indokínába , majd onnan Sanghajba , ahol az első kínai francia lap , a Courrier de Chine szerkesztője lett . Hétéves korában két idősebb bátyjával együtt Svájcba , a Genfi-tó partján fekvő La Châtaigneraie bentlakásos iskolába küldték tanulni . Raoul bátyja később mérnöknek , Georges bátyja pedig jogásznak tanult.ben kezdte a középiskolát a genfi Collège de Calvin-ban . Négy évvel később leérettségizett és egy időben a második világháború kitörésével beiratkozott a Genfi Egyetemre . Mikrobiológia-professzora , Fernand Chodat tanácsára nem a bakteriológiára , hanem kémiára specializálódott és vegyészmérnöki diplomát szerzett . Kurt H. Meyer laboratóriumában kezdett enzimológiai kutatásokat végezni és az amiláz izolálásábólben megírta doktori disszertációját . Pályája Fischer a Genfi Egyetemen kezdett dolgozni tanárként és kutatóként , majdben mentora , Kurt Meyer halála után kutatói ösztöndíjjal az Egyesült Államokba utazott . A California Institute of Technology-ba való érkezése után a seattle-i Washingtoni Egyetem biokémiai tanszékének vezetője felajánlott neki egy állást , amit Fischer ( miután Seattle hegyes-erdős környéke otthonára emlékeztette ) elfogadott . A Washingtoni Egyetemen Fischer Edwin Krebs-szel közösen kezdett el dolgozni a glikogén-foszforiláz enzimen . A kutatás kezdeti témája az volt , hogy a különböző szervezetekből ( gerincesekből illetve növényekből ) izolált foszforiláz működése különbözik-e annyira , hogy egyik használ adenozin-monofoszfátot ( AMP ) kofaktorként , a másik pedig nem . Ezt a problémát nem sikerült megoldaniuk ( hat évvel később Jacques Monod allosztérikus elméletével derült ki a különbség oka ) viszont felfedezték , hogy az enzim ki- és bekapcsolása annak foszforilálásával/ defoszforilálásával történik . A későbbi kutatások kiderítették , hogy a foszforilálás általános mechanizmus a sejt szabályozófehérjéinek aktiválásában . Fischertben a Washingtoni Egyetem biokémiai professzorává nevezték ki ; székét egészen nyugdíjazásáig megtartotta . Elismerései Edmond H Fischer és Edwin G. Krebsben orvostudományi Nobel-díjban részesült annak felfedezéséért , hogy a visszafordítható fehérjefoszforiláció biológiai szabályozó lehet . Fischer ezenkívül megkapta a Svájci Kémiai Társaság Werner-érmét , a Lederle orvosi tanszéki díjat , a Genfi Egyetem Prix Jaubert-ját , a Senior Passano-díjat és az Indianai Egyetem Steven C. Beering-díját . A francia Montpellier-i Egyetem és a svájci Bázeli Egyetem díszdoktorává fogadta.óta tagja volt az Amerikai Művészeti és Tudományos Akadémiának, óta pedig az Amerikai Tudományos Akadémiának . Családja Edmond Fischerban vette feleségül a svájci Nelly Gagnaux-t , akitől két fia – François és Henri – született . Feleségeben elhunyt , Fischer pedig két évvel később újraházasodott , Beverley Bullockot vette el . Fischer kedvelte a komolyzenét , a középiskolában komolyan foglalkozott azzal , hogy zenei pályát választ . Jegyzetek Források Edmond H Fischer – Biographical NobelPrize.org Edmond H. Fischer Notable Names Database Edmond H. Fischer National Institutes of Health Edmond Fischer , Emeritus Professor of Biochemistry University of Washington 1920-ban született személyek 2021-ben elhunyt személyek Svájci Nobel-díjasok Amerikai Nobel-díjasok Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok Amerikai egyetemi , főiskolai oktatók Svájci egyetemi , főiskolai oktatók Századik életévüket betöltött személyek Amerikai biokémikusok