Garay András
Garay András (Pécs, 1926. május 20. – College Station, Texas, 2005. október 10.) magyar–amerikai biofizikus, biokémikus, molekuláris biológus, növényfiziológus, egyetemi tanár, a biológiai tudományok doktora, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja. Fő kutatási területe az élő anyag molekuláris aszimmetriájának, e jelenség eredetének és evolúciós szerepének vizsgálata volt.

Életútja 
Eötvös-kollégistaként végezte felsőfokú tanulmányait a budapesti Pázmány Péter Tudományegyetemen, de a Vigilia és a Válasz Körben való részvétele miatt a fordulat évében, 1948-ban kizárták a kollégiumból. Biológia–kémia szakos középiskolai tanári képesítését 1949-ben, bölcsészdoktori oklevelét 1950-ben szerezte meg. A kutató- és oktatómunkát az egyetemi növényélettani intézetben kezdte meg 1949-ben, Gimesi Nándor tanársegédeként. Miután a darwinizmus és a mendeli genetika megállapításait tagadó liszenkói tanok oktatását elutasította, 1951-ben kizárták az egyetemi oktatók sorából. 1951–1952-ben a székkutasi Gyapottermesztési Kutatóintézetben dolgozott. 1952-ben az újjászervezett budapesti Gyógynövénykutató Intézet munkatársává nevezték ki, 1957-től a fertődi Növénynemesítési és Növénytermesztési Kutatóintézet alkalmazásában állt mint tudományos főmunkatárs, 1963 után pedig mint a biokémiai laboratórium vezetője. 1968-tól Straub F. Brunó meghívására tudományos főmunkatársként, 1969-től címzetes egyetemi tanári címmel oktatott a szegedi József Attila Tudományegyetem növény-szervezettani és növényélettani tanszékén. 1971-től 1973-ig az MTA Szegedi Biológiai Központban (MTA SZBK) tudományos tanácsadói címmel, a Növényélettani Intézet igazgatóhelyetteseként végezte a kutatómunkát. 1973-tól 1975-ig az MTA SZBK Biofizikai Intézetében folyó tudományos munkát irányította intézeti igazgatóként.

A hatóságok zaklatása elől (egyebek mellett a belső elhárítás informátornak is megpróbálta beszervezni) 1975-ben az Amerikai Egyesült Államokba távozott. 1976-tól 1994-ig a Texasi Mezőgazdasági és Műszaki Egyetem (TAMU) biokémiai és biofizikai tanszékének professzora volt, egyidejűleg 1968–1969-ben a Kairói Egyetemen, 1986–1987-ben a franciaországi Roueni Egyetemen is oktatott vendégtanárként. 1994-től haláláig a TAMU professor emeritusa volt.

Az 1990-es fordulatot követően sem költözött vissza Magyarországra, az Amerikai Egyesült Államokban hunyt el. Végakaratának megfelelően hamvait hazaszállították, és a pécsi családi kriptában helyezték örök nyugalomra.

Munkássága 
Pályája első szakaszában a növényi fejlődésélettan és morfológia biokémiai alapjait, a növényi növekedés molekuláris szintű, hormonális szabályozását, az auxinok virágzás-élettani hatásmechanizmusát vizsgálta a fotoperiodizmussal összefüggésben. E korai stúdiumok során merült fel benne a kérdés, hogyan és miért halad az élő anyag evolúciója során a fokozódó komplexitás irányába. Hogy e kérdéskör vizsgálatába szélesebb alapokra támaszkodva vághasson bele, az 1950-es évek során továbbképezte magát a fizika és a matematika területén (kvantummechanika, csoportelmélet stb.). Az 1950-es évek második felében vált elfogadottá a fizikában a paritássértés elve, mely szerint noha az elemi részecskék közötti erős kölcsönhatásban is megmarad a rendszerre jellemző tükrözési szimmetria (paritás), addig a gyenge kölcsönhatások az anyagban aszimmetrikus (paritássértő) végállapotokat eredményeznek. Ezt a tézist adaptálta Garay biológiai körülményekre, és kialakította munkahipotézisét, mely szerint az élő anyag szerveződésében és evolúciójában is szerepe lehet a molekulák közötti szupergyenge kölcsönhatásoknak. Pályája későbbi szakaszában ennek a hipotézisnek a bizonyítását kereste, fő kutatási területe az élő anyag molekuláris aszimmetriája (kiralitása) és annak eredete, valamint evolúciós szerepe volt. Életműve ugyan nem adott megnyugtató magyarázatot a biológiai molekulák aszimmetriájának kérdésére, de vizsgálatai során többek között kimutatta, hogy az élő szervezetek balkezes (–1-es kiralitású) és jobbkezes (+1) molekulái eltérően reagálnak az atommagból kilépő nagyenergiájú elektronokra. Megállapította, hogy az evolúció időnyila (időiránya) a komplexitás, a növekvő entrópia felé tart, és ez összhangban van a szupergyenge kölcsönhatások előidézte molekuláris paritás- és töltésszimmetria-sértéssel.

Emellett behatóan foglalkozott az optikai cirkuláris dikroizmus jelenségével is, amelynek során a lineárisan polarizált fény egy optikailag aktív anyagban jobbra és balra cirkulárisan polarizált sugarakra válik szét.

Szervezeti tagságai és elismerései 
1973-ban megválasztották a Magyar Tudományos Akadémia levelező tagjának, azonban miután 1975-ben elhagyta az országot és az Amerikai Egyesült Államokban telepedett le, „illegális külföldi tartózkodás” miatt 1976-ban kizárták az akadémikusok sorából. 1990-ben ezt az elnöki határozatot semmisnek nyilvánították, levelező tagságát rehabilitálták, majd 1993-ban a rendes tagok sorába választották. Az 1970-es években tagja volt a Szegedi Akadémiai Bizottságnak.

Főbb művei 
  (Békésy Miklóssal)
 
 
 
  (Hraskó Péterrel)

Emlékezete 
 Az Egymásért vagyunk című, 2020-ban megjelent tudománytörténeti összeállításban munkásságára történő visszatekintés jelenik meg.

Jegyzetek

Források 
 
 
 
 
 

Magyar biofizikusok
Magyar biokémikusok
Magyar növényfiziológusok
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
Amerikai biokémikusok
MTA-tagok
Pécsiek
Magyar emigránsok az Amerikai Egyesült Államokban
1926-ban született személyek
2005-ben elhunyt személyek
Amerikai egyetemi, főiskolai oktatók
Garay András ( Pécs , május – College Station , Texas , október ) magyar–amerikai biofizikus , biokémikus , molekuláris biológus , növényfiziológus , egyetemi tanár , a biológiai tudományok doktora , a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja . Fő kutatási területe az élő anyag molekuláris aszimmetriájának , e jelenség eredetének és evolúciós szerepének vizsgálata volt . Életútja Eötvös-kollégistaként végezte felsőfokú tanulmányait a budapesti Pázmány Péter Tudományegyetemen , de a Vigilia és a Válasz Körben való részvétele miatt a fordulat évében, ban kizárták a kollégiumból . Biológia–kémia szakos középiskolai tanári képesítésétben , bölcsészdoktori oklevelétben szerezte meg . A kutató- és oktatómunkát az egyetemi növényélettani intézetben kezdte megben , Gimesi Nándor tanársegédeként . Miután a darwinizmus és a mendeli genetika megállapításait tagadó liszenkói tanok oktatását elutasította, ben kizárták az egyetemi oktatók sorából. 1952-ben a székkutasi Gyapottermesztési Kutatóintézetben dolgozott.ben az újjászervezett budapesti Gyógynövénykutató Intézet munkatársává nevezték ki,től a fertődi Növénynemesítési és Növénytermesztési Kutatóintézet alkalmazásában állt mint tudományos főmunkatárs, után pedig mint a biokémiai laboratórium vezetője.tól Straub F. Brunó meghívására tudományos főmunkatársként,től címzetes egyetemi tanári címmel oktatott a szegedi József Attila Tudományegyetem növény-szervezettani és növényélettani tanszékén.tőlig az MTA Szegedi Biológiai Központban ( MTA SZBK ) tudományos tanácsadói címmel , a Növényélettani Intézet igazgatóhelyetteseként végezte a kutatómunkát.tólig az MTA SZBK Biofizikai Intézetében folyó tudományos munkát irányította intézeti igazgatóként . A hatóságok zaklatása elől ( egyebek mellett a belső elhárítás informátornak is megpróbálta beszervezni) ben az Amerikai Egyesült Államokba távozott.tólig a Texasi Mezőgazdasági és Műszaki Egyetem ( TAMU ) biokémiai és biofizikai tanszékének professzora volt , egyidejűleg1969-ben a Kairói Egyetemen, 1987-ben a franciaországi Roueni Egyetemen is oktatott vendégtanárként.től haláláig a TAMU professor emeritusa volt . Azes fordulatot követően sem költözött vissza Magyarországra , az Amerikai Egyesült Államokban hunyt el . Végakaratának megfelelően hamvait hazaszállították , és a pécsi családi kriptában helyezték örök nyugalomra . Munkássága Pályája első szakaszában a növényi fejlődésélettan és morfológia biokémiai alapjait , a növényi növekedés molekuláris szintű , hormonális szabályozását , az auxinok virágzás-élettani hatásmechanizmusát vizsgálta a fotoperiodizmussal összefüggésben . E korai stúdiumok során merült fel benne a kérdés , hogyan és miért halad az élő anyag evolúciója során a fokozódó komplexitás irányába . Hogy e kérdéskör vizsgálatába szélesebb alapokra támaszkodva vághasson bele , azes évek során továbbképezte magát a fizika és a matematika területén ( kvantummechanika , csoportelmélet stb. ) . Azes évek második felében vált elfogadottá a fizikában a paritássértés elve , mely szerint noha az elemi részecskék közötti erős kölcsönhatásban is megmarad a rendszerre jellemző tükrözési szimmetria ( paritás ) , addig a gyenge kölcsönhatások az anyagban aszimmetrikus ( paritássértő ) végállapotokat eredményeznek . Ezt a tézist adaptálta Garay biológiai körülményekre , és kialakította munkahipotézisét , mely szerint az élő anyag szerveződésében és evolúciójában is szerepe lehet a molekulák közötti szupergyenge kölcsönhatásoknak . Pályája későbbi szakaszában ennek a hipotézisnek a bizonyítását kereste , fő kutatási területe az élő anyag molekuláris aszimmetriája ( kiralitása ) és annak eredete , valamint evolúciós szerepe volt . Életműve ugyan nem adott megnyugtató magyarázatot a biológiai molekulák aszimmetriájának kérdésére , de vizsgálatai során többek között kimutatta , hogy az élő szervezetek balkezes ( –1-es kiralitású ) és jobbkezes ( +1 ) molekulái eltérően reagálnak az atommagból kilépő nagyenergiájú elektronokra . Megállapította , hogy az evolúció időnyila ( időiránya ) a komplexitás , a növekvő entrópia felé tart , és ez összhangban van a szupergyenge kölcsönhatások előidézte molekuláris paritás- és töltésszimmetria-sértéssel . Emellett behatóan foglalkozott az optikai cirkuláris dikroizmus jelenségével is , amelynek során a lineárisan polarizált fény egy optikailag aktív anyagban jobbra és balra cirkulárisan polarizált sugarakra válik szét . Szervezeti tagságai és elismerései 1973-ban megválasztották a Magyar Tudományos Akadémia levelező tagjának , azonban miutánben elhagyta az országot és az Amerikai Egyesült Államokban telepedett le , „ illegális külföldi tartózkodás” miattban kizárták az akadémikusok sorából.ben ezt az elnöki határozatot semmisnek nyilvánították , levelező tagságát rehabilitálták , majdban a rendes tagok sorába választották . Azes években tagja volt a Szegedi Akadémiai Bizottságnak . Főbb művei ( Békésy Miklóssal ) ( Hraskó Péterrel ) Emlékezete Az Egymásért vagyunk című, ban megjelent tudománytörténeti összeállításban munkásságára történő visszatekintés jelenik meg . Jegyzetek Források Magyar biofizikusok Magyar biokémikusok Magyar növényfiziológusok Magyar egyetemi , főiskolai oktatók Amerikai biokémikusok MTA-tagok Pécsiek Magyar emigránsok az Amerikai Egyesült Államokban 1926-ban született személyek 2005-ben elhunyt személyek Amerikai egyetemi , főiskolai oktatók