Bognár Rezső
Bognár Rezső (Hódmezővásárhely, 1913. március 7. – Budapest, 1990. február 4.) kétszeres Kossuth-díjas magyar kémikus, növény-biokémikus, gyógyszervegyész, politikus, egyetemi tanár, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja. A 20. századi szerves kémiai kutatások jeles alakja volt, legjelentősebb eredményei az alkaloidok és antibiotikumok gyógyszerkémiai vizsgálatához, izolálásához és szintéziséhez fűződnek.

Életútja 
Felsőfokú tanulmányait 1931-ben a szegedi Ferenc József Tudományegyetemen kezdte, utóbb a fővárosi József Nádor Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetemen folytatta, és ott is szerezte meg vegyészmérnöki diplomáját 1936-ban. 1937–1938-ban a budapesti Hungária Gumigyár Rt. alkalmazásában állt mint üzemmérnök. 1938-ban kinevezték a budapesti műegyetem szerves kémiai tanszékére Zemplén Géza tanársegédjének, itt készítette el és védte meg 1941-ben műszaki doktori értekezését. 1946-tól magántanárként, 1948-tól adjunktusként, 1949-től 1950-ig intézeti tanárként oktatott a fővárosi műegyetemen. 1950-ben kinevezték a Debreceni Tudományegyetem – 1952 utáni nevén Kossuth Lajos Tudományegyetem – szerves kémiai tanszékének egyetemi tanárává, itt oktatott 1984-es nyugdíjazásáig, 1957 és 1979 között tanszékvezető egyetemi tanári címmel. Egyidejűleg 1951-től 1954-ig, majd 1973-tól 1975-ig az egyetem rektori tisztét is betöltötte, illetve 1960-tól 1962-ig, majd 1966-tól 1973-ig tudományos rektorhelyettes volt. 1958-ban a Dublini Egyetemen, 1968-ban a kijevi Tarasz Sevcsenko Egyetemen adott elő vendégprofesszorként. Oktatói működésével párhuzamosan 1956–1957-ben a Gyógyszeripari Kutatóintézet igazgatója volt, 1961 után pedig a debreceni egyetemi tanszékén általa létrehozott MTA Antibiotikum-kémiai Kutatócsoportot (a mai gyógyszerészi kémiai tanszék elődjét) vezette.

Tudományos–felsőoktatási pályafutása mellett politikusként részt vett a közélet alakításában is. Hat parlamenti cikluson át, 1953-tól 1963-ig, továbbá 1971 és 1990 között országgyűlési képviselő volt. 1960-tól 1964-ig a Hazafias Népfront országos tanácsának elnökhelyettese volt, 1961-től 1963-ig részt vett az Elnöki Tanács munkájában. 1984–1985-ben az újonnan alakult Alkotmányjogi Tanács, 1985-től 1990-ig az országgyűlés kulturális bizottságának elnöke volt.

Munkássága 
Fő kutatási területe a szénhidrátok, növényi glikozidok és flavonoidok kémiai szerkezetvizsgálata, szintézise és izolálása, továbbá az alkaloidok és antibiotikumok gyógyszerkémiai vizsgálata volt. Pályáját Zemplén Géza irányítása mellett különböző növényi eredetű szerves vegyületek (flavon- és floretin-glikozidok, heszperidin stb.) kémiai vizsgálatával kezdte. Legjelentősebb eredményei között tartják számon, hogy eljárásokat dolgozott ki a morfingyártás szempontjából fontos mákalkaloidok elkülönítésére, illetve egyes alkaloidok kémiai szerkezetének módosításával nagyobb gyógyhatású farmakonok előállítására. Ez irányú kísérleteit a tiszavasvári Alkaloida Vegyészeti Gyárral együttműködésben végezte, s eredményeik több, iparilag is értékesíthető gyógyszervegyészeti eljárás szabadalmaztatásához vezettek.

1962-től alapító szerkesztője volt a debreceni egyetem periodikája, az Acta Universitatis Debreceniensis természettudományos allapjának, 1963-tól az Acta Marxistica Debrecina című politikai ideológiai folyóiratnak. 1967 után szerkesztőbizottsági tagja volt a The Journal of Antibiotics című nemzetközi szaklapnak. Egyetemi tankönyvei mellett mintegy 250 tanulmányt publikált bel- és külföldi folyóiratokban, tanulmánykötetekben.

Társasági tagságai és elismerései 
1948-ban a Magyar Tudományos Akadémia levelező, 1953-ban rendes tagjává választották. 1955–1956-ban a tudós testület főtitkári tisztét töltötte be, 1976-tól haláláig pedig elnöke volt a Debreceni Akadémiai Bizottságnak. 1953-tól 1958-ig a Tudományos Ismeretterjesztő Társulat elnöke volt. 1952-ben külső tagjává választotta a Bolgár Tudományos Akadémia, 1970-ben a Leopoldina Német Természettudományos Akadémia, de 1959-től tagja volt a Nemzetközi Elméleti és Alkalmazott Kémiai Szövetségnek (IUPAC) és több más külföldi vegytudományi társaságnak is.

Kémiai munkássága elismeréseként 1948-ban a Kossuth-díj ezüst fokozatát ítélték neki oda, 1962-ben pedig a nitrogén-glikozidok és a flavonoidok kémiai kutatásáért, illetve a magyarországi alkaloid- és antibiotikum-gyártás fejlesztéséért vehette át a Kossuth-díj első fokozatát. 1982-ben Akadémiai Aranyérmet kapott. 1967-ben díszdoktorává avatta a kijevi Tarasz Sevcsenko Egyetem. Ezeken túl díjazottja volt a Magyar Népköztársasági Érdemrend ötödik fokozatának (1952), a Munka Érdemrendnek (1953), az Oktatásügy Kiváló Dolgozója elismerésnek (1964), a Munka Érdemrend arany fokozatának (1968, 1973), a Felszabadulási Jubileumi Emlékéremnek (1970) és a Szocialista Magyarországért Érdemrendnek (1983).

Főbb művei 
 
 
 
 
  (Sztaricskai Ferenccel)
  (Sztaricskai Ferenccel)

Források

Jegyzetek

További információk 
 
 

1913-ban született személyek
1990-ben elhunyt személyek
Magyar kémikusok
Magyar biokémikusok
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
Magyarországi politikusok
Országgyűlési képviselők (1953–1958)
Országgyűlési képviselők (1958–1963)
Országgyűlési képviselők (1971–1975)
Országgyűlési képviselők (1975–1980)
Országgyűlési képviselők (1980–1985)
Országgyűlési képviselők (1985–1990)
MTA-tagok
Az MTA főtitkárai
A Leopoldina Német Természettudományos Akadémia tagjai
Kossuth-díjasok
Hódmezővásárhelyiek
Bognár Rezső ( Hódmezővásárhely , március – Budapest , február ) kétszeres Kossuth-díjas magyar kémikus , növény-biokémikus , gyógyszervegyész , politikus , egyetemi tanár , a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja . A századi szerves kémiai kutatások jeles alakja volt , legjelentősebb eredményei az alkaloidok és antibiotikumok gyógyszerkémiai vizsgálatához , izolálásához és szintéziséhez fűződnek . Életútja Felsőfokú tanulmányaitben a szegedi Ferenc József Tudományegyetemen kezdte , utóbb a fővárosi József Nádor Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetemen folytatta , és ott is szerezte meg vegyészmérnöki diplomájátban. 1938-ban a budapesti Hungária Gumigyár Rt. alkalmazásában állt mint üzemmérnök.ban kinevezték a budapesti műegyetem szerves kémiai tanszékére Zemplén Géza tanársegédjének , itt készítette el és védte megben műszaki doktori értekezését.tól magántanárként, tól adjunktusként,tőlig intézeti tanárként oktatott a fővárosi műegyetemen.ben kinevezték a Debreceni Tudományegyetem –utáni nevén Kossuth Lajos Tudományegyetem – szerves kémiai tanszékének egyetemi tanárává , itt oktatottes nyugdíjazásáig, ésközött tanszékvezető egyetemi tanári címmel . Egyidejűlegtőlig , majdtólig az egyetem rektori tisztét is betöltötte , illetvetólig , majdtólig tudományos rektorhelyettes volt.ban a Dublini Egyetemen, ban a kijevi Tarasz Sevcsenko Egyetemen adott elő vendégprofesszorként . Oktatói működésével párhuzamosan1957-ben a Gyógyszeripari Kutatóintézet igazgatója volt, után pedig a debreceni egyetemi tanszékén általa létrehozott MTA Antibiotikum-kémiai Kutatócsoportot ( a mai gyógyszerészi kémiai tanszék elődjét ) vezette . Tudományos–felsőoktatási pályafutása mellett politikusként részt vett a közélet alakításában is . Hat parlamenti cikluson át,tólig , továbbáésközött országgyűlési képviselő volt.tólig a Hazafias Népfront országos tanácsának elnökhelyettese volt,tőlig részt vett az Elnöki Tanács munkájában.1985-ben az újonnan alakult Alkotmányjogi Tanács,tőlig az országgyűlés kulturális bizottságának elnöke volt . Munkássága Fő kutatási területe a szénhidrátok , növényi glikozidok és flavonoidok kémiai szerkezetvizsgálata , szintézise és izolálása , továbbá az alkaloidok és antibiotikumok gyógyszerkémiai vizsgálata volt . Pályáját Zemplén Géza irányítása mellett különböző növényi eredetű szerves vegyületek ( flavon- és floretin-glikozidok , heszperidin stb. ) kémiai vizsgálatával kezdte . Legjelentősebb eredményei között tartják számon , hogy eljárásokat dolgozott ki a morfingyártás szempontjából fontos mákalkaloidok elkülönítésére , illetve egyes alkaloidok kémiai szerkezetének módosításával nagyobb gyógyhatású farmakonok előállítására . Ez irányú kísérleteit a tiszavasvári Alkaloida Vegyészeti Gyárral együttműködésben végezte , s eredményeik több , iparilag is értékesíthető gyógyszervegyészeti eljárás szabadalmaztatásához vezettek . 1962-től alapító szerkesztője volt a debreceni egyetem periodikája , az Acta Universitatis Debreceniensis természettudományos allapjának,tól az Acta Marxistica Debrecina című politikai ideológiai folyóiratnak.után szerkesztőbizottsági tagja volt a The Journal of Antibiotics című nemzetközi szaklapnak . Egyetemi tankönyvei mellett mintegytanulmányt publikált bel- és külföldi folyóiratokban , tanulmánykötetekben . Társasági tagságai és elismerései 1948-ban a Magyar Tudományos Akadémia levelező, ban rendes tagjává választották.1956-ban a tudós testület főtitkári tisztét töltötte be,tól haláláig pedig elnöke volt a Debreceni Akadémiai Bizottságnak.tólig a Tudományos Ismeretterjesztő Társulat elnöke volt.ben külső tagjává választotta a Bolgár Tudományos Akadémia, ben a Leopoldina Német Természettudományos Akadémia , detől tagja volt a Nemzetközi Elméleti és Alkalmazott Kémiai Szövetségnek ( IUPAC ) és több más külföldi vegytudományi társaságnak is . Kémiai munkássága elismerésekéntban a Kossuth-díj ezüst fokozatát ítélték neki oda, ben pedig a nitrogén-glikozidok és a flavonoidok kémiai kutatásáért , illetve a magyarországi alkaloid- és antibiotikum-gyártás fejlesztéséért vehette át a Kossuth-díj első fokozatát.ben Akadémiai Aranyérmet kapott.ben díszdoktorává avatta a kijevi Tarasz Sevcsenko Egyetem . Ezeken túl díjazottja volt a Magyar Népköztársasági Érdemrend ötödik fokozatának a Munka Érdemrendnek az Oktatásügy Kiváló Dolgozója elismerésnek a Munka Érdemrend arany fokozatának a Felszabadulási Jubileumi Emlékéremnekés a Szocialista Magyarországért Érdemrendnek Főbb művei ( Sztaricskai Ferenccel ) ( Sztaricskai Ferenccel ) Források Jegyzetek További információk 1913-ban született személyek 1990-ben elhunyt személyek Magyar kémikusok Magyar biokémikusok Magyar egyetemi , főiskolai oktatók Magyarországi politikusok Országgyűlési képviselők1958 ) Országgyűlési képviselők1963 ) Országgyűlési képviselők1975 ) Országgyűlési képviselők1980 ) Országgyűlési képviselők1985 ) Országgyűlési képviselők1990 ) MTA-tagok Az MTA főtitkárai A Leopoldina Német Természettudományos Akadémia tagjai Kossuth-díjasok Hódmezővásárhelyiek