Sikovo
Sikovo falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Sveti Filip i Jakovhoz tartozik.

Fekvése
Zárától légvonalban 20 km-re, közúton 25 km-re délkeletre, Biogradtól légvonalban 7 km-re, közúton 10 km-re északra, Dalmácia északi részén, Ravni kotar egy termékeny völgyében fekszik.

Története
Sikovo története a 12. századig nyúlik vissza, amikor horvát királyi birtok volt. Erről egy korabeli okirat ad bizonyságot, amely "regalis terra in Sichoua" illetve "de regali terra in Sichoua" alakban említi. A továbbiakban osztozott a többi ravni kotari település sorsában. A török támadások hatására a 16. században Sikovo is elnéptelenedett, majd a 17. században a hátországból származó lakosokkal telepítették be. Lakóinak megélhetési alapja a föld volt, melyet megműveltek és terményeiből éltek. Mellette a szőlő- és olajfaültetvények nyújtottak bevételt a családok számára. A település 1797-ig a Velencei Köztársaság része volt, majd miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg. 1806-ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 67, 1910-ben 104 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került. Az 1943. szeptemberi olasz kapituláció után horvát csapatok vonultak be a településre, amely ezzel visszatért Horvátországhoz. A településnek 2011-ben 374 lakosa volt, akik főként mezőgazdasággal és állattenyésztéssel foglalkoztak.

Lakosság

Nevezetességei
Tavelics Szent Miklós tiszteletére szentelt temploma 1977-ben épült. Egyhajós épület sekrestyével, márvány szembemiséző oltárral, szentségtartóval és Páduai Szent Antal szobrával. Szolgálatát Sveti Filip és Jakovról látják el. A falu Szent János, Szent Rókus, a Nagyboldogasszony és Szent Miklós ünnepét is megüli. Ennek az az oka, hogy az egykor betelepült lakosság magával hozta egykori faluja védőszentjének tiszteletét. Ezért itt évente négy alkalommal tartanak fesztivált.

További információk
 Sveti Filip i Jakov község hivatalos oldala 
 A község információs oldala 
 A zárai érsekség honlapja

Jegyzetek

Zára megye települései
Sikovo falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Sveti Filip i Jakovhoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalbankm-re , közútonkm-re délkeletre , Biogradtól légvonalbankm-re , közútonkm-re északra , Dalmácia északi részén , Ravni kotar egy termékeny völgyében fekszik . Története Sikovo története a századig nyúlik vissza , amikor horvát királyi birtok volt . Erről egy korabeli okirat ad bizonyságot , amely " regalis terra in Sichoua " illetve " de regali terra in Sichoua " alakban említi . A továbbiakban osztozott a többi ravni kotari település sorsában . A török támadások hatására a században Sikovo is elnéptelenedett , majd a században a hátországból származó lakosokkal telepítették be . Lakóinak megélhetési alapja a föld volt , melyet megműveltek és terményeiből éltek . Mellette a szőlő- és olajfaültetvények nyújtottak bevételt a családok számára . A településig a Velencei Köztársaság része volt , majd miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg.ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idején a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került . Az szeptemberi olasz kapituláció után horvát csapatok vonultak be a településre , amely ezzel visszatért Horvátországhoz . A településnekbenlakosa volt , akik főként mezőgazdasággal és állattenyésztéssel foglalkoztak . Lakosság Nevezetességei Tavelics Szent Miklós tiszteletére szentelt templomaben épült . Egyhajós épület sekrestyével , márvány szembemiséző oltárral , szentségtartóval és Páduai Szent Antal szobrával . Szolgálatát Sveti Filip és Jakovról látják el . A falu Szent János , Szent Rókus , a Nagyboldogasszony és Szent Miklós ünnepét is megüli . Ennek az az oka , hogy az egykor betelepült lakosság magával hozta egykori faluja védőszentjének tiszteletét . Ezért itt évente négy alkalommal tartanak fesztivált . További információk Sveti Filip i Jakov község hivatalos oldala A község információs oldala A zárai érsekség honlapja Jegyzetek Zára megye települései