Buick Reatta
A Buick Reatta egy 3,8 literes, V6-os motorral szerelt luxus-sportkupé, melyet a General Motors Buick alosztálya gyártott 1988 és 1991 között, Lansingben, Michiganben. A gyártási időszak alatt ez volt a Buick által kínált egyetlen sportautó és ez volt a gyártó első kétüléses autója az 1940-es Buick 46 óta. Sportautó mivolta ellenére kizárólag automata sebességváltóval volt kapható. A Cadillac Allantéhoz hasonlóan a General Motors E-alvázának egy rövidített változatára épült, csakúgy, mint a Cadillac Eldorado, az Oldsmobile Toronado és a Cadillac Seville egyes generációi vagy például a Buick Riviera, mellyel sok egyéb műszaki megoldáson is osztozott.

Modelltörténet

A Reatta különleges formatervével könnyedén megragadta a figyelmet a kor autói között, egyik legfőbb érdekessége mégis az volt, hogy kézzel szerelték össze, ami meglehetősen szokatlan egy tömeggyártott modell esetében. A gyártás a Buick Lansing Craft Centre nevű gyárán belül kisebb állomásokon zajlott, ahol különlegesen képzett dolgozók várták az alkatrészeket. Az összeszerelés során kizárólag az alkatrészek egyik állomásról a másikra való mozgatásához vett igénybe gépi segítséget a gyár. A fényezést a PPG Industries nevű cég végezte alvállalkozóként, szintén a helyszínen.

A kocsi 1988-tól vált elérhetővé a vásárlók számára, kétajtós kupéként, majd 1990-ben megjelent a kabrió változat is. A motortérbe a Buick 3,8 literes, V6-os motorja került, keresztben elhelyezve. Ez 165 lóerős (123 (kW) teljesítmény és 285 Nm-es nyomaték leadására volt képes. 1991-ben a motor kisebb átalakításon esett át, aminek köszönhetően a teljesítménye 170 lóerőre (127 kW), nyomatéka pedig 298 Nm-re nőtt. Az elsőkerék-meghajtású Reattába előre és hátulra is független felfüggesztés, négy tárcsafék és ABS került. Végsebessége elektronikusan 125 mph-ra (201 km/h) volt korlátozva, fogyasztása pedig a gyári adatok szerint 13,1 liter volt száz kilométeren városban és 8,7 liter országúton.

A Reatta tervezése az 1980-as évek elején-közepén kezdődött meg, amikor Buick több modelljéből is kínált nagyteljesítményű változatokat, ilyen volt például a turbós Buick GNX. Azonban mielőtt még befejeződött volna az új modell megtervezése, a gyár úgy döntött, hogy inkább megtartja komoly, megfontolt imidzsét, mely jobban illett a Buick vásárlóközönségének nagy részét kitevő idősebb ügyfelekhez. Az így létrejött kocsi külseje ugyan sportos lett, de teljesítménye elmaradt valódi sportautókétól. Egyes vélemények szerint a Buick döntésében az is közrejátszott, hogy akkoriban a General Motorsnak nem állt a rendelkezésére olyan sebességváltó-differenciálmű egység, mely tartósan kibírta volna a turbófeltöltős motorok általi többletterhelést.

A Buick úgy tervezte, hogy a Reatta lesz az egyik zászlóshajója és évente húszezer eladott példányra számított, a valódi eladási mutatók viszont annyira gyengék voltak, hogy a General Motors 1991 első felében úgy döntött, hogy leállítja a gyártását.

Érintőképernyős műszeregység

A Reattához a Rivierához hasonlóan a gyártás első két évében a középkonzolon elhelyezkedő, érintőképernyős műszeregység járt, melyet hivatalosan Electronic Control Centernek (elektronikus irányítóközpont) vagy rövidítve ECC-nek hívtak. Erről volt vezérelhető a rádió és a légkondicionáló, valamint folyamatosan leolvashatók voltak róla a kocsi elektromos berendezései és szenzorai által küldött adatok, így a hibák megtalálásához nem volt szükség külön diagnosztikai szkennerre. Az ECC emellett fedélzeti számítógépként is szolgált, valamint időpont-emlékeztetést és sebességtúllépés-figyelést is be lehetett állítani rajta. A maga idejében ultramodernnek számító berendezés azonban nem nyerte el a Buick nagyrészt idősebbekből álló vásárlói rétegének tetszését.

Az 1990 és 1991 között készülő Reattákat így egy egyszerűbb, hagyományosabb és az idősebb vásárlók számára kényelmesebb középkonzollal szerelték, mely egy nyomógombos rádiót (vagy extraként CD-lejátszót) és különálló klímavezérlő-egységet foglalt magában. Utóbbi gombjai és kijelzője egyúttal diagnosztikai szerepet is betöltöttek, így továbbra sem volt szükség külön szkennerre a hibák és hibakódok kiolvasásához, a fedélzeti számítógép azonban teljesen eltűnt a kocsiból.

Alapfelszereltség és extrák

A Reatta egy luxus-sportkupé volt, így alapból is gazdagon felszerelt volt. Kiadásakor az egyetlen választható extra a tizenhat irányban állítható elektromos ülés volt az alapfelszereltség részét képező hat irányban állítható helyett. Néhány hónappal később megjelent a napfénytető, mint felárért rendelhető kiegészítő. 1989-ben megjelent a kulcs nélküli nyitás, ami az alapfelszereltség része lett, 1990-től, az érintőképernyős műszeregység lecserélése után pedig az alapárért cserébe már vezetőoldali légzsák is járt. Ugyanekkor került fel az extralistára a hagyományos rádió helyett választható CD-lejátszó. 1991-ben a Reatta műszakilag is megújult, az LN3 kódjelű motor helyére a modernebb L27 került, míg 4T60 típusú automata váltót a 4T60-E váltotta. Emellett új, 16 colos kerekeket, Twilight Sentinel fényszóróvezérlőt és könyöktámaszba épített pohártartót is kapott az autó.

Minden Reattához járt egy bőrkötésű mappa, benne a használati útmutatóval és egy tollal. 1990-től cipzáros mappa járt a kocsihoz, melyben a használati útmutatón és a tollon kívül többek között volt egy zseblámpa és egy keréknyomásmérő is, valamint egy úgynevezett gyártási napló, melyben a gyártás különböző állomásait felügyelő minőségellenőrök aláírásai voltak. A Buick ezzel is sugallni akarta, hogy a Reatta különleges odafigyeléssel készült.

Kabrió

A kabrió változatot az American Specialty Cars (ASC) tervezte és 1990 és 1991 között készült. A tető vászonból vagy szövetből készült, a hátsó ablak pedig valódi üveg volt, elektronikus jégtelenítővel. Lenyitott állapotban az összecsukott tetőt egy merev fedél védte. A luxusfelszereltség ellenére a kabrió tetejét kézzel kellett le- és felhajtani, 1991-ben azonban kiegészült egy kis elektronikus szerkezettel, melynek az volt a célja, hogy a lenyitott, összehajtott tetőt minél inkább egy helyben tartsa menet közben.

Select Sixty

1988-ban a hatvan legjobb Buick kereskedő részt vehetett egy "Select Sixty" nevű programban, mely során különleges Reattákat adhattak el. A Select Sixty kivitelből körülbelül 55 darab készült (így nem jutott mindegyik kereskedésbe), melyek közül mindegyik autó fekete volt, cserszínű beltérrel. Emellett a kocsik egyetlen különlegessége az volt, hogy speciális, "Select Sixty" feliratú embléma került a motorháztetőre, illetve az értékesítési kódjuk is eltérő volt a hagyományos változatoktól. Nem mindegyik ilyen Reattára került fel a különleges orrembléma, mivel ezeket utólag, külön kapták meg a kereskedők és több példányt addigra már eladtak.

1990-ben újraindult a Select Sixty program, ezúttal 65 különleges Reatta került piacra. Ezek mind kabriók voltak, fehér fényezéssel és több olyan felszerelést és kiegészítőt tartalmaztak, melyek a hagyományos modellekben csak 1991-től vált elérhetővé. Ilyen volt például a tűzpiros belsőtér (a gránátvörös helyett), a fehér kagylóülések, a 16 colos kerekek és a pohártartó. Ezek is megkapták a különleges orremblémát.

Gyártási adatok
A hivatalosan elfogadott vélemény szerint a Reatta gyártása 1988 januárjában kezdődött és 1991. május 10-én ért véget, azonban vannak tulajdonosok, akik állításuk szerint okiratokkal tudják igazolni, hogy az ő autójuk ezeknél a dátumoknál korábban vagy később készült. A hosszú tervezési folyamat és a kézi gyártás miatt valóban nem egyszerű megállapítani, hogy pontosan mikor kezdődött és mikor fejeződött be a kocsi gyártása.

Külső hivatkozások

Egy Reatta-rajongói klub honlapja
Reatta-farm

Fordítás

Amerikai autók
Buick modellek
A Buick Reatta egy8 literes , V6-os motorral szerelt luxus-sportkupé , melyet a General Motors Buick alosztálya gyártottésközött , Lansingben , Michiganben . A gyártási időszak alatt ez volt a Buick által kínált egyetlen sportautó és ez volt a gyártó első kétüléses autója azes Buickóta . Sportautó mivolta ellenére kizárólag automata sebességváltóval volt kapható . A Cadillac Allantéhoz hasonlóan a General Motors E-alvázának egy rövidített változatára épült , csakúgy , mint a Cadillac Eldorado , az Oldsmobile Toronado és a Cadillac Seville egyes generációi vagy például a Buick Riviera , mellyel sok egyéb műszaki megoldáson is osztozott . Modelltörténet A Reatta különleges formatervével könnyedén megragadta a figyelmet a kor autói között , egyik legfőbb érdekessége mégis az volt , hogy kézzel szerelték össze , ami meglehetősen szokatlan egy tömeggyártott modell esetében . A gyártás a Buick Lansing Craft Centre nevű gyárán belül kisebb állomásokon zajlott , ahol különlegesen képzett dolgozók várták az alkatrészeket . Az összeszerelés során kizárólag az alkatrészek egyik állomásról a másikra való mozgatásához vett igénybe gépi segítséget a gyár . A fényezést a PPG Industries nevű cég végezte alvállalkozóként , szintén a helyszínen . A kocsitól vált elérhetővé a vásárlók számára , kétajtós kupéként , majdben megjelent a kabrió változat is . A motortérbe a Buick8 literes , V6-os motorja került , keresztben elhelyezve . Ezlóerős( kW ) teljesítmény ésNm-es nyomaték leadására volt képes.ben a motor kisebb átalakításon esett át , aminek köszönhetően a teljesítményelóerőrekW ) , nyomatéka pedigNm-re nőtt . Az elsőkerék-meghajtású Reattába előre és hátulra is független felfüggesztés , négy tárcsafék és ABS került . Végsebessége elektronikusanmph-rakm/h ) volt korlátozva , fogyasztása pedig a gyári adatok szerint1 liter volt száz kilométeren városban és7 liter országúton . A Reatta tervezése azas évek elején-közepén kezdődött meg , amikor Buick több modelljéből is kínált nagyteljesítményű változatokat , ilyen volt például a turbós Buick GNX . Azonban mielőtt még befejeződött volna az új modell megtervezése , a gyár úgy döntött , hogy inkább megtartja komoly , megfontolt imidzsét , mely jobban illett a Buick vásárlóközönségének nagy részét kitevő idősebb ügyfelekhez . Az így létrejött kocsi külseje ugyan sportos lett , de teljesítménye elmaradt valódi sportautókétól . Egyes vélemények szerint a Buick döntésében az is közrejátszott , hogy akkoriban a General Motorsnak nem állt a rendelkezésére olyan sebességváltó-differenciálmű egység , mely tartósan kibírta volna a turbófeltöltős motorok általi többletterhelést . A Buick úgy tervezte , hogy a Reatta lesz az egyik zászlóshajója és évente húszezer eladott példányra számított , a valódi eladási mutatók viszont annyira gyengék voltak , hogy a General Motorselső felében úgy döntött , hogy leállítja a gyártását . Érintőképernyős műszeregység A Reattához a Rivierához hasonlóan a gyártás első két évében a középkonzolon elhelyezkedő , érintőképernyős műszeregység járt , melyet hivatalosan Electronic Control Centernek ( elektronikus irányítóközpont ) vagy rövidítve ECC-nek hívtak . Erről volt vezérelhető a rádió és a légkondicionáló , valamint folyamatosan leolvashatók voltak róla a kocsi elektromos berendezései és szenzorai által küldött adatok , így a hibák megtalálásához nem volt szükség külön diagnosztikai szkennerre . Az ECC emellett fedélzeti számítógépként is szolgált , valamint időpont-emlékeztetést és sebességtúllépés-figyelést is be lehetett állítani rajta . A maga idejében ultramodernnek számító berendezés azonban nem nyerte el a Buick nagyrészt idősebbekből álló vásárlói rétegének tetszését . Azésközött készülő Reattákat így egy egyszerűbb , hagyományosabb és az idősebb vásárlók számára kényelmesebb középkonzollal szerelték , mely egy nyomógombos rádiót ( vagy extraként CD-lejátszót ) és különálló klímavezérlő-egységet foglalt magában . Utóbbi gombjai és kijelzője egyúttal diagnosztikai szerepet is betöltöttek , így továbbra sem volt szükség külön szkennerre a hibák és hibakódok kiolvasásához , a fedélzeti számítógép azonban teljesen eltűnt a kocsiból . Alapfelszereltség és extrák A Reatta egy luxus-sportkupé volt , így alapból is gazdagon felszerelt volt . Kiadásakor az egyetlen választható extra a tizenhat irányban állítható elektromos ülés volt az alapfelszereltség részét képező hat irányban állítható helyett . Néhány hónappal később megjelent a napfénytető , mint felárért rendelhető kiegészítő.ben megjelent a kulcs nélküli nyitás , ami az alapfelszereltség része lett,től , az érintőképernyős műszeregység lecserélése után pedig az alapárért cserébe már vezetőoldali légzsák is járt . Ugyanekkor került fel az extralistára a hagyományos rádió helyett választható CD-lejátszó.ben a Reatta műszakilag is megújult , az LN3 kódjelű motor helyére a modernebb L27 került , míg60 típusú automata váltót a60-E váltotta . Emellett új,colos kerekeket , Twilight Sentinel fényszóróvezérlőt és könyöktámaszba épített pohártartót is kapott az autó . Minden Reattához járt egy bőrkötésű mappa , benne a használati útmutatóval és egy tollal.től cipzáros mappa járt a kocsihoz , melyben a használati útmutatón és a tollon kívül többek között volt egy zseblámpa és egy keréknyomásmérő is , valamint egy úgynevezett gyártási napló , melyben a gyártás különböző állomásait felügyelő minőségellenőrök aláírásai voltak . A Buick ezzel is sugallni akarta , hogy a Reatta különleges odafigyeléssel készült . Kabrió A kabrió változatot az American Specialty Cars ( ASC ) tervezte ésésközött készült . A tető vászonból vagy szövetből készült , a hátsó ablak pedig valódi üveg volt , elektronikus jégtelenítővel . Lenyitott állapotban az összecsukott tetőt egy merev fedél védte . A luxusfelszereltség ellenére a kabrió tetejét kézzel kellett le- és felhajtani, ben azonban kiegészült egy kis elektronikus szerkezettel , melynek az volt a célja , hogy a lenyitott , összehajtott tetőt minél inkább egy helyben tartsa menet közben . Select Sixty 1988-ban a hatvan legjobb Buick kereskedő részt vehetett egy " Select Sixty " nevű programban , mely során különleges Reattákat adhattak el . A Select Sixty kivitelből körülbelüldarab készült ( így nem jutott mindegyik kereskedésbe ) , melyek közül mindegyik autó fekete volt , cserszínű beltérrel . Emellett a kocsik egyetlen különlegessége az volt , hogy speciális , " Select Sixty " feliratú embléma került a motorháztetőre , illetve az értékesítési kódjuk is eltérő volt a hagyományos változatoktól . Nem mindegyik ilyen Reattára került fel a különleges orrembléma , mivel ezeket utólag , külön kapták meg a kereskedők és több példányt addigra már eladtak . 1990-ben újraindult a Select Sixty program , ezúttalkülönleges Reatta került piacra . Ezek mind kabriók voltak , fehér fényezéssel és több olyan felszerelést és kiegészítőt tartalmaztak , melyek a hagyományos modellekben csaktől vált elérhetővé . Ilyen volt például a tűzpiros belsőtér ( a gránátvörös helyett ) , a fehér kagylóülések , acolos kerekek és a pohártartó . Ezek is megkapták a különleges orremblémát . Gyártási adatok A hivatalosan elfogadott vélemény szerint a Reatta gyártásajanuárjában kezdődött és májusén ért véget , azonban vannak tulajdonosok , akik állításuk szerint okiratokkal tudják igazolni , hogy az ő autójuk ezeknél a dátumoknál korábban vagy később készült . A hosszú tervezési folyamat és a kézi gyártás miatt valóban nem egyszerű megállapítani , hogy pontosan mikor kezdődött és mikor fejeződött be a kocsi gyártása . Külső hivatkozások Egy Reatta-rajongói klub honlapja Reatta-farm Fordítás Amerikai autók Buick modellek