Második idlibi csata
A második idlibi csata ("A Szabad Idlibért Hadművelet") a szíriai polgárháború egyik hadművelete volt Idlib kormányzóságban, melyet a felkelők indítottak az Idlib városát védelmező kormányzati katonasággal szemben.

A csata
A 2015. március 24-én megalakult Hódító Hadsereg nevű katonai irányító központ felszólította Idlib lakosságát, hogy mindenki maradjon otthon, zárkózzék be. Még aznap a Jund al-Aqsa két embere felrobbantotta magát egy katonai ellenőrző pont közelében, melyek a város keleti felében álltak. Ezután egy három oldalról indított támadás kezdődött a városban. A felkelők elfoglalták az Ipari Körzet keleti szélén álló Sadkop Gyárat és tovább haladtak a Régi Gyár felé. Útközben a 11. Tankosztag megérkezett, hogy segítsen az NDF-nek a felkelők kelet felé való visszaszorításában. Ezzel akarták biztosítani az Idlibi Köztemető körüli területet. Ezzel egy időben a felkelők Idlib északnyugati bejáratánál számos ellenőrző pontot megtámadtak, és elérték a Fiatalság Házának északnyugati bejáratát. Összességében a nap folyamán a felkelők hét ellenőrzö pontot foglaltak el, melyek ből négyet a hadsereg még aznap visszaszerzett, többek között megerősítették az Fiatalság Házának északi bejáratát is.

A felkelők egyik parancsnoka szerint a harcok mindkét oldalon sok áldozatot követeltek. Az SOHR szerint összesen 20 kormánypárti katona és 19 felkelő halt meg, köztük három öngyilkos merénylő. Közülük ketten a Perzsa-öböl partján fekvő arab országokból érkeztek. Katonai források szerint 44 felkelő és 16 katona halt meg, öt katona pedig fogságba esett.

A támadások alatt az al-Nuszra a nyugati támogatással harcoló felkelőktől zsákmányolt BGM–71 TOW-ot is használt.

A felkelők idlibi támadására válaszul a kormány hadserege klórbombákkal támadta meg a felkelők kezén lévő Binnisht, ahol több tucat embert kellett kórházba szállítani. Másnap a légierő Saraqiben csapott rajta, ahol 11 embert öltek meg.

A felkelők március 25-én visszaszerezték az előző nap elveszített ellenőrző pontokat, és a város közelében ismét öngyilkos merénylő robbantott fel egy autót. A nap folyamán a csata a város keleti bejárata környékén összpontosult. Kormányzati források szerint este a 11. Tankosztag újabb egységei érkeztek meg Idlibhez, ahol az Ipari Körzetnél indítottak ellentámadást. Nap közben a katonaság ellenőrző pontjainál folyt harcok alatt megölték az Ahrar ash-Sham helyettes vezetőjét, Abu Jamil Yusuf Qutbet. A Hezbollah parancsnokát, Al Hajj Walaát szintén ezen a napon ölték meg.

Felkelői források szerint 36 katonát végeztek ki amiatt, mert az offenzíváról információkat adtak át a felkelőknek.

Az SOHR szerint a harcok második napja után a felkelők ellenőriztek 17 katonai ellenőrző pontot és posztot. Katonai források megerősítették, hogy a felkelők tényleg elfoglalták a város keleti részén található Ipari Központot, és ők tartják ellenőrzésük alatt az ottani gyárakat. Azonban hozzátették, hogy a Fiatalság Házát és Mahraab kerületet biztonsági zónává nevezték ki, miután a Hamái Katonai Repülőtér 155. Dandárjának rakétatámadásokkal sikerült a felkelőket visszaszorítani a külvárosokba.

Március 26-án heves harcok dúltak Idlib keleti bejáratánál. Az éjszakába nyúló összecsapásban 26 felkelő és 4 katona halt meg. Ellenzéki források szerint a felkelők elfoglalták az Ipari Körzetet, és több, útba eső ellenőrző pont elfoglalása után ostrom alá vették Kafrayah és Fu'ah városait. A hadsereg visszautasította ezeket, azt mondta, ezek kitalált hírek, de azt elismerték, hogy a felkelők az offenzíva kitörése óta először, elérték a város kapuit.

Március 27-én folytatódtak Idlibben és környékén az összecsapások, melyekben ezen a napon 154 felkelő és 6 katona esett el. A felkelők halottjai között volt az al-Nuszra Front egyik parancsnoka, egy szaúd-arábiai emír. A felkelés kirobbanása óta először, miután előre haladtak Idlibtől észak- és délnyugati irányból a város felé, először jutottak be a környező településekre. A várost majdnem teljesen körbe kerítették, a kormányzat katonáinak csak utat hagytak meg. A behatolás előtt a Nemzetvédelmi erők elhagyták az északi silókat, a harcosok pedig elfoglalták Hamá északi és körzeteit és nyugati farmjait.

Március 28-án reggel 6 órakor megérkeztek a Nemzetbiztonsági Erők erősítései, így egy ellentámadást indítottak, melynek hatására a felkelőknek el kellett hagyniuk Idlib belvárosát, a kormány katonái pedig visszafoglalták a külvárosok egy részét. Délután viszont ismét támadásba lendültek az iszlamisták, és estig 24 ellenőrző pontot foglaltak el, ezen kívül visszaszereztek több külső területet is. Arról is érkeztek hírek, hogy elfogták a kormánypárti Abdul Ghani Jaruch újságírót. A kormányerők pár órával később visszavonultak, a felkelők pedig a kormányzati és közbiztonsági épületek kivételével az egész belvárost elfoglalták. Nap végére a teljes város az ő irányításuk alá került, de folytatódtak az átvizsgálások és a tisztogatások.

A jelentések szerint a kormány kivonulása alatt a katonai hírszerzés fogságában lévő 15 rabot kivégezték, a felkelők pedig 6 tankot zsákmányoltak. Ugyaninnen az iszlamisták 53 foglyot szabadítottak ki. A szír csapatokat összevonták a várostól délre mert a felkelők egy újabb lehetséges támadására készültek.

Következmények
Az egy nappal a város elfoglalása utáni hírek szerint a kormányzati megtorlástól tartva több ezren hagyták el Idlibet és költöztek át a szomszédos városokba.[Ahrar ash-Sham egy közleményt adott ki, mely szerint akárki is foglalja el Idlibet, azt a sharia előírásainak megfelelően kell kormányoznia. Ahrar ash-Sham azzal is fenyegetett, hogy ha gyáva módon az idlibi polgári lakosságra lőnek rakétával, akkor Fouaa és Kefraya, akkor ostrom alatt állt síita testvérvárosokat fogják erőteljesebben lőni. Az Ajnad al-Sham bejelentette, hogy Fouaában harcok során megölték a vezetőjüket, Abu Abdullah Taoumot.

Ezalatt a nyugati támogatással működő Szír Nemzeti Koalíció bejelentette, hogy székhelyét Isztambulból Idlib városába helyezi át. Az al-Nuszra Front Abdullah Mohammed al-Mheisnei, az egyik iszlám vallási vezetőn keresztül cáfolta a bejelentést, Twitter oldalán a következőt írta: “Hamis az az állítás, mely szerint [az SzNK] be fog hatolni Idlibbe.” Olyan félelmek ütötték fel a fejüket, hogy az al-Nuszra szigorú, vallási alapú irányítást vezetne be a városban. A város elfoglalása után legalább egy olyan eset megtörtént, hogy az al-Nuszra tagjai azért öltek meg két keresztényt, mert megtudták, hogy ők egy likőrboltban dolgoznak. Erre válaszul az Ahrar ash-Sham harcosai megfeddték a külföldieket, és a keresztények védelmében ellenőrző pontokat állítottak fel, melyekkel a csoport szerint 20 keresztény családot tudtak védelmezni. Al-Mheisneinek válaszolva, Ahmad Tu'mah, az ideiglenes szír kormány miniszterelnöke ezt mondta: "Hamis az az állítás, mely szerint a Jabhat al-Nusra elutasította a belépésünket. Pontosan fogalmazva az egyik vezető utasította ezt vissza, de szíve joga, hogy kifejezze a saját véleményét. Munkánk során tapasztaltuk, hogy a Hódító Hadsereg nem egy része támadott meg már minket. Ezen felül a Jabhat al-Nusra nem támadta meg segélyszállítmányainkat, és nem hátráltatta oktatási és szociális tevékenységeinket. Az adott személy a saját véleményét mondta el, és nyilatkozata nem tekinthető hivatalos álláspontnak. Senki nem mondta nekünk, hogy nem léphetnénk be a területre." Hozzátette, hogy az ideiglenes szír kormány elhatározta, hogy amíg nem érik itt utol az Asszád-kormány támadásai, addig Idlibbe költözik. Az még mindig nyitott kérdés volt, hogy Idlibben nem alakítanak-e iszlám emirátust. Április végére az ellenzéki erők azonban megalakítottták a polgári tanácsokat, és a közfeladatok ellátását is biztosították. Az al-Nuszra vezetője, Abu Mohammad al-Julani is megerősítette, hogy a várost a saría előírásai szerint a surán keresztül fogják irányítani. Arra azonban semmilyen utalást nem tettek, hogy Idlibben egy emirátus központját akarnák létrehozni. Erre alapozva az Al-Hayat újság szakértője azt írta, a saría bevezetésére csak Szaúd-Arábia és Katar nyomására került sor.

Március 30-án egy szíriai katonai forrás Törökországot és Jordániát is azzal vádolta, hogy támogatták az idlibi offenzívában a felkelőket támogatták. A katonaság lövedékekkel és légi támadásokkal támadott a városra, ahol aznap 23 polgári lakos halt meg. A bombázásokban a jelentések szerint kémiai fegyvereket is bevetettek. Március 28. és 30. között Idlib bombázásában 47 ember, köztük 15 felkelő halt meg. Arról is szóltak a hírek, hogy Idlib visszafoglalásának előkészítésére a helyszínre küldték Suheil Al Hassan ezredest. Ennek ellentmondott a Jisr al-Shughourban éllomásozó egyik NDF-es katonának az al-Masdarnak adott nyilatkozata, mely szerint a város körül lévő kormányzati egységek körében zürzavar uuralkodott.

Április 1-jén az al-Nuszra Front bejelentette, hogy lehetőség van a városban az iszlám saría jog bevezetésére, de itt nem akarja monopolizálni a hatalmat. Másnap a felkelők megtámadták azt a Mastouma katonai laktanyát, ahol a visszavonult katonák állomásoztak.

Elemzés

Ar-Rakka után Idlib lett a második kormányzósági központ, melyet a felkelők sikeresen megszereztek. Az elsőt még 2. Márciusában foglalták el, de ezt később az Iraki és Levantei Iszlám Állam elfoglalta tőlük. A felkelők ezen kívül elfoglalták még al-Kunajtira azonos nevű székhelyét is, de az az Izraellel 1967-ben folytatott hatnapos háború óta lakatlan.

Többek szerint ez a veszteség a szír kormány számára mind stratégiailag, mind politikailag nagyon fájhat. Mások szerint Idlib stratégiai jelentősége elhanyagolható vagy kicsi, sokkal fontosabb, hogy ez morálisan adhatott egy lökést az ellenzékieknek. A Stratfor szerint a csata az ellenzéki erők számára " kulcsfontosságú győzelem", míg a The Long War Journal szerint az elmúlt hónapokban ez volt a kormány számára "a legjelentősebb ütés". Aron Lund a Syria Commentben azt írta, a kormányerők idlibi veresége "lyukat ütött a kormány győzelmi tervein, és mind politikailag, mind katonailag jól jött az ellenzéknek, hogy problémát tudott okozni Asszád hadseregénél", míg a Brookings Doha Center egyik vendéghallgatója arról spekulált, hogy Idlib eleste nagy sokkot jelenthet a kormánynak és az őket támogatóknak is.

A város eleste után a felkelők más célpontok után nézhettek, mint a repülőtér Abu Duhourban, Ariha, Hamá, Nubl, Zahra, az Aleppóba vezető katonai utánpótlási útvonal, vagy megtámadhatták Latakia kormánykézen lévő központi területeit. A Joshua Landis vezette Syria Comment, szerint ha az ostrom alatt tartott síita városok, Fouaa és Kefray nem egyeznek bele a felkelők követeléseibe, akár le is rombolhatják azokat, vagy vallási alapon is követhetnek el kivégzéseket. Ezt Lina Khatib, aki a Carnegie Endowment egyik kutatója, megcáfolta, mikor egy friss tanulmányában azt írta, az al-Nuszra Front támogatóit nem válási fanatizmus, hanem Asszád-ellenes érzelmek tömege hajtja. Mások szerint viszont ha a kormány ellentámadást indít, akkor azzal meg tudja akadályozni a felkelők további előre nyomulását. Ezen felül egy idlibi győzelem megnehezítette volna Törökország törekvését, hogy Észak-Szíria fölött repülésmentes légi zónát alakíttasson ki.

Felhívták a figyelmet arra, hogy az al-Káida szíriai, libanoni részlege az al-Nuszra Front mekkora szerepet játszott a harcokban, elképzelhető, hogy ez lesz a szervezet kezére került területek valós központja. Az Ahrar al-Sham egyik tagja erre a lehetőségre így válaszolt: “Szerintem az al-Nuszra elég ügyes ahhoz, hogy ezt kivitelezze." Abu Mohammad al-Julani kijelentette, hogy az al-Nuszra Front "nem akarja kisajátítani Idlib városa fölött az ellenőrzést." A hatalommegosztás fontosságát hangsúlyozta, és hozzátette, hogy a hatóságok "nem akarnak ártani, épp ellenkezőleg, meg akarják őket védeni. Az elnyomók ellen fel kell lépni, a gyengéket védelmezni kell."

Jegyzetek 

Konfliktusok 2015-ben
A második idlibi csata ( "A Szabad Idlibért Hadművelet " ) a szíriai polgárháború egyik hadművelete volt Idlib kormányzóságban , melyet a felkelők indítottak az Idlib városát védelmező kormányzati katonasággal szemben . A csata A márciusén megalakult Hódító Hadsereg nevű katonai irányító központ felszólította Idlib lakosságát , hogy mindenki maradjon otthon , zárkózzék be . Még aznap a Jund al-Aqsa két embere felrobbantotta magát egy katonai ellenőrző pont közelében , melyek a város keleti felében álltak . Ezután egy három oldalról indított támadás kezdődött a városban . A felkelők elfoglalták az Ipari Körzet keleti szélén álló Sadkop Gyárat és tovább haladtak a Régi Gyár felé . Útközben a Tankosztag megérkezett , hogy segítsen az NDF-nek a felkelők kelet felé való visszaszorításában . Ezzel akarták biztosítani az Idlibi Köztemető körüli területet . Ezzel egy időben a felkelők Idlib északnyugati bejáratánál számos ellenőrző pontot megtámadtak , és elérték a Fiatalság Házának északnyugati bejáratát . Összességében a nap folyamán a felkelők hét ellenőrzö pontot foglaltak el , melyek ből négyet a hadsereg még aznap visszaszerzett , többek között megerősítették az Fiatalság Házának északi bejáratát is . A felkelők egyik parancsnoka szerint a harcok mindkét oldalon sok áldozatot követeltek . Az SOHR szerint összesenkormánypárti katona ésfelkelő halt meg , köztük három öngyilkos merénylő . Közülük ketten a Perzsa-öböl partján fekvő arab országokból érkeztek . Katonai források szerintfelkelő éskatona halt meg , öt katona pedig fogságba esett . A támadások alatt az al-Nuszra a nyugati támogatással harcoló felkelőktől zsákmányolt BGM–71 TOW-ot is használt . A felkelők idlibi támadására válaszul a kormány hadserege klórbombákkal támadta meg a felkelők kezén lévő Binnisht , ahol több tucat embert kellett kórházba szállítani . Másnap a légierő Saraqiben csapott rajta , aholembert öltek meg . A felkelők márciusén visszaszerezték az előző nap elveszített ellenőrző pontokat , és a város közelében ismét öngyilkos merénylő robbantott fel egy autót . A nap folyamán a csata a város keleti bejárata környékén összpontosult . Kormányzati források szerint este a Tankosztag újabb egységei érkeztek meg Idlibhez , ahol az Ipari Körzetnél indítottak ellentámadást . Nap közben a katonaság ellenőrző pontjainál folyt harcok alatt megölték az Ahrar ash-Sham helyettes vezetőjét , Abu Jamil Yusuf Qutbet . A Hezbollah parancsnokát , Al Hajj Walaát szintén ezen a napon ölték meg . Felkelői források szerintkatonát végeztek ki amiatt , mert az offenzíváról információkat adtak át a felkelőknek . Az SOHR szerint a harcok második napja után a felkelők ellenőriztekkatonai ellenőrző pontot és posztot . Katonai források megerősítették , hogy a felkelők tényleg elfoglalták a város keleti részén található Ipari Központot , és ők tartják ellenőrzésük alatt az ottani gyárakat . Azonban hozzátették , hogy a Fiatalság Házát és Mahraab kerületet biztonsági zónává nevezték ki , miután a Hamái Katonai Repülőtér Dandárjának rakétatámadásokkal sikerült a felkelőket visszaszorítani a külvárosokba . Márciusán heves harcok dúltak Idlib keleti bejáratánál . Az éjszakába nyúló összecsapásbanfelkelő éskatona halt meg . Ellenzéki források szerint a felkelők elfoglalták az Ipari Körzetet , és több , útba eső ellenőrző pont elfoglalása után ostrom alá vették Kafrayah és Fu'ah városait . A hadsereg visszautasította ezeket , azt mondta , ezek kitalált hírek , de azt elismerték , hogy a felkelők az offenzíva kitörése óta először , elérték a város kapuit . Márciusén folytatódtak Idlibben és környékén az összecsapások , melyekben ezen a naponfelkelő éskatona esett el . A felkelők halottjai között volt az al-Nuszra Front egyik parancsnoka , egy szaúd-arábiai emír . A felkelés kirobbanása óta először , miután előre haladtak Idlibtől észak- és délnyugati irányból a város felé , először jutottak be a környező településekre . A várost majdnem teljesen körbe kerítették , a kormányzat katonáinak csak utat hagytak meg . A behatolás előtt a Nemzetvédelmi erők elhagyták az északi silókat , a harcosok pedig elfoglalták Hamá északi és körzeteit és nyugati farmjait . Márciusán reggelórakor megérkeztek a Nemzetbiztonsági Erők erősítései , így egy ellentámadást indítottak , melynek hatására a felkelőknek el kellett hagyniuk Idlib belvárosát , a kormány katonái pedig visszafoglalták a külvárosok egy részét . Délután viszont ismét támadásba lendültek az iszlamisták , és estigellenőrző pontot foglaltak el , ezen kívül visszaszereztek több külső területet is . Arról is érkeztek hírek , hogy elfogták a kormánypárti Abdul Ghani Jaruch újságírót . A kormányerők pár órával később visszavonultak , a felkelők pedig a kormányzati és közbiztonsági épületek kivételével az egész belvárost elfoglalták . Nap végére a teljes város az ő irányításuk alá került , de folytatódtak az átvizsgálások és a tisztogatások . A jelentések szerint a kormány kivonulása alatt a katonai hírszerzés fogságában lévőrabot kivégezték , a felkelők pedigtankot zsákmányoltak . Ugyaninnen az iszlamistákfoglyot szabadítottak ki . A szír csapatokat összevonták a várostól délre mert a felkelők egy újabb lehetséges támadására készültek . Következmények Az egy nappal a város elfoglalása utáni hírek szerint a kormányzati megtorlástól tartva több ezren hagyták el Idlibet és költöztek át a szomszédos városokba. [ Ahrar ash-Sham egy közleményt adott ki , mely szerint akárki is foglalja el Idlibet , azt a sharia előírásainak megfelelően kell kormányoznia . Ahrar ash-Sham azzal is fenyegetett , hogy ha gyáva módon az idlibi polgári lakosságra lőnek rakétával , akkor Fouaa és Kefraya , akkor ostrom alatt állt síita testvérvárosokat fogják erőteljesebben lőni . Az Ajnad al-Sham bejelentette , hogy Fouaában harcok során megölték a vezetőjüket , Abu Abdullah Taoumot . Ezalatt a nyugati támogatással működő Szír Nemzeti Koalíció bejelentette , hogy székhelyét Isztambulból Idlib városába helyezi át . Az al-Nuszra Front Abdullah Mohammed al-Mheisnei , az egyik iszlám vallási vezetőn keresztül cáfolta a bejelentést , Twitter oldalán a következőt írta : “Hamis az az állítás , mely szerint [ az SzNK ] be fog hatolni Idlibbe.” Olyan félelmek ütötték fel a fejüket , hogy az al-Nuszra szigorú , vallási alapú irányítást vezetne be a városban . A város elfoglalása után legalább egy olyan eset megtörtént , hogy az al-Nuszra tagjai azért öltek meg két keresztényt , mert megtudták , hogy ők egy likőrboltban dolgoznak . Erre válaszul az Ahrar ash-Sham harcosai megfeddték a külföldieket , és a keresztények védelmében ellenőrző pontokat állítottak fel , melyekkel a csoport szerintkeresztény családot tudtak védelmezni . Al-Mheisneinek válaszolva , Ahmad Tu'mah , az ideiglenes szír kormány miniszterelnöke ezt mondta : " Hamis az az állítás , mely szerint a Jabhat al-Nusra elutasította a belépésünket . Pontosan fogalmazva az egyik vezető utasította ezt vissza , de szíve joga , hogy kifejezze a saját véleményét . Munkánk során tapasztaltuk , hogy a Hódító Hadsereg nem egy része támadott meg már minket . Ezen felül a Jabhat al-Nusra nem támadta meg segélyszállítmányainkat , és nem hátráltatta oktatási és szociális tevékenységeinket . Az adott személy a saját véleményét mondta el , és nyilatkozata nem tekinthető hivatalos álláspontnak . Senki nem mondta nekünk , hogy nem léphetnénk be a területre . " Hozzátette , hogy az ideiglenes szír kormány elhatározta , hogy amíg nem érik itt utol az Asszád-kormány támadásai , addig Idlibbe költözik . Az még mindig nyitott kérdés volt , hogy Idlibben nem alakítanak-e iszlám emirátust . Április végére az ellenzéki erők azonban megalakítottták a polgári tanácsokat , és a közfeladatok ellátását is biztosították . Az al-Nuszra vezetője , Abu Mohammad al-Julani is megerősítette , hogy a várost a saría előírásai szerint a surán keresztül fogják irányítani . Arra azonban semmilyen utalást nem tettek , hogy Idlibben egy emirátus központját akarnák létrehozni . Erre alapozva az Al-Hayat újság szakértője azt írta , a saría bevezetésére csak Szaúd-Arábia és Katar nyomására került sor . Márciusán egy szíriai katonai forrás Törökországot és Jordániát is azzal vádolta , hogy támogatták az idlibi offenzívában a felkelőket támogatták . A katonaság lövedékekkel és légi támadásokkal támadott a városra , ahol aznappolgári lakos halt meg . A bombázásokban a jelentések szerint kémiai fegyvereket is bevetettek . Március és között Idlib bombázásábanember , köztükfelkelő halt meg . Arról is szóltak a hírek , hogy Idlib visszafoglalásának előkészítésére a helyszínre küldték Suheil Al Hassan ezredest . Ennek ellentmondott a Jisr al-Shughourban éllomásozó egyik NDF-es katonának az al-Masdarnak adott nyilatkozata , mely szerint a város körül lévő kormányzati egységek körében zürzavar uuralkodott . Áprilisjén az al-Nuszra Front bejelentette , hogy lehetőség van a városban az iszlám saría jog bevezetésére , de itt nem akarja monopolizálni a hatalmat . Másnap a felkelők megtámadták azt a Mastouma katonai laktanyát , ahol a visszavonult katonák állomásoztak . Elemzés Ar-Rakka után Idlib lett a második kormányzósági központ , melyet a felkelők sikeresen megszereztek . Az elsőt még Márciusában foglalták el , de ezt később az Iraki és Levantei Iszlám Állam elfoglalta tőlük . A felkelők ezen kívül elfoglalták még al-Kunajtira azonos nevű székhelyét is , de az az Izraellelben folytatott hatnapos háború óta lakatlan . Többek szerint ez a veszteség a szír kormány számára mind stratégiailag , mind politikailag nagyon fájhat . Mások szerint Idlib stratégiai jelentősége elhanyagolható vagy kicsi , sokkal fontosabb , hogy ez morálisan adhatott egy lökést az ellenzékieknek . A Stratfor szerint a csata az ellenzéki erők számára " kulcsfontosságú győzelem " , míg a The Long War Journal szerint az elmúlt hónapokban ez volt a kormány számára " a legjelentősebb ütés " . Aron Lund a Syria Commentben azt írta , a kormányerők idlibi veresége " lyukat ütött a kormány győzelmi tervein , és mind politikailag , mind katonailag jól jött az ellenzéknek , hogy problémát tudott okozni Asszád hadseregénél " , míg a Brookings Doha Center egyik vendéghallgatója arról spekulált , hogy Idlib eleste nagy sokkot jelenthet a kormánynak és az őket támogatóknak is . A város eleste után a felkelők más célpontok után nézhettek , mint a repülőtér Abu Duhourban , Ariha , Hamá , Nubl , Zahra , az Aleppóba vezető katonai utánpótlási útvonal , vagy megtámadhatták Latakia kormánykézen lévő központi területeit . A Joshua Landis vezette Syria Comment , szerint ha az ostrom alatt tartott síita városok , Fouaa és Kefray nem egyeznek bele a felkelők követeléseibe , akár le is rombolhatják azokat , vagy vallási alapon is követhetnek el kivégzéseket . Ezt Lina Khatib , aki a Carnegie Endowment egyik kutatója , megcáfolta , mikor egy friss tanulmányában azt írta , az al-Nuszra Front támogatóit nem válási fanatizmus , hanem Asszád-ellenes érzelmek tömege hajtja . Mások szerint viszont ha a kormány ellentámadást indít , akkor azzal meg tudja akadályozni a felkelők további előre nyomulását . Ezen felül egy idlibi győzelem megnehezítette volna Törökország törekvését , hogy Észak-Szíria fölött repülésmentes légi zónát alakíttasson ki . Felhívták a figyelmet arra , hogy az al-Káida szíriai , libanoni részlege az al-Nuszra Front mekkora szerepet játszott a harcokban , elképzelhető , hogy ez lesz a szervezet kezére került területek valós központja . Az Ahrar al-Sham egyik tagja erre a lehetőségre így válaszolt : “Szerintem az al-Nuszra elég ügyes ahhoz , hogy ezt kivitelezze . " Abu Mohammad al-Julani kijelentette , hogy az al-Nuszra Front " nem akarja kisajátítani Idlib városa fölött az ellenőrzést . " A hatalommegosztás fontosságát hangsúlyozta , és hozzátette , hogy a hatóságok " nem akarnak ártani , épp ellenkezőleg , meg akarják őket védeni . Az elnyomók ellen fel kell lépni , a gyengéket védelmezni kell . " Jegyzetek Konfliktusokben