Battistero San Giovanni in Laterano
A Battistero San Giovanni in Laterano (magyarul: Szent János-keresztelőkápolna) (más néven S. Giovanni in Fonte, azaz Szent János a forrásban)  a kereszténység legrégibb keresztelőtemploma, a lateráni egyházi épületegyüttes egyik legősibb része.

Története, leírása
Az eredeti épület minden bizonnyal egy nymphaeum volt Nagy Konstantin második felesége, Fausta Flavia Maxima lakóhelye, a Domus Faustae fürdőjében, a 4. század elején. Felette hamarosan egy kör alaprajzú épületet emeltek. Ezt építették át 432 körül, III. Szixtusz pápa idején nyolcszögletű formára.

Első kialakítása idején még ez volt az egyetlen keresztelőkápolna a világon és eleinte minden új keresztényt a pápa keresztelt meg, felnőtt korban. Egy legenda szerint Nagy Konstantin császárt is itt keresztelte meg 324-ben I. Szilveszter pápa, de a valóságban erre csak a halálos ágyán, 337-ben, Achyronban, Nicomedia mellett került sor.

Eredeti bejárata és a narthex az épület délkeleti oldalán volt, ma a II. János Pál pápáról elnevezett tér felől, északnyugatról közelíthető meg.

A nyolcszögletű keresztelőkápolna világszerte a hasonló rendeltetésű egyházi épületek mintapéldája lett. Külső téglafala meglehetősen egyszerű, szigorú. A tér felől látható egyetlen dekoratív eleme a tető alatt húzódó fríz VII. Sándor pápa címerével, Francesco Borromini alkotása 1657-ből. A másik oldalon lévő narthexet két porfírból készült korinthoszi oszlop és felettük koronapárkányzat díszíti.

Az épületet számos alkalommal felújították. A kupola eredetileg architrávon nyugodott, később a súlyát nyolc klasszikus porfír oszlopra helyezték. A barokk belső kialakítás a 17. századból származik. A középpontban elhelyezett keresztelőmedence díszes bronz fedele is barokk, de maga a bazalt fürdőkád antik.

Az épület külső képe, narthex

A Battistero belseje

Kápolnák

Az épülethez több mellék-kápolna csatlakozik. A nyugati oldalon van Keresztelő János kápolnája, ami Hilár pápa idején (461-468) épült. Bronz ajtóit Caracalla termáiból hozták is. A túloldalon János evangélistának az 5. században épült kápolnája található, aminek bronz ajtaját az előző mintájára 1196-ban készítették.

A kis apszis alakú Secunda és Rufina kápolnát 5. századi mozaikok díszítik, kék alapon akantuszlevelekkel. A legnagyobb kápolna, a San Venanzio belül ma is jól kivehető ókori előzményekre épült 640-ben, IV. János pápa idején. Apszisát bizánci stílusú mozaikok díszítik. San Venanzio (Venantius Fortunatus) püspök és költő volt a 6. században, de szokásos elnevezése dacára valójában soha nem avatták szentté. A San Venanzio kápolna apszisának 7. századi mozaikja Krisztust, Máriát, Jeruzsálemet és az evangelistákat ábrázolja.

San Venanzio-kápolna

Jegyzetek

Források

További információk 

Honlap 

Róma katolikus templomai, kolostorai
Róma és a Vatikán közös világörökségi helyszínei
A Római egyházmegye templomai, kolostorai
A Battistero San Giovanni in Laterano ( magyarul : Szent János-keresztelőkápolna ) ( más néven S. Giovanni in Fonte , azaz Szent János a forrásban ) a kereszténység legrégibb keresztelőtemploma , a lateráni egyházi épületegyüttes egyik legősibb része . Története , leírása Az eredeti épület minden bizonnyal egy nymphaeum volt Nagy Konstantin második felesége , Fausta Flavia Maxima lakóhelye , a Domus Faustae fürdőjében , a század elején . Felette hamarosan egy kör alaprajzú épületet emeltek . Ezt építették átkörül , III. Szixtusz pápa idején nyolcszögletű formára . Első kialakítása idején még ez volt az egyetlen keresztelőkápolna a világon és eleinte minden új keresztényt a pápa keresztelt meg , felnőtt korban . Egy legenda szerint Nagy Konstantin császárt is itt keresztelte megben I. Szilveszter pápa , de a valóságban erre csak a halálos ágyán, ben , Achyronban , Nicomedia mellett került sor . Eredeti bejárata és a narthex az épület délkeleti oldalán volt , ma a II. János Pál pápáról elnevezett tér felől , északnyugatról közelíthető meg . A nyolcszögletű keresztelőkápolna világszerte a hasonló rendeltetésű egyházi épületek mintapéldája lett . Külső téglafala meglehetősen egyszerű , szigorú . A tér felől látható egyetlen dekoratív eleme a tető alatt húzódó fríz VII. Sándor pápa címerével , Francesco Borromini alkotásaből . A másik oldalon lévő narthexet két porfírból készült korinthoszi oszlop és felettük koronapárkányzat díszíti . Az épületet számos alkalommal felújították . A kupola eredetileg architrávon nyugodott , később a súlyát nyolc klasszikus porfír oszlopra helyezték . A barokk belső kialakítás a századból származik . A középpontban elhelyezett keresztelőmedence díszes bronz fedele is barokk , de maga a bazalt fürdőkád antik . Az épület külső képe , narthex A Battistero belseje Kápolnák Az épülethez több mellék-kápolna csatlakozik . A nyugati oldalon van Keresztelő János kápolnája , ami Hilár pápa idejénépült . Bronz ajtóit Caracalla termáiból hozták is . A túloldalon János evangélistának az században épült kápolnája található , aminek bronz ajtaját az előző mintájáraban készítették . A kis apszis alakú Secunda és Rufina kápolnát századi mozaikok díszítik , kék alapon akantuszlevelekkel . A legnagyobb kápolna , a San Venanzio belül ma is jól kivehető ókori előzményekre épültben , IV . János pápa idején . Apszisát bizánci stílusú mozaikok díszítik . San Venanzio ( Venantius Fortunatus ) püspök és költő volt a században , de szokásos elnevezése dacára valójában soha nem avatták szentté . A San Venanzio kápolna apszisának századi mozaikja Krisztust , Máriát , Jeruzsálemet és az evangelistákat ábrázolja . San Venanzio-kápolna Jegyzetek Források További információk Honlap Róma katolikus templomai , kolostorai Róma és a Vatikán közös világörökségi helyszínei A Római egyházmegye templomai , kolostorai