Kalló László
Kalló László (Miskolc, 1925. március 20. – Miskolc, 2018. november 28.) magyar festőművész. Miskolcon alkotott.

Életpályája 
Kalló László Diósgyőr-Vasgyárban született. Apja Kalló János, miként az ő apja is, acélöntő volt a vasgyárban. Anyja Dudás Irma, Dudás Mátyás mészáros lánya, Igriciből érkezett Miskolcra. A házaspár a vasgyári kolónián, előbb a Kertész, majd a Lónyai Menyhért utcában lakott, öt gyermeket neveltek. Később a DVTK-stadion mellett épült bérházban kaptak lakást.

A vasgyári elemi iskolába járt, majd a polgárit Diósgyőrben végezte el. Sokat rajzolt, képregények rajzait másolta, rengeteget járta a Bükköt, a természeti jelenségek is témái lettek. A vasgyári „Lovardában” (mozi, munkásétteremnek épült) látott operafilmek és más előadások hatására zenei érdeklődése is korán kialakult. A polgári iskolában felfigyelt rá Burány Nándor festőművész, és bátorította tehetsége kibontakoztatására. Ennek ellenére a vasesztergályos szakmát tanulta ki, és ebben helyezkedett el. Munkatársai – látva kiváló rajzkészségét – biztatták továbbképzésre. Végül egyik barátja tanácsára beiratkozott a vasgyári szabadiskolába, amit akkor Klaudinyi László vezetett. Ebben a körben ismerkedett meg későbbi első feleségével, Kádár Jolánnal. Emellett szorgalmasan sportolt is, először futballozott, de végül a torna lett választott sportága, a DVTK-ban Szőke István volt az edzője.

1951-ben Bencze László és Döbröczöni Kálmán meglátogatta a vasgyári szabadiskolát, és Kalló Lászlót kiválasztották a Képzőművészeti Főiskolára, de előtte egy évig még egy póttartalékos kiképzésen kellett részt vennie. A főiskolán Fónyi Géza osztályába került, tőle vette át a finom árnyalatokra, a nüanszokra ügyelő festői magatartását. Művészeti anatómiát Barcsay Jenőnél tanult, amiben annyira jól teljesített, hogy a mester híres anatómiakönyvében (Művészeti anatómia) a hallgatói rajzok között Kalló László rajza is szerepel. A művészettörténetet Végvári Lajos tanította, aki később szintén Miskolcon telepedett le.

Kádár Jolánt 1956-ban ismeretlen okból eltávolították a főiskoláról, Kalló Tatára utazott utána, és elvette feleségül, de a feleség maradt Tatán, Kalló pedig a fővárosban tanult. 1957-ben végzett a főiskolán, majd hazatért Miskolcra. Házassága nem bírta ki a távolságot, és elváltak. A Miskolcon élő Tóth Imre, aki szintén a vasgyárból indult, végig támogatta Kalló Lászlót, és az ő közbenjárására kapott a miskolci művésztelep egy romos részében egy szobát. Visszavonultan, mellőzöttséget érezve élt, kiállításokon sem vett részt. Egy idő után a Képcsarnok elkezdte vásárolni alkotásait, ez anyagi biztonságot jelentett számára, ettől kezdve kiállításokon is megjelent. 1966-ban végre műtermes lakáshoz jutott a Szinyei Merse Pál utcában, majd Lenkey Zoltán halála után megkapta az ő Derkovits utcai művésztelepen lévő műtermes lakását. A művész egy baráti társaságban megismerkedett Erdődy Magdolna pedagógussal, és 1973-ban házasságot kötöttek. Felvették a Képző- és Iparművészek Szövetségébe, a miskolci csoportnak is tagja lett. Miskolcon, Egerben, Nyíregyházán voltak kiállításai, de első igazán jelentős kiállítására csak hatvanéves korában került sor: a Miskolci Galériában, 1985-ben. A katalógusban egykori tanára, Végvári Lajos méltatta munkásságát. Eddigi utolsó kiállítása 2015-ben volt a Miskolci Galéria Feledy-házában

Tanulmányúton járt Kanadában, az Egyesült Államokban, Franciaországban, Olaszországban, Ausztriában és Görögországban.

Művészete 
A pályafutása elején készült képeire egyrészt a dekoratív színfoltokra épülő munkaábrázolások és érzékeny tájképei, csendéletei jellemzőek. Stílusára hatottak a közvetlen pályatársak (Papp László, Seres János, Tóth Imre, Vati József, Ficzere László) munkái, de maga is tudatosan kereste a művészettörténetben azokat az igazodási pontokat, amelyeket magáévá tudott tenni (Derkovits Gyula, Mednyánszky László). Hódmezővásárhelyi látogatásai hatására tanyai témájú képek sorát festette.

„Érzékeny rajzain fedezhető fel legjobban lelkének bujkáló lírikussága, korai festményein a természetben szépet kereső énjének szivárványlása, majd későbbi vásznain lelkiismeretének az emberi egymásrautaltságot, kiszolgáltatottságot felmutató komor döbbenete. … A festményein a látvány és az emlék ölt testet…”– írta Dobrik István a művészetéről.

Díjai, elismerései 
 Fiatal Művészek Stúdiója díj
 Miskolci Országos Képzőművészeti Kiállítás, Ózdi Kohászati Üzemek díja, 1965
 Salgótarjáni Tavaszi Tárlat, „Munka és Művészet” díj, 1970
 Medzynarody malarsky plener díja, Kassa, 1978
 Jastrzebie zdroj, Lengyelország, 1980
 Miskolci Téli Tárlat, Borsod-Abaúj-Zemplén megyei tanács díja, 1983
 Miskolci művészek ’97, Ruttkay György kiállítási nagydíj, 1997
 Miskolc város önkormányzatának Kondor Béla-díja, 1998

Kiállításai 
 Válogatott csoportos kiállításai:
 Miskolci Országos Téli Tárlatok
 Észak-magyarországi területi tárlatok
 Salgótarjáni Tavaszi Tárlatok
 Hódmezővásárhelyi Őszi Tárlatok 
 Freiberg
 Katowice
 Kassa
 Tokió
Jelentősebb önálló kiállításai:
 1964 Szőnyi István-terem, Miskolc
 1975 Művelődési ház, Pécs
 1975 Hódmezővásárhely
 1979 Benczúr Gyula-terem, Nyíregyháza
 1982 Szőnyi István-terem, Miskolc
 1994 Rudnay Gyula-terem, Eger
 1985 Miskolci Galéria, Miskolc, gyűjteményes kiállítás
 1988 Hatvani Galéria
 1991 Thesszaloniki
 2005 Herman Ottó Múzeum, Miskolc, gyűjteményes kiállítás
 2015 Miskolci Galéria, Feledy-ház, Miskolc

Jegyzetek

Források 
 Dobrik István: Kalló László festőművész. Officina Musei 20. Miskolc, 2009. 
 Losonci M.: Miskolc festői. Művészet, 1973/12.
 Kieselbach – Kalló László
 ArtPortál – Kalló László

1925-ben született személyek
2018-ban elhunyt személyek
Magyar festők
Miskolci képzőművészek
Diósgyőriek
Kondor Béla-díjasok
Kalló László ( Miskolc , március – Miskolc , november ) magyar festőművész . Miskolcon alkotott . Életpályája Kalló László Diósgyőr-Vasgyárban született . Apja Kalló János , miként az ő apja is , acélöntő volt a vasgyárban . Anyja Dudás Irma , Dudás Mátyás mészáros lánya , Igriciből érkezett Miskolcra . A házaspár a vasgyári kolónián , előbb a Kertész , majd a Lónyai Menyhért utcában lakott , öt gyermeket neveltek . Később a DVTK-stadion mellett épült bérházban kaptak lakást . A vasgyári elemi iskolába járt , majd a polgárit Diósgyőrben végezte el . Sokat rajzolt , képregények rajzait másolta , rengeteget járta a Bükköt , a természeti jelenségek is témái lettek . A vasgyári „ Lovardában” ( mozi , munkásétteremnek épült ) látott operafilmek és más előadások hatására zenei érdeklődése is korán kialakult . A polgári iskolában felfigyelt rá Burány Nándor festőművész , és bátorította tehetsége kibontakoztatására . Ennek ellenére a vasesztergályos szakmát tanulta ki , és ebben helyezkedett el . Munkatársai – látva kiváló rajzkészségét – biztatták továbbképzésre . Végül egyik barátja tanácsára beiratkozott a vasgyári szabadiskolába , amit akkor Klaudinyi László vezetett . Ebben a körben ismerkedett meg későbbi első feleségével , Kádár Jolánnal . Emellett szorgalmasan sportolt is , először futballozott , de végül a torna lett választott sportága , a DVTK-ban Szőke István volt az edzője . 1951-ben Bencze László és Döbröczöni Kálmán meglátogatta a vasgyári szabadiskolát , és Kalló Lászlót kiválasztották a Képzőművészeti Főiskolára , de előtte egy évig még egy póttartalékos kiképzésen kellett részt vennie . A főiskolán Fónyi Géza osztályába került , tőle vette át a finom árnyalatokra , a nüanszokra ügyelő festői magatartását . Művészeti anatómiát Barcsay Jenőnél tanult , amiben annyira jól teljesített , hogy a mester híres anatómiakönyvében ( Művészeti anatómia ) a hallgatói rajzok között Kalló László rajza is szerepel . A művészettörténetet Végvári Lajos tanította , aki később szintén Miskolcon telepedett le . Kádár Jolántban ismeretlen okból eltávolították a főiskoláról , Kalló Tatára utazott utána , és elvette feleségül , de a feleség maradt Tatán , Kalló pedig a fővárosban tanult.ben végzett a főiskolán , majd hazatért Miskolcra . Házassága nem bírta ki a távolságot , és elváltak . A Miskolcon élő Tóth Imre , aki szintén a vasgyárból indult , végig támogatta Kalló Lászlót , és az ő közbenjárására kapott a miskolci művésztelep egy romos részében egy szobát . Visszavonultan , mellőzöttséget érezve élt , kiállításokon sem vett részt . Egy idő után a Képcsarnok elkezdte vásárolni alkotásait , ez anyagi biztonságot jelentett számára , ettől kezdve kiállításokon is megjelent.ban végre műtermes lakáshoz jutott a Szinyei Merse Pál utcában , majd Lenkey Zoltán halála után megkapta az ő Derkovits utcai művésztelepen lévő műtermes lakását . A művész egy baráti társaságban megismerkedett Erdődy Magdolna pedagógussal , ésban házasságot kötöttek . Felvették a Képző- és Iparművészek Szövetségébe , a miskolci csoportnak is tagja lett . Miskolcon , Egerben , Nyíregyházán voltak kiállításai , de első igazán jelentős kiállítására csak hatvanéves korában került sor : a Miskolci Galériában, ben . A katalógusban egykori tanára , Végvári Lajos méltatta munkásságát . Eddigi utolsó kiállításaben volt a Miskolci Galéria Feledy-házában Tanulmányúton járt Kanadában , az Egyesült Államokban , Franciaországban , Olaszországban , Ausztriában és Görögországban . Művészete A pályafutása elején készült képeire egyrészt a dekoratív színfoltokra épülő munkaábrázolások és érzékeny tájképei , csendéletei jellemzőek . Stílusára hatottak a közvetlen pályatársak ( Papp László , Seres János , Tóth Imre , Vati József , Ficzere László ) munkái , de maga is tudatosan kereste a művészettörténetben azokat az igazodási pontokat , amelyeket magáévá tudott tenni ( Derkovits Gyula , Mednyánszky László ) . Hódmezővásárhelyi látogatásai hatására tanyai témájú képek sorát festette . „ Érzékeny rajzain fedezhető fel legjobban lelkének bujkáló lírikussága , korai festményein a természetben szépet kereső énjének szivárványlása , majd későbbi vásznain lelkiismeretének az emberi egymásrautaltságot , kiszolgáltatottságot felmutató komor döbbenete . … A festményein a látvány és az emlék ölt testet…”– írta Dobrik István a művészetéről . Díjai , elismerései Fiatal Művészek Stúdiója díj Miskolci Országos Képzőművészeti Kiállítás , Ózdi Kohászati Üzemek díja , Salgótarjáni Tavaszi Tárlat , „ Munka és Művészet” díj , Medzynarody malarsky plener díja , Kassa , Jastrzebie zdroj , Lengyelország , Miskolci Téli Tárlat , Borsod-Abaúj-Zemplén megyei tanács díja , Miskolci művészek ’97 , Ruttkay György kiállítási nagydíj , Miskolc város önkormányzatának Kondor Béla-díja , Kiállításai Válogatott csoportos kiállításai : Miskolci Országos Téli Tárlatok Észak-magyarországi területi tárlatok Salgótarjáni Tavaszi Tárlatok Hódmezővásárhelyi Őszi Tárlatok Freiberg Katowice Kassa Tokió Jelentősebb önálló kiállításai : Szőnyi István-terem , Miskolc Művelődési ház , Pécs Hódmezővásárhely Benczúr Gyula-terem , Nyíregyháza Szőnyi István-terem , Miskolc Rudnay Gyula-terem , Eger Miskolci Galéria , Miskolc , gyűjteményes kiállítás Hatvani Galéria Thesszaloniki Herman Ottó Múzeum , Miskolc , gyűjteményes kiállítás Miskolci Galéria , Feledy-ház , Miskolc Jegyzetek Források Dobrik István : Kalló László festőművész . Officina Musei Miskolc , Losonci M. : Miskolc festői . Művészet , 12. Kieselbach – Kalló László ArtPortál – Kalló László 1925-ben született személyek 2018-ban elhunyt személyek Magyar festők Miskolci képzőművészek Diósgyőriek Kondor Béla-díjasok