René Grousset
René Grousset (Aubais, 1885. szeptember 5. – Párizs, 1952. szeptember 12.; kínai neve pinjin hangsúlyjelekkel: Gé Lǔsài; magyar népszerű: Ko Lu-szaj; egyszerűsített kínai: 格鲁塞; hagyományos kínai: 格魯塞) francia történész, orientalista, sinológus, a Francia Akadémia tagja.

Élete, munkássága
Grousset egyetemi tanulmányait a Montpellier Egyetemen folytatta, ahol történészként végzett. Ezt követően katonaként szolgált az első világháború idején. 1925-ben kinevezték a párizsi Guimet múzeum restaurátor adjunktusának, valamint a Journal asiatique titkárának. 1930-tól öt jelentősebb művet publikált az ázsiai civilizációkkal kapcsolatban. 1933-ban kinevezték a Cernuschi múzeum ázsiai gyűjteményének kurátorának. Ekkoriban jelentette meg tanulmányát a kínai buddhista zarándokról, Hszüan-cangról. A második világháború kitörése előtt jelent meg két legfontosabb műve: a Histoire des Croisades (1934–1936) és a L'Empire des Steppes (1939). A Vichy-kormány alatt elbocsátották múzeumi állásából, így magánúton volt kénytelen folytatni kutatásait. A háború alatt több jelentős munkája is megjelent Kínával és a mongolokkal kapcsolatban. A háború befejezését követően nem csak a Cernuschi múzeum, hane, a Guimet múzeum kurátorának is kinevezték. 1946-ban a Francia Akadémia tagjai közé választották. Utolsó négy nagyobb műve 1946 és 1949 között jelent meg, melyek témái elsősorban Kis-Ázsia és a Közel-Kelet. Grousset 1952-ben Párizsban hunyt el, egy héttel a 67. születésnapját követően.

Főbb művei
1922 – Histoire de l'Asie , 4 vol., Paris: G. Crès & cie. OCLC 4594662
1923 – Histoire de la philosophie orientale
1924 – Le réveil de l'Asie
1926 – L'épopée des Croisades
1928 – La Grèce et l'Orient, des guerres médiques à la conquête romaine
1929 – Histoire de l'Extrême-Orient
1929 – Sur les traces de Bouddha, tableau du VIIe siècle bouddhique
1929-1930 – Les civilisations de l'Orient, 4 vol.
1931 – Les philosophies indiennes
1934-1936 – Histoire des Croisades et du royaume franc de Jérusalem , 3 vol. Paris: Plon. OCLC 37267632
1936 – L'art de l'Extrême Orient : paysages, fleurs, animaux
1937 – De Venise à Pékin au XIVe siècle : Odoric de Pordenone (with H. Demoulin-Bernard)
1939 – Les sculptures des Indes et de la Chine
1939 – L'empire des steppes : Attila, Gengis-Khan, Tamerlan  Paris: Editions Payot. OCLC 220712631
1941 – L'empire mongol
1941 – L'Asie orientale, des origines au XVe siècle (with J. Auboyer et J. Buhot)
1942 – Histoire de Chine
1944 – Le conquérant du monde : vie de Gengis-Khan
1945 – L'Europe orientale de 1081 à 1453 (with C. DIehl, R. Guilland et L. Oeconomos)
1946 – L'empire du Levant : histoire de la question d'Orient
1946 – Bilan de l'histoire
1947 – Histoire de l'Arménie des origines à 1071  Paris: Payot. OCLC 3084562
1948 – De la Grèce à la Chine
1949 – Figures de proue
1950 – Les premières civilisations (collective work)
1950 – De l'Inde au Cambodge et à Java (with J. Auboyer)
1951 – De la Chine au Japon

Hivatkozások

Megjegyzések

Jegyzetek

Irodalom

Fordítás 
 

Francia történészek
Francia orientalisták
Francia sinológusok
Stanislas Julien-díjasok
1885-ben született személyek
1952-ben elhunyt személyek
A Francia Akadémia tagjai
René Grousset ( Aubais , szeptember – Párizs , szeptember ; kínai neve pinjin hangsúlyjelekkel : Gé Lǔsài ; magyar népszerű : Ko Lu-szaj ; egyszerűsített kínai : 格鲁塞 ; hagyományos kínai : 格魯塞 ) francia történész , orientalista , sinológus , a Francia Akadémia tagja . Élete , munkássága Grousset egyetemi tanulmányait a Montpellier Egyetemen folytatta , ahol történészként végzett . Ezt követően katonaként szolgált az első világháború idején.ben kinevezték a párizsi Guimet múzeum restaurátor adjunktusának , valamint a Journal asiatique titkárának.tól öt jelentősebb művet publikált az ázsiai civilizációkkal kapcsolatban.ban kinevezték a Cernuschi múzeum ázsiai gyűjteményének kurátorának . Ekkoriban jelentette meg tanulmányát a kínai buddhista zarándokról , Hszüan-cangról . A második világháború kitörése előtt jelent meg két legfontosabb műve : a Histoire des Croisades1936 ) és a L'Empire des Steppes A Vichy-kormány alatt elbocsátották múzeumi állásából , így magánúton volt kénytelen folytatni kutatásait . A háború alatt több jelentős munkája is megjelent Kínával és a mongolokkal kapcsolatban . A háború befejezését követően nem csak a Cernuschi múzeum , hane , a Guimet múzeum kurátorának is kinevezték.ban a Francia Akadémia tagjai közé választották . Utolsó négy nagyobb műveésközött jelent meg , melyek témái elsősorban Kis-Ázsia és a Közel-Kelet . Groussetben Párizsban hunyt el , egy héttel a születésnapját követően . Főbb művei 1922 – Histoire de l'Asie, vol . , Paris : G. Crès & cie . OCLC 1923 – Histoire de la philosophie orientale 1924 – Le réveil de l'Asie 1926 – L'épopée des Croisades 1928 – La Grèce et l'Orient , des guerres médiques à la conquête romaine 1929 – Histoire de l'Extrême-Orient 1929 – Sur les traces de Bouddha , tableau du VIIe siècle bouddhique 1929-1930 – Les civilisations de l'Orient,vol . 1931 – Les philosophies indiennes 1934-1936 – Histoire des Croisades et du royaume franc de Jérusalem, vol . Paris : Plon . OCLC 1936 – L'art de l'Extrême Orient \ : paysages , fleurs , animaux 1937 – De Venise à Pékin au XIVe siècle \ : Odoric de Pordenone ( with H. Demoulin-Bernard ) 1939 – Les sculptures des Indes et de la Chine 1939 – L'empire des steppes \ : Attila , Gengis-Khan , Tamerlan Paris : Editions Payot . OCLC 1941 – L'empire mongol 1941 – L'Asie orientale , des origines au XVe siècle ( with J. Auboyer et J. Buhot ) 1942 – Histoire de Chine 1944 – Le conquérant du monde \ : vie de Gengis-Khan 1945 – L'Europe orientale deà( with C. DIehl , R. Guilland et L. Oeconomos ) 1946 – L'empire du Levant \ : histoire de la question d'Orient 1946 – Bilan de l'histoire 1947 – Histoire de l'Arménie des origines à Paris : Payot . OCLC 1948 – De la Grèce à la Chine 1949 – Figures de proue 1950 – Les premières civilisations ( collective work ) 1950 – De l'Inde au Cambodge et à Java ( with J. Auboyer ) 1951 – De la Chine au Japon Hivatkozások Megjegyzések Jegyzetek Irodalom Fordítás Francia történészek Francia orientalisták Francia sinológusok Stanislas Julien-díjasok 1885-ben született személyek 1952-ben elhunyt személyek A Francia Akadémia tagjai