Skara Brae
A Skara Brae kőből épült neolitikus település, mely az Orkney-szigetek legnagyobb szigetén, a Mainland szigeten található, Skócia északi részén. A település nyolc kőből épült, földbe süllyesztett házból áll, melyeket időszámításunk előtt 3180-tól i. e. 2500-ig laktak lakói. Mint Európa legjobb épségben megmaradt kőkori települése elnyerte a világörökségi helyszín státuszt az UNESCO-tól. A falu régebben épült, mint a Stonehenge, vagy a Gízai nagy piramis. A települést a Skót Pompeii néven is szokták emlegetni, mivel rendkívül jó állapotban maradt az utókorra.

Felfedezése 
1850 telén egy szokatlanul heves vihar tört rá Skóciára, amelynek következtében mintegy 200 ember életét vesztette és a vihar során igen súlyos károk keletkeztek. A Skail-öbölben egy szabálytalan alakú halom tetejét megbontotta a vihar és a közelben lakó falubeliek a vihar elültével e dombon fedetlen kőházakat találtak a földben. William Watt of Skaill, a helyi skót földesúr amatőr régészeti feltárásba kezdett a helyszínen, ám miután 4 házat feltártak, az ásatás abbamaradt 1868-ban. A hely sértetlen maradt 1913-ig, amikor is egyetlen hétvége leforgása alatt ismeretlen tettesek lapátokkal és ásókkal feltúrták a területet, és eddig ismeretlen mennyiségű és meghatározatlan kőkori emléket tulajdonítottak el. 1924-ben egy, az 1850-eshez hasonló vihar újabb maradványokat hozott felszínre, amelynek következtében nagyobb biztonságba helyezték a helyszínt, és elkezdődött az alaposabb feltárás. A feltárást az Edinburghi Egyetem professzora, Vere Gordon Childe vezette, aki 1927 közepén látogatott el a helyszínre.

Kőkori életmód 
Skara Brae lakói készítői és egyben használói is voltak rovátkolt agyagedényeiknek, melyek sajátosan jellemzőek Észak-Skócia vidékére ebben az időszakban, ugyanakkor ezen edénykészítési és díszítési technika nem sokkal a település megjelenése előtt alakult ki a vidéken. A kőházakat földbe vájt, süllyesztett technológiával építették, mely védelmet nyújtott a zord időjárási körülmények ellen, ugyanakkor a kőkori háztartási hulladék is lassanként belepte a környéket. A lakóházak átlagos mérete 40 négyzetméter körüli, amelynek nagy részét egy négyzet alakú, kőfallal körülölelt szoba tette ki, ahol a tűzhely is volt, melyet sütésre és fűtésre használtak. A házak száma alapján Skara Brae lakóinak száma nem igazán haladta meg az ötven főt.

Nem tudjuk, hogy Skara Brae lakói voltaképpen mit is használtak égetésre. Gordon Childe meggyőződése, hogy a helyi lakosság tőzeget használt fűtésre, viszont a helyi növényzet tüzetesebb vizsgálatai arra engednek következtetni, hogy a vidéken a körülmények nem tették lehetővé vastagabb tőzegtakaró kialakulását. Más vélekedések alapján a tenger által partra sodort uszadékfát, vagy állati trágyát használtak a kőkori lakosok helységeik fűtésére.

Fordítás

Jegyzetek 

Az Egyesült Királyság világörökségi helyszínei
Kulturális világörökségi helyszínek
Skócia
Kőkor
A Skara Brae kőből épült neolitikus település , mely az Orkney-szigetek legnagyobb szigetén , a Mainland szigeten található , Skócia északi részén . A település nyolc kőből épült , földbe süllyesztett házból áll , melyeket időszámításunk előtttól i. e.ig laktak lakói . Mint Európa legjobb épségben megmaradt kőkori települése elnyerte a világörökségi helyszín státuszt az UNESCO-tól . A falu régebben épült , mint a Stonehenge , vagy a Gízai nagy piramis . A települést a Skót Pompeii néven is szokták emlegetni , mivel rendkívül jó állapotban maradt az utókorra . Felfedezése 1850 telén egy szokatlanul heves vihar tört rá Skóciára , amelynek következtében mintegyember életét vesztette és a vihar során igen súlyos károk keletkeztek . A Skail-öbölben egy szabálytalan alakú halom tetejét megbontotta a vihar és a közelben lakó falubeliek a vihar elültével e dombon fedetlen kőházakat találtak a földben . William Watt of Skaill , a helyi skót földesúr amatőr régészeti feltárásba kezdett a helyszínen , ám miutánházat feltártak , az ásatás abbamaradtban . A hely sértetlen maradtig , amikor is egyetlen hétvége leforgása alatt ismeretlen tettesek lapátokkal és ásókkal feltúrták a területet , és eddig ismeretlen mennyiségű és meghatározatlan kőkori emléket tulajdonítottak el.ben egy , azeshez hasonló vihar újabb maradványokat hozott felszínre , amelynek következtében nagyobb biztonságba helyezték a helyszínt , és elkezdődött az alaposabb feltárás . A feltárást az Edinburghi Egyetem professzora , Vere Gordon Childe vezette , akiközepén látogatott el a helyszínre . Kőkori életmód Skara Brae lakói készítői és egyben használói is voltak rovátkolt agyagedényeiknek , melyek sajátosan jellemzőek Észak-Skócia vidékére ebben az időszakban , ugyanakkor ezen edénykészítési és díszítési technika nem sokkal a település megjelenése előtt alakult ki a vidéken . A kőházakat földbe vájt , süllyesztett technológiával építették , mely védelmet nyújtott a zord időjárási körülmények ellen , ugyanakkor a kőkori háztartási hulladék is lassanként belepte a környéket . A lakóházak átlagos méretenégyzetméter körüli , amelynek nagy részét egy négyzet alakú , kőfallal körülölelt szoba tette ki , ahol a tűzhely is volt , melyet sütésre és fűtésre használtak . A házak száma alapján Skara Brae lakóinak száma nem igazán haladta meg az ötven főt . Nem tudjuk , hogy Skara Brae lakói voltaképpen mit is használtak égetésre . Gordon Childe meggyőződése , hogy a helyi lakosság tőzeget használt fűtésre , viszont a helyi növényzet tüzetesebb vizsgálatai arra engednek következtetni , hogy a vidéken a körülmények nem tették lehetővé vastagabb tőzegtakaró kialakulását . Más vélekedések alapján a tenger által partra sodort uszadékfát , vagy állati trágyát használtak a kőkori lakosok helységeik fűtésére . Fordítás Jegyzetek Az Egyesült Királyság világörökségi helyszínei Kulturális világörökségi helyszínek Skócia Kőkor