Radošinovci
Radošinovci falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Benkovachoz tartozik.

Fekvése
Zárától légvonalban 38, közúton 53 km-re délkeletre, községközpontjától légvonalban 13, közúton 18 km-re délre Dalmácia északi részén, Ravni kotar területén, Vrána délkeleti szomszédságában, a Vránai-tó közelében fekszik. A Vránai-tó partvidéke természetvédelmi terület.

Története
A település nevét egykori birtokosáról a Radošinović nemzetségről kapta. 1608-ban a nemzetség 34 tagja élt Biograd városában, ahol még 1727-ben is éltek leszármazottaik. Területe 1409-től, miután Velence Dalmáciát megszerezte a Magyar Királyság és a Velencei Köztársaság határvidékén feküdt. Vrána igazgatása alá tartozott. A 16. században felépült Páduai Szent  Antal tiszteletére szentelt temploma. 1527-ben a környező településekkel együtt elfoglalta a török. Az 1645 és 1669 között dúlt kandiai háború idején lakossága a védettebb tengerparti városokba menekült. A török uralom 1683-ig tartott. Plébániáját 1700-ban említik először, de 1851-ben elveszítette e rangját és szolgálatát a vránai plébánia káplánja látta el. 1797-ig a Velencei Köztársaság része volt. Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg. 1806-ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 178, 1910-ben 242 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején 1941-ben a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került. Az 1943. szeptemberi olasz kapituláció után visszatért Horvátországhoz, majd újra Jugoszlávia része lett. 1991-ben lakosságának 77 százaléka horvát, 21 százaléka szerb nemzetiségű volt. A délszláv háború során mindvégig horvát kézen maradt. A településnek 2011-ben 238 lakosa volt, akik főként mezőgazdasággal és állattartással foglalkoztak.

Lakosság

Nevezetességei
Páduai Szent Antal tiszteletére szentelt plébániatemploma a 16. században épült. Egyhajós épület sekrestyével. Főoltára és szentségtartója márványból készült, oltárképén Szűz Mária ábrázolása látható. Szembemiséző oltárát fából faragták. Falfülkéjében Páduai Szent  Antal szobra látható. Említésre méltó még a régi kő keresztelőmedence. A homlokzat feletti pengefalú harangépítményben két harang található. A templomot 2001-ben megújították.
A Kamenjarka-hegyen álló Mindenszentek kápolna 1996-ban épült.

Jegyzetek

További információk
 Benkovac község hivatalos oldala 
 Benkovac turisztikai egyesületének honlapja 
 A zárai érsekség honlapja 

Zára megye települései
Radošinovci falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Benkovachoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalban közútonkm-re délkeletre , községközpontjától légvonalban közútonkm-re délre Dalmácia északi részén , Ravni kotar területén , Vrána délkeleti szomszédságában , a Vránai-tó közelében fekszik . A Vránai-tó partvidéke természetvédelmi terület . Története A település nevét egykori birtokosáról a Radošinović nemzetségről kapta.ban a nemzetségtagja élt Biograd városában , ahol mégben is éltek leszármazottaik . Területetől , miután Velence Dalmáciát megszerezte a Magyar Királyság és a Velencei Köztársaság határvidékén feküdt . Vrána igazgatása alá tartozott . A században felépült Páduai Szent Antal tiszteletére szentelt temploma.ben a környező településekkel együtt elfoglalta a török . Azésközött dúlt kandiai háború idején lakossága a védettebb tengerparti városokba menekült . A török uralomig tartott . Plébániájátban említik először , deben elveszítette e rangját és szolgálatát a vránai plébánia káplánja látta el.ig a Velencei Köztársaság része volt . Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg.ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idejénben a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került . Az szeptemberi olasz kapituláció után visszatért Horvátországhoz , majd újra Jugoszlávia része lett.ben lakosságánakszázaléka horvát, százaléka szerb nemzetiségű volt . A délszláv háború során mindvégig horvát kézen maradt . A településnekbenlakosa volt , akik főként mezőgazdasággal és állattartással foglalkoztak . Lakosság Nevezetességei Páduai Szent Antal tiszteletére szentelt plébániatemploma a században épült . Egyhajós épület sekrestyével . Főoltára és szentségtartója márványból készült , oltárképén Szűz Mária ábrázolása látható . Szembemiséző oltárát fából faragták . Falfülkéjében Páduai Szent Antal szobra látható . Említésre méltó még a régi kő keresztelőmedence . A homlokzat feletti pengefalú harangépítményben két harang található . A templomotben megújították . A Kamenjarka-hegyen álló Mindenszentek kápolnaban épült . Jegyzetek További információk Benkovac község hivatalos oldala Benkovac turisztikai egyesületének honlapja A zárai érsekség honlapja Zára megye települései