Tudománykommunikáció
A tudománykommunikáció egyszerre jelenti a tudomány laikusok számára történő bemutatását, a tudományon belüli kommunikációt (publikáció, prezentáció stb.) és mindennek a tudományos elméletét. 

A tudománykommunikáció meghatározására számtalan elmélet született. Bryant a tudománykommunikációt folyamatként értelmezi, amely során a tudományos kultúra és tudás beszivárog a tág értelemben vett kultúrába.    Bruce Lewenstein, a Cornell Egyetem tanára, a Kommunikáció Intézet tagja, rámutat arra, hogy a tudománykommunikáció különböző szükségletekből merít. Egyéni szükséglet nyilvánul meg a tudománykommunikációba, amikor egy betegnek el kell döntenie, milyen gyógyszert vegyen be. A közegészségügyet érintő kérdésekben azonban a nemzeti szükséglet jelenik meg. Mindezek mellett a kutató szerint kulturális szükségletet elégítünk ki akkor, amikor pusztán magáról a tudományról „szólunk” azért, hogy annak szépségét bemutassuk. 

A tudománykommunikáció egy interdiszciplináris rendszer, amely ötvözi a természettudományra és a társadalomtudományra vonatkozó szabályrendszereket. Egyszerre érvényesül benne a természettudományra jellemző szigorú szabályrendszer és a társadalomtudományra jellemző demokratikusság. Alapvetése a tudósok és laikusokként értékelt közönség ismeretei közötti különbség, amely vonatkozik egyrészt konkrétan a tudományos ismeretekre, másrészt egymásra. Fontos megjegyezni, hogy a tudósok is laikusok minden olyan területen, amely nem a szakterületük, ugyanakkor a laikus is értékelhető tudósnak olyan területen, amelynek szakértője. A tudománykommunikáció szűken értelmezett aktorai a tudósok, a tudománykommunikációs szakemberek, tudománymenedzserek, a média és a laikus közönség. Tág értelmezésben megjelenhet a politikai szféra, amennyiben tudománydiplomáciáról beszélünk.

A tudománykommunikáció fogalma a magyar felsőoktatás területén sem ismeretlen. 2011-ben az Eötvös Loránd tudományegyetem Természettudományi Karán indult a "Tudománykommunikáció a természettudományban" elnevezésű mesterképzés. Bár a szakirány 2018-ban megszűnt, az innen kikerülő hallgatók többsége múzeumoknál, kulturális intézeteknél helyezkedett el, mint kommunikációs munkatárs.

A tudománykommunikáció kutatásának irányai 
A tudománykommunikáció kutatásának irányai rendkívül szerteágazóak. A terület kulcsfogalmai a PUS (public understanding of science), azaz a tudomány társadalmi megítélése, a SL (science literacy), amely a tudományos műveltséget jelenti és az SC (science culture), azaz a tudományos kultúra. A tudományterület kutatásának korai szakaszában a publikus tudományfelfogás vizsgálata állt, illetve az egyes társadalmak, csoportok tudományról alkotott értelmezésének vizsgálata ma is meghatározó kutatási terület, amely összefügg a tudományos műveltség valamint a tudományos kultúra vizsgálatával.  Ezek mellett megjelentek speciális kutatási területek, mint például a környezeti tudománykommunikáció, egészségügyi tudománykommunikáció vagy a tudománydiplomácia. Mára azt láthatjuk, hogy a tudománykommunikáció, rendkívül széles spektrumban kutatott terület. A legjelentősebb kutatások az Egyesült Államokban és Nagy-Britanniában folynak, ugyanakkor nem elhanyagolható például Új-Zélandon és ázsiai bizonyos térségében zajló kutatások sem.

A tudománykommunikáció nem hagyományos színterei 
Science Café, Café Scientific, Tudományos Kávéház, TudásPresszó – számtalan névváltozatot sorolhatnánk. Mindegyik esemény lényege egy és ugyanaz: a tudományt és a tudományos világ szereplőit a kulturális élet szerves részévé tenni. A közönség olyan helyszínen találkozhat a tudománnyal, amelyben otthonosan mozog, amelynek ismeri a szabályait, ahová szívesen ellátogat, amely a mindennapjainak része: egy kávézóban. Gyakori vád a kutatókkal szemben, hogy elefántcsonttoronyba zárva, a társadalom felé nem elég nyitottan folytatják kutatásaikat. Ez a kezdeményezés éppen ezzel a sztereotípiával megy szembe. Megmutatja, hogy van közös nyelve kutatóknak és érdeklődőknek, és ebben egy olyan helyszín segíthet, ahol mindkét fél, a közönség és a meghívott kutató is egyenrangú félként lehet jelen. Emellett a kávézók, kávéházak atmoszférája, történetisége és társadalmi életben betöltött szerepe is hozzájárul e rendezvények hangulatához és kulturális töltetéhez.

Források

Horing Priest, S. (szerk.). (2010). Encyclopedia of Science and Technology Communication. USA: Sage Publication, Inc
Burns, T.W. & O’Connor, D.J. & Stocklmayer, S.M. (2003). Science Communication: A Contemporary Definition. Public Understanding of Science, 12, 183-202. 
Lewenstein, B.V. (2014). Science Communication: Deficits, Dialogues andDeniers (előadás). Centro de Astrofisica Da Universidade do Porto. https://www.youtube.com/watch?v=k8yOrRQMmIo 
Doricsák, O. (2014). Tudománykommunikáció. A természet- és társadalomtudomány interdiszciplináris terület elméletének és gyakorlatának feltárása. Budapesti Corvinus Egyetem. Társadalomtudományi Kar. Magatartástudományi és Kommunikációelméleti Intézet. Kommunikáció és médiatudomány mesterszak. 
Center for Science Communication, University of Otago, Otago, New-Zealand http://www.sciencecommunication.info/
Egyed L. , Mécs A. , Neumann V. , Palugyai I. (2013). A tudománykommunikáció nem hagyományos színterei

Kommunikáció
Tudomány
A tudománykommunikáció egyszerre jelenti a tudomány laikusok számára történő bemutatását , a tudományon belüli kommunikációt ( publikáció , prezentáció stb. ) és mindennek a tudományos elméletét . A tudománykommunikáció meghatározására számtalan elmélet született . Bryant a tudománykommunikációt folyamatként értelmezi , amely során a tudományos kultúra és tudás beszivárog a tág értelemben vett kultúrába . Bruce Lewenstein , a Cornell Egyetem tanára , a Kommunikáció Intézet tagja , rámutat arra , hogy a tudománykommunikáció különböző szükségletekből merít . Egyéni szükséglet nyilvánul meg a tudománykommunikációba , amikor egy betegnek el kell döntenie , milyen gyógyszert vegyen be . A közegészségügyet érintő kérdésekben azonban a nemzeti szükséglet jelenik meg . Mindezek mellett a kutató szerint kulturális szükségletet elégítünk ki akkor , amikor pusztán magáról a tudományról „ szólunk” azért , hogy annak szépségét bemutassuk . A tudománykommunikáció egy interdiszciplináris rendszer , amely ötvözi a természettudományra és a társadalomtudományra vonatkozó szabályrendszereket . Egyszerre érvényesül benne a természettudományra jellemző szigorú szabályrendszer és a társadalomtudományra jellemző demokratikusság . Alapvetése a tudósok és laikusokként értékelt közönség ismeretei közötti különbség , amely vonatkozik egyrészt konkrétan a tudományos ismeretekre , másrészt egymásra . Fontos megjegyezni , hogy a tudósok is laikusok minden olyan területen , amely nem a szakterületük , ugyanakkor a laikus is értékelhető tudósnak olyan területen , amelynek szakértője . A tudománykommunikáció szűken értelmezett aktorai a tudósok , a tudománykommunikációs szakemberek , tudománymenedzserek , a média és a laikus közönség . Tág értelmezésben megjelenhet a politikai szféra , amennyiben tudománydiplomáciáról beszélünk . A tudománykommunikáció fogalma a magyar felsőoktatás területén sem ismeretlen.ben az Eötvös Loránd tudományegyetem Természettudományi Karán indult a " Tudománykommunikáció a természettudományban " elnevezésű mesterképzés . Bár a szakirányban megszűnt , az innen kikerülő hallgatók többsége múzeumoknál , kulturális intézeteknél helyezkedett el , mint kommunikációs munkatárs . A tudománykommunikáció kutatásának irányai A tudománykommunikáció kutatásának irányai rendkívül szerteágazóak . A terület kulcsfogalmai a PUS ( public understanding of science ) , azaz a tudomány társadalmi megítélése , a SL ( science literacy ) , amely a tudományos műveltséget jelenti és az SC ( science culture ) , azaz a tudományos kultúra . A tudományterület kutatásának korai szakaszában a publikus tudományfelfogás vizsgálata állt , illetve az egyes társadalmak , csoportok tudományról alkotott értelmezésének vizsgálata ma is meghatározó kutatási terület , amely összefügg a tudományos műveltség valamint a tudományos kultúra vizsgálatával . Ezek mellett megjelentek speciális kutatási területek , mint például a környezeti tudománykommunikáció , egészségügyi tudománykommunikáció vagy a tudománydiplomácia . Mára azt láthatjuk , hogy a tudománykommunikáció , rendkívül széles spektrumban kutatott terület . A legjelentősebb kutatások az Egyesült Államokban és Nagy-Britanniában folynak , ugyanakkor nem elhanyagolható például Új-Zélandon és ázsiai bizonyos térségében zajló kutatások sem . A tudománykommunikáció nem hagyományos színterei Science Café , Café Scientific , Tudományos Kávéház , TudásPresszó – számtalan névváltozatot sorolhatnánk . Mindegyik esemény lényege egy és ugyanaz : a tudományt és a tudományos világ szereplőit a kulturális élet szerves részévé tenni . A közönség olyan helyszínen találkozhat a tudománnyal , amelyben otthonosan mozog , amelynek ismeri a szabályait , ahová szívesen ellátogat , amely a mindennapjainak része : egy kávézóban . Gyakori vád a kutatókkal szemben , hogy elefántcsonttoronyba zárva , a társadalom felé nem elég nyitottan folytatják kutatásaikat . Ez a kezdeményezés éppen ezzel a sztereotípiával megy szembe . Megmutatja , hogy van közös nyelve kutatóknak és érdeklődőknek , és ebben egy olyan helyszín segíthet , ahol mindkét fél , a közönség és a meghívott kutató is egyenrangú félként lehet jelen . Emellett a kávézók , kávéházak atmoszférája , történetisége és társadalmi életben betöltött szerepe is hozzájárul e rendezvények hangulatához és kulturális töltetéhez . Források Horing Priest , S. ( szerk. ) . Encyclopedia of Science and Technology Communication . USA : Sage Publication , Inc Burns , T.W. & O’Connor , D.J . & Stocklmayer , S.M. Science Communication : A Contemporary Definition . Public Understanding of Science , Lewenstein, B.V . Science Communication : Deficits , Dialogues andDeniers ( előadás ) . Centro de Astrofisica Da Universidade do Porto . https://www.youtube.com/watch?v=k8yOrRQMmIo Doricsák , O. Tudománykommunikáció . A természet- és társadalomtudomány interdiszciplináris terület elméletének és gyakorlatának feltárása . Budapesti Corvinus Egyetem . Társadalomtudományi Kar . Magatartástudományi és Kommunikációelméleti Intézet . Kommunikáció és médiatudomány mesterszak . Center for Science Communication , University of Otago , Otago , New-Zealand http://www.sciencecommunication.info/ Egyed L. , Mécs A. , Neumann V. , Palugyai I. A tudománykommunikáció nem hagyományos színterei Kommunikáció Tudomány