Jaroslav Heyrovský
Jaroslav Heyrovský (Prága, 1890. december 20. – Prága, 1967. március 27.) cseh kémikus. 1959-ben kémiai Nobel-díjban részesült a polarográfia kidolgozásáért.

Tanulmányai
Jaroslav Heyrovský 1890. december 20-án született Prágában Leopold Heyrovský, a prágai cseh egyetem rómaijog-professzora és felesége, Clara Hanl ötödik gyermekeként. 1909-ben érettségizett, majd a cseh egyetemen matematikát, fizikát és kémiát tanult. Feltehetően Angliában tanult tanárai hatására 1910-től a University College London diákja lett, ahol a Nobel-díjas William Ramsaytől tanult fizikokémiát. 1913-ban megszerezte BSc diplomáját és elkezdte a doktori iskolát (témája az alumínium elektrokémiai tulajdonságai volt), de a következő év nyarán, míg vakáción otthon tartózkodott, kitört az első világháború.

Egy ideig a Károly Egyetem kémiai laboratóriumában dolgozott, majd 1915-ben behívták a hadseregbe és a háború végéig egy katonai kórház gyógyszerészeként és radiológusaként szolgált. Emellett folytatta kutatói munkáját is és 1918-ban megszerezte doktori címét.

Munkássága
A háború után Heyrovský az egyetemen dolgozott tovább az alumíniummal, 1920-ban befejezte docensi habilitációját és a Londoni Egyetemen is doktori fokozatot szerzett, 1924-ben pedig magántanári kinevezése mellett ő lett az újonnan létrehozott Fiziko-kémiai Intézet igazgatója. Négy évvel később a Károly Egyetem tényleges professzorává nevezték ki.

A polarográfia
Heyrovský 1922-ben dolgozta ki a polarográfiás módszert, amely a voltammetriának az a változata, ahol a munkaelektród egy higanycsepp-katód. A polarográfia lényege az, hogy egy ismeretlen iont tartalmazó oldatba két elektródot, egy változtatható potenciálú munkaelektródot és egy referenciaelektródot merítenek. A munkaelektród potenciálját változtatva az oldott ionra jellemző értéknél az elektrolizáló áram erőssége hirtelen felszökik, aminek mértéke egyenesen arányos az ion koncentrációjával. A módszer az oldott ionok gyors minőségi és mennyiségi analízisére volt alkalmas és néhány éven belül általánosan elterjedt.

1939-ben a németek megszállták Csehszlovákiát és a cseh tudományos intézmények élére németeket állítottak. A fiziko-kémiai tanszék vezetője Johann Böhm volt, akinek csak az apja volt német és nem szimpatizált a nácizmussal. Böhm támogatta Heyrovskýt és segítette kutatásait a háború alatt. Böhm a világháború után is Csehszlovákiában maradt és 1953-ban a Tudományos Akadémia tagjává választották.

1950-ben létrehozták a Központi Polarográfiás Intézetet, amelynek Heyrovský lett az igazgatója. Az intézetet később a tudományos akadémiához csatolták és 1964-ben átnevezték J. Heyrovský Polarográfiás Intézetté.

Díjai

Jaroslav Heyrovský a polarográfiás módszer kifejlesztéséért 1959-ben kémiai Nobel-díjat kapott. A drezdai, varsói, Aix-Marseille-i és a párizsi egyetemek díszdoktorukká választották. Számos tudományos akadémia tagja volt, közte 1955-től a Magyar Tudományos Akadémiáé is. 1965-ben beválasztották a Royal Society tagjai közé. 1951-ben első osztályú Állami Díjat, 1955-ben pedig Csehszlovák Köztársasági Érdemrendet kapott.

Családja
Heyrovský 1926-ban vette feleségül Marie Koranovát. Két gyermekük született, Jitka és Michael Heyrovský.

Jaroslav Heyrovský 1967. március 27-én halt meg Prágában, 76 éves korában.

Magyarul megjelent művei
Jaroslav Heyrovsky–Petr Zuman: Bevezetés a gyakorlati polarográfiába; ford. Molnár László; Akadémiai, Bp., 1955

Jegyzetek

Források
Jaroslav Heyrovsky – Biographical Nobelprize.org
Jaroslav Heyrovsky Notable Names Database
Jaroslav Heyrovský Encyclopaedia Britannica
Heyrovský, Jaroslav  Encyclopedia.com
Polarográfia Világlexikon

1890-ben született személyek
1967-ben elhunyt személyek
Nobel-díjas kémikusok
Cseh Nobel-díjasok
MTA-tagok
Jaroslav Heyrovský ( Prága , december – Prága , március ) cseh kémikus.ben kémiai Nobel-díjban részesült a polarográfia kidolgozásáért . Tanulmányai Jaroslav Heyrovský decemberán született Prágában Leopold Heyrovský , a prágai cseh egyetem rómaijog-professzora és felesége , Clara Hanl ötödik gyermekeként.ben érettségizett , majd a cseh egyetemen matematikát , fizikát és kémiát tanult . Feltehetően Angliában tanult tanárai hatásáratől a University College London diákja lett , ahol a Nobel-díjas William Ramsaytől tanult fizikokémiát.ban megszerezte BSc diplomáját és elkezdte a doktori iskolát ( témája az alumínium elektrokémiai tulajdonságai volt ) , de a következő év nyarán , míg vakáción otthon tartózkodott , kitört az első világháború . Egy ideig a Károly Egyetem kémiai laboratóriumában dolgozott , majdben behívták a hadseregbe és a háború végéig egy katonai kórház gyógyszerészeként és radiológusaként szolgált . Emellett folytatta kutatói munkáját is ésban megszerezte doktori címét . Munkássága A háború után Heyrovský az egyetemen dolgozott tovább az alumíniummal, ban befejezte docensi habilitációját és a Londoni Egyetemen is doktori fokozatot szerzett, ben pedig magántanári kinevezése mellett ő lett az újonnan létrehozott Fiziko-kémiai Intézet igazgatója . Négy évvel később a Károly Egyetem tényleges professzorává nevezték ki . A polarográfia Heyrovskýben dolgozta ki a polarográfiás módszert , amely a voltammetriának az a változata , ahol a munkaelektród egy higanycsepp-katód . A polarográfia lényege az , hogy egy ismeretlen iont tartalmazó oldatba két elektródot , egy változtatható potenciálú munkaelektródot és egy referenciaelektródot merítenek . A munkaelektród potenciálját változtatva az oldott ionra jellemző értéknél az elektrolizáló áram erőssége hirtelen felszökik , aminek mértéke egyenesen arányos az ion koncentrációjával . A módszer az oldott ionok gyors minőségi és mennyiségi analízisére volt alkalmas és néhány éven belül általánosan elterjedt . 1939-ben a németek megszállták Csehszlovákiát és a cseh tudományos intézmények élére németeket állítottak . A fiziko-kémiai tanszék vezetője Johann Böhm volt , akinek csak az apja volt német és nem szimpatizált a nácizmussal . Böhm támogatta Heyrovskýt és segítette kutatásait a háború alatt . Böhm a világháború után is Csehszlovákiában maradt ésban a Tudományos Akadémia tagjává választották . 1950-ben létrehozták a Központi Polarográfiás Intézetet , amelynek Heyrovský lett az igazgatója . Az intézetet később a tudományos akadémiához csatolták ésben átnevezték J. Heyrovský Polarográfiás Intézetté . Díjai Jaroslav Heyrovský a polarográfiás módszer kifejlesztéséértben kémiai Nobel-díjat kapott . A drezdai , varsói , Aix-Marseille-i és a párizsi egyetemek díszdoktorukká választották . Számos tudományos akadémia tagja volt , köztetől a Magyar Tudományos Akadémiáé is.ben beválasztották a Royal Society tagjai közé.ben első osztályú Állami Díjat, ben pedig Csehszlovák Köztársasági Érdemrendet kapott . Családja Heyrovskýban vette feleségül Marie Koranovát . Két gyermekük született , Jitka és Michael Heyrovský . Jaroslav Heyrovský márciusén halt meg Prágában,éves korában . Magyarul megjelent művei Jaroslav Heyrovsky–Petr Zuman : Bevezetés a gyakorlati polarográfiába ; ford . Molnár László ; Akadémiai , Bp. , Jegyzetek Források Jaroslav Heyrovsky – Biographical Nobelprize.org Jaroslav Heyrovsky Notable Names Database Jaroslav Heyrovský Encyclopaedia Britannica Heyrovský , Jaroslav Encyclopedia.com Polarográfia Világlexikon 1890-ben született személyek 1967-ben elhunyt személyek Nobel-díjas kémikusok Cseh Nobel-díjasok MTA-tagok