Nagyboldogasszony-plébániatemplom (Pilisvörösvár)
A Nagyboldogasszony-plébániatemplom a Pest vármegyei Pilisvörösvár legrégibb múltra visszatekintő, római katolikus temploma a város központjában.

Története

Építésének előzményei 

A török hódoltság után Vörösvár első német telepesei az 1690-es években érkeztek erre a tájra; a település római katolikus egyházközségének alapítási éve hivatalosan 1692. Az akkori falu első plébánosa az itt 1696 és 1702 között szolgált Bernhard Hörmann volt; ebben az időszakban épülhetett a legelső vörösvári templom is, Krapff nevű földesúr beruházásában, Fogarasy-Fetter Mihály forráskutatásai szerint 1698-ban.

A templom építése 

A korábbi kis fatemplom helyére 1703-ban épült a község első kőtemploma, ennek építőmestere Johannes Georgius Danckmayr helybéli kőműves pallér volt, felszentelését 1705-ben a helyi plébános végezte. A források nem egyértelműek arra vonatkozóan, hogy mi lehetett ennek a templomnak a neve, illetve védőszentje. A község gyors növekedése miatt már 1774-ben a templom bővítésén kezdtek gondolkodni, de erre csak az évszázad vége felé kerülhetett sor. A templomhajót 1797-ben bővítették ki a bejárat felé, és tornyot építettek fölé, majd 1802-ben szentéllyel, illetve új sekrestyével bővítették a templomot.

Az építmény a mai formáját 1932-1934 között nyerte el, ekkor került sor a tető és a torony megmagasítására, valamint utóbbinak bádoggal történő befedésére is; ugyancsak ebben az évben óraszerkezet is került a toronyba, és ekkor kapott a templomhajó boltíves mennyezetet is. A templom második világháború utáni teljes felújítása az 1954-es évben zajlott.

A templom berendezése 
A pilisvörösvári nagytemplom berendezésének legfontosabb eleme a siklósi sárga, ruskicai fehér és süttői vörös márványból készült főoltár, amely 1945-ig a budai királyi várban állt, és 1957-ben került Pilisvörösvárra, Marlok István apátplébános kezdeményezésére, az Esztergomi Egyházmegyei Főhatóság engedélyével.

Keresztelőkútját Rehákné Moór Anna színművész ajándékozta a vörösvári egyházközségnek 1828-ban.

Források 

 Fogarasy-Fetter Mihály: Pilisvörösvár története és néprajza. Pilisvörösvár Város Önkormányzata, 1998.

Pest megye műemlékei
Magyarország 18. századi építményei
Magyarország barokk vallási építményei
A Székesfehérvári egyházmegye templomai és kolostorai
Pilisvörösvár
Pest megye keresztény templomai, kolostorai
Az 1700-as években átadott építmények
A Nagyboldogasszony-plébániatemplom a Pest vármegyei Pilisvörösvár legrégibb múltra visszatekintő , római katolikus temploma a város központjában . Története Építésének előzményei A török hódoltság után Vörösvár első német telepesei azes években érkeztek erre a tájra ; a település római katolikus egyházközségének alapítási éve hivatalosan Az akkori falu első plébánosa az ittésközött szolgált Bernhard Hörmann volt ; ebben az időszakban épülhetett a legelső vörösvári templom is , Krapff nevű földesúr beruházásában , Fogarasy-Fetter Mihály forráskutatásai szerintban . A templom építése A korábbi kis fatemplom helyéreban épült a község első kőtemploma , ennek építőmestere Johannes Georgius Danckmayr helybéli kőműves pallér volt , felszentelésétben a helyi plébános végezte . A források nem egyértelműek arra vonatkozóan , hogy mi lehetett ennek a templomnak a neve , illetve védőszentje . A község gyors növekedése miatt márben a templom bővítésén kezdtek gondolkodni , de erre csak az évszázad vége felé kerülhetett sor . A templomhajótben bővítették ki a bejárat felé , és tornyot építettek fölé , majdben szentéllyel , illetve új sekrestyével bővítették a templomot . Az építmény a mai formájátközött nyerte el , ekkor került sor a tető és a torony megmagasítására , valamint utóbbinak bádoggal történő befedésére is ; ugyancsak ebben az évben óraszerkezet is került a toronyba , és ekkor kapott a templomhajó boltíves mennyezetet is . A templom második világháború utáni teljes felújítása azes évben zajlott . A templom berendezése A pilisvörösvári nagytemplom berendezésének legfontosabb eleme a siklósi sárga , ruskicai fehér és süttői vörös márványból készült főoltár , amelyig a budai királyi várban állt , ésben került Pilisvörösvárra , Marlok István apátplébános kezdeményezésére , az Esztergomi Egyházmegyei Főhatóság engedélyével . Keresztelőkútját Rehákné Moór Anna színművész ajándékozta a vörösvári egyházközségnekban . Források Fogarasy-Fetter Mihály : Pilisvörösvár története és néprajza . Pilisvörösvár Város Önkormányzata , Pest megye műemlékei Magyarország századi építményei Magyarország barokk vallási építményei A Székesfehérvári egyházmegye templomai és kolostorai Pilisvörösvár Pest megye keresztény templomai , kolostorai Azas években átadott építmények