Háromnyomásos gazdálkodás
A háromnyomásos gazdálkodás a termőföld hároméves termelési ciklusban való használata.

Leírása
A földművelés kezdeti időszakában a vad talajváltó (parlagoló, legelőváltó) rendszert alkalmazták, vagyis addig műveltek egy területet, amíg az ki nem merült, majd újat törtek fel helyette. Az egyre korlátozottabb földterület azonban idővel kikényszerítette a földek ésszerűbb kihasználását. 
A kezdeti időkben a kétnyomásos művelés terjedt el, melyben a földeket két részre, nyomásra osztották: az egyikbe gabonát vetettek, a másik ugaron maradt, itt legeltették az állatokat. Az ugar volt a tulajdonképpeni "nyomás", amely során az ugart a legelő állatok megtaposták, megnyomták – és természetesen trágyázták is. Az ugar nem műveletlen földet jelentett, azt többször is felszántották, előkészítették a következő évi vetésre.

A kétnyomásos gazdálkodást aztán idővel kiszorította a háromnyomásos földművelés, amelyben a földet három egyforma részre osztották fel. Az első részbe ősszel gabonát (búzát, rozsot), a másodikba tavasszal árpát, zabot vagy zöldséget (babot, borsót, lencsét) vetettek, a harmadik nyomást pedig ugaron hagyták, vagyis pihentették.
 
A vetéstervet évente változtatták, ezáltal megmaradt a talaj termőképessége.

Források
 Magyar Néprajzi Lexikon
 A középkor története 

Néprajz
Középkor
Növénytermesztés
A háromnyomásos gazdálkodás a termőföld hároméves termelési ciklusban való használata . Leírása A földművelés kezdeti időszakában a vad talajváltó ( parlagoló , legelőváltó ) rendszert alkalmazták , vagyis addig műveltek egy területet , amíg az ki nem merült , majd újat törtek fel helyette . Az egyre korlátozottabb földterület azonban idővel kikényszerítette a földek ésszerűbb kihasználását . A kezdeti időkben a kétnyomásos művelés terjedt el , melyben a földeket két részre , nyomásra osztották : az egyikbe gabonát vetettek , a másik ugaron maradt , itt legeltették az állatokat . Az ugar volt a tulajdonképpeni " nyomás " , amely során az ugart a legelő állatok megtaposták , megnyomták – és természetesen trágyázták is . Az ugar nem műveletlen földet jelentett , azt többször is felszántották , előkészítették a következő évi vetésre . A kétnyomásos gazdálkodást aztán idővel kiszorította a háromnyomásos földművelés , amelyben a földet három egyforma részre osztották fel . Az első részbe ősszel gabonát ( búzát , rozsot ) , a másodikba tavasszal árpát , zabot vagy zöldséget ( babot , borsót , lencsét ) vetettek , a harmadik nyomást pedig ugaron hagyták , vagyis pihentették . A vetéstervet évente változtatták , ezáltal megmaradt a talaj termőképessége . Források Magyar Néprajzi Lexikon A középkor története Néprajz Középkor Növénytermesztés