Hardy Gyula
Hardy Gyula (Újpest, 1928. április 20. – Budapest, 1988. október 22.) állami díjas magyar kémikus, vegyészmérnök, egyetemi tanár, a kémiai tudományok doktora, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja. Fő kutatási területe a polimerizáció kinetikai kutatása, valamint a polimerek fizikai kémiai tulajdonságvizsgálata volt. Közel három évtizeden át (1961–1988) állt a hazai műanyaggyártás tudományos háttérintézménye, az MTA Műanyagipari Kutatóintézete élén.

Életútja 
Újpesti munkáscsalád sarja volt. Középiskolai érettségijét 1946-ban tette le a Könyves Kálmán Gimnáziumban, majd a Budapesti Műszaki Egyetemen szerzett vegyészmérnöki oklevelet 1950-ben. Ezt követően Alekszej Alekszandrovics Wanscheidt professzor irányítása alatt aspirantúráját töltötte a Leningrádi Állami Műszaki Intézet műanyag-technológiai osztályán, amelyet 1953-ban sikeres védéssel zárt le, és a kémiai tudományok kandidátusa lett (doktori fokozatát 1954-ben honosították). 1954 januárjában hazatért, s ekkor rövid ideig az MTA Központi Kémiai Kutatóintézetének tudományos igazgatóhelyettese volt. 1954-től 1956-ig a Magyar Dolgozók Pártja központi vezetőségén dolgozott mint a műszaki és természettudományi alosztály vezetője. Az alosztály megszűnésekor, 1956 decemberében visszatért a Központi Kémiai Kutatóintézetbe, ahol tudományos osztályvezetővé nevezték ki.

1957 augusztusában az általa vezetett tudóscsoport kivált a Központi Kémiai Kutatóintézetből, és a Szerves Vegyipari és Műanyag-ipari Kutatóintézet – 1961 után az önállósodott MTA Műanyag-ipari Kutatóintézet – szervezeti része lett. Hardyt egyúttal az intézet igazgatóhelyettesévé, egyúttal a polimerkémiai részleg vezetőjévé nevezték ki, 1961 januárjától 1988 márciusáig pedig a Műanyag-ipari Kutatóintézet igazgatói tisztét látta el. Ezzel párhuzamosan oktatói pályája is kiteljesedett: 1954-től a Budapesti Műszaki Egyetemen tartott előadásokat, 1959-től 1980-ig pedig a műanyag- és gumiipari tanszéken folyó munkát irányította tanszékvezető egyetemi tanári címmel. 1961-ben a párizsi Sorbonne-on, 1976-ban a Massachusettsi Műszaki Egyetemen (MIT) is oktatott vendégprofesszorként. A kémiai tudományok doktora címet 1974-ben szerezte meg.

Felesége Hardyné Putirszkaja Galina radiokémikus, fia Hardy Mihály (1957) újságíró, lánya Hardy Júlia (1960) pszichiáter.

Munkássága 
Fő kutatási területe a gyökös polimerizáció mechanizmusa volt. Behatóan vizsgálta a folyamatban részt vevő monomerek és szerves adalékanyagok kémiai szerkezete és reakcióképessége közötti összefüggést, felismerte a láncreakciós folyamat néhány sajátosságát. Az 1960-as évek elején tudósi érdeklődése a gamma-sugárzással elindított, folyadék fázisú polimerizáció kutatása felé fordult. Később, a szilárd fázisú polimerizáció kutatása kapcsán jelentős eredményeket ért el a fázisszerkezet, illetve a kristályszerkezet és a polimerizáció kinetikája közötti összefüggések vizsgálatában, felismerte az eutektikum jelentőségét a (ko)polimerizáció folyamatában. Elsőként tett kísérletet a folyadékkristályos polimerek szerkezeti szempontú osztályozására, fizikai kémiai vizsgálatai alapján leírta a csak egy bizonyos csoportjukra jellemző aperiodikus hélixszerkezetet. Munkatársaival együtt sikeresen szintetizált több, ipari, mezőgazdasági és orvosi felhasználásra alkalmas polimert.

Társasági tagságai és elismerései 
1976-ban a Magyar Tudományos Akadémia levelező, 1985-ben rendes tagjává választották, emellett 1985-től haláláig az MTA VII. kémiai tudományok osztálya, 1973-tól haláláig pedig a műanyag-kémiai munkabizottság munkáját elnökölte. Tiszteleti tagja volt a Német Demokratikus Köztársaság Tudományos Akadémiájának.

A polimerek kémiája területén végzett kutatásaiért 1969-ben megkapta az Akadémiai Díj második fokozatát. 1988-ban Markó Lászlóval megosztva a polimerkémia, illetve a fémorganikus kémia területén elért eredményeikért Állami Díjat vehettek át. 1978-ban a Leningrádi Állami Műszaki Intézet díszdoktorává avatták.

Főbb művei 
  (szerzőtársakkal)
  
  
   (Varga Józseffel)

Források

További információk 
 
 

Magyar kémikusok
Magyar vegyészmérnökök
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
MTA-tagok
Állami díjasok
Akadémiai díjasok
1928-ban született személyek
1988-ban elhunyt személyek
Hardy Gyula ( Újpest , április – Budapest , október ) állami díjas magyar kémikus , vegyészmérnök , egyetemi tanár , a kémiai tudományok doktora , a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja . Fő kutatási területe a polimerizáció kinetikai kutatása , valamint a polimerek fizikai kémiai tulajdonságvizsgálata volt . Közel három évtizeden át1988 ) állt a hazai műanyaggyártás tudományos háttérintézménye , az MTA Műanyagipari Kutatóintézete élén . Életútja Újpesti munkáscsalád sarja volt . Középiskolai érettségijétban tette le a Könyves Kálmán Gimnáziumban , majd a Budapesti Műszaki Egyetemen szerzett vegyészmérnöki okleveletben . Ezt követően Alekszej Alekszandrovics Wanscheidt professzor irányítása alatt aspirantúráját töltötte a Leningrádi Állami Műszaki Intézet műanyag-technológiai osztályán , amelyetban sikeres védéssel zárt le , és a kémiai tudományok kandidátusa lett ( doktori fokozatátben honosították) .januárjában hazatért , s ekkor rövid ideig az MTA Központi Kémiai Kutatóintézetének tudományos igazgatóhelyettese volt.tőlig a Magyar Dolgozók Pártja központi vezetőségén dolgozott mint a műszaki és természettudományi alosztály vezetője . Az alosztály megszűnésekor, decemberében visszatért a Központi Kémiai Kutatóintézetbe , ahol tudományos osztályvezetővé nevezték ki . 1957 augusztusában az általa vezetett tudóscsoport kivált a Központi Kémiai Kutatóintézetből , és a Szerves Vegyipari és Műanyag-ipari Kutatóintézet –után az önállósodott MTA Műanyag-ipari Kutatóintézet – szervezeti része lett . Hardyt egyúttal az intézet igazgatóhelyettesévé , egyúttal a polimerkémiai részleg vezetőjévé nevezték ki,januárjátólmárciusáig pedig a Műanyag-ipari Kutatóintézet igazgatói tisztét látta el . Ezzel párhuzamosan oktatói pályája is kiteljesedett: től a Budapesti Műszaki Egyetemen tartott előadásokat, tőlig pedig a műanyag- és gumiipari tanszéken folyó munkát irányította tanszékvezető egyetemi tanári címmel.ben a párizsi Sorbonne-on, ban a Massachusettsi Műszaki Egyetemen ( MIT ) is oktatott vendégprofesszorként . A kémiai tudományok doktora címetben szerezte meg . Felesége Hardyné Putirszkaja Galina radiokémikus , fia Hardy Mihályújságíró , lánya Hardy Júliapszichiáter . Munkássága Fő kutatási területe a gyökös polimerizáció mechanizmusa volt . Behatóan vizsgálta a folyamatban részt vevő monomerek és szerves adalékanyagok kémiai szerkezete és reakcióképessége közötti összefüggést , felismerte a láncreakciós folyamat néhány sajátosságát . Azas évek elején tudósi érdeklődése a gamma-sugárzással elindított , folyadék fázisú polimerizáció kutatása felé fordult . Később , a szilárd fázisú polimerizáció kutatása kapcsán jelentős eredményeket ért el a fázisszerkezet , illetve a kristályszerkezet és a polimerizáció kinetikája közötti összefüggések vizsgálatában , felismerte az eutektikum jelentőségét a ( ko) polimerizáció folyamatában . Elsőként tett kísérletet a folyadékkristályos polimerek szerkezeti szempontú osztályozására , fizikai kémiai vizsgálatai alapján leírta a csak egy bizonyos csoportjukra jellemző aperiodikus hélixszerkezetet . Munkatársaival együtt sikeresen szintetizált több , ipari , mezőgazdasági és orvosi felhasználásra alkalmas polimert . Társasági tagságai és elismerései 1976-ban a Magyar Tudományos Akadémia levelező, ben rendes tagjává választották , emelletttől haláláig az MTA VII. kémiai tudományok osztálya, tól haláláig pedig a műanyag-kémiai munkabizottság munkáját elnökölte . Tiszteleti tagja volt a Német Demokratikus Köztársaság Tudományos Akadémiájának . A polimerek kémiája területén végzett kutatásaiértben megkapta az Akadémiai Díj második fokozatát.ban Markó Lászlóval megosztva a polimerkémia , illetve a fémorganikus kémia területén elért eredményeikért Állami Díjat vehettek át.ban a Leningrádi Állami Műszaki Intézet díszdoktorává avatták . Főbb művei ( szerzőtársakkal ) ( Varga Józseffel ) Források További információk Magyar kémikusok Magyar vegyészmérnökök Magyar egyetemi , főiskolai oktatók MTA-tagok Állami díjasok Akadémiai díjasok 1928-ban született személyek 1988-ban elhunyt személyek