Vezéry Ödön
Vezéry Ödön, Leitner (Nagybánya, 1841. május 3. – Szolnok, 1937. január 27.) színész, színigazgató, szakíró, fordító, szerkesztő, Szolnok vármegye főjegyzője.

Pályafutása

Leitner Ignác és Stand Ilona fia. 1863-ban Óbudán lépett fel először Keszy József társulatában, ahová 1863. április 23-án szerződött segédszerelmesi szerepkörre. Ezután Hetényi Józsefhez került, majd Bényei Istvánnál játszott Pécsett. Hamarosan a vidék kedvelt társalgási, hős, szerelmes, intrikus, jellemszínészéve lépett elő. 1866-ban a debreceni színháznál pályatársa volt Petőfi Zoltán, Aradon Tóth Ede pályáját igazgatta, majd Miskolcon Pázmán Mihály társulatánál kötött ismeretséget Dérynével. Ugyanitt találkozott Brachvogellel, akinek egyik darabját is lefordította. 

1868-tól rendezéssel is foglalkozott. 1874-ben az István-téri színház igazgatója lett Solymossy Elek utódjaként. Paulay Ede a Nemzeti Színházhoz akarta szerződtetni, azonban Vezéry anyagi okok miatt visszautasította a meghívást. 1875-ben kapott színigazgatói engedélyt, 1876-ben Sopronban lett színigazgató. Végül 1881-ben elhagyta a pályát. Ezután főispán titkár volt Szolnokon, majd a vármegye szolgálatába lépett. 1889-ben alapította a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Lapokat, amelynek 1890 és 1913 között szerkesztője volt. 

Első neje Popovics Mari színésznő volt, akivel Debrecenben ismerkedett meg. Miután megözvegyült, 1899. augusztus 10-én Szolnokon házasságot kötött a nála 31 évvel fiatalabb Weiglein Ilona Natália Elvira művésznővel. Személyesen ismerte még gyermekkorából Petőfi Sándort, Bem Józsefet és 1868 decemberében az ő pártfogására szerződtették Petőfi Zoltánt Debrecenben.

Fordított színművei

Kassai előadatásuk dátumával:

 A szerzetesek, vagy szerelmi kaland egy apáczazárdában, legújabb franczia vígjáték. 3 felv., írta Tonelli (először 1868. okt. 19.)
 A fehérruhás nő, dráma 5 szakaszban. Wilkie Collins regénye után írta Birchpfeiffer Sarolta (1873. márc. 17.)
 A gyermekorvos és szerelem gyermeke, dráma 5 felv. Alexandre Dumas után (1873. szeptember 15.)
 Egy szó a birodalmi tanácshoz, korszerű dráma. színmű 4 felv. Írta O. F. Berg, a Kikeriki szerk. (1874. márc. 17.)
 Claude felesége, színmű 3 felv. (1874. április 9.).

Fontosabb szerepei

 Hamlet (Shakespeare)
 Moor Ferenc (Schiller: Haramiák)
 Posa márki (Schiller: Don Carlos)
 Biberach (Katona József: Bánk bán)

Működési adatai

 1864: Hetényi József
 1865–66: Győr
 1866–68: Debrecen
 1868–69: Miskolc
 1869–70: Szeged
 1870–71: Szabadka
 1871–72: Debrecen, Nagyvárad
 1872–73: Arad
 1873–74: Kassa
 1874: István-tér
 1874–75: Székesfehérvár

Igazgatóként

 1876: Sopron, Keszthely, Szombathely
 1878: Karcag, Kisújszállás, Mezőtúr

Jegyzetek

Források

 Magyar színházművészeti lexikon
 Magyar színművészeti lexikon IV. kötet 430. old.
  (Vezéri Ödön)

További információk
 Színészeti lexikon. Szerk. Németh Antal. Budapest, Győző Andor, 1930
 Szolnoki fejek. (Magyar társadalmi lexikon III.) Szerk. Hirn László, Zsadányi Oszkár. Szolnok, 1928. Wachs Nyomdai Műintézet

Magyar színészek
Színigazgatók
Nagybányaiak
1841-ben született személyek
1937-ben elhunyt személyek
Családi nevüket magyarosított személyek
Református magyarok
Magyar műfordítók
Magyar szakírók
Vezéry Ödön , Leitner ( Nagybánya , május – Szolnok , január ) színész , színigazgató , szakíró , fordító , szerkesztő , Szolnok vármegye főjegyzője . Pályafutása Leitner Ignác és Stand Ilona fia.ban Óbudán lépett fel először Keszy József társulatában , ahová áprilisán szerződött segédszerelmesi szerepkörre . Ezután Hetényi Józsefhez került , majd Bényei Istvánnál játszott Pécsett . Hamarosan a vidék kedvelt társalgási , hős , szerelmes , intrikus , jellemszínészéve lépett elő.ban a debreceni színháznál pályatársa volt Petőfi Zoltán , Aradon Tóth Ede pályáját igazgatta , majd Miskolcon Pázmán Mihály társulatánál kötött ismeretséget Dérynével . Ugyanitt találkozott Brachvogellel , akinek egyik darabját is lefordította . 1868-tól rendezéssel is foglalkozott.ben az István-téri színház igazgatója lett Solymossy Elek utódjaként . Paulay Ede a Nemzeti Színházhoz akarta szerződtetni , azonban Vezéry anyagi okok miatt visszautasította a meghívást.ben kapott színigazgatói engedélyt,ben Sopronban lett színigazgató . Végülben elhagyta a pályát . Ezután főispán titkár volt Szolnokon , majd a vármegye szolgálatába lépett.ben alapította a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Lapokat , amelynekésközött szerkesztője volt . Első neje Popovics Mari színésznő volt , akivel Debrecenben ismerkedett meg . Miután megözvegyült , augusztusén Szolnokon házasságot kötött a nálaévvel fiatalabb Weiglein Ilona Natália Elvira művésznővel . Személyesen ismerte még gyermekkorából Petőfi Sándort , Bem Józsefet ésdecemberében az ő pártfogására szerződtették Petőfi Zoltánt Debrecenben . Fordított színművei Kassai előadatásuk dátumával : A szerzetesek , vagy szerelmi kaland egy apáczazárdában , legújabb franczia vígjáték. felv . , írta Tonelli ( először okt . ) A fehérruhás nő , drámaszakaszban . Wilkie Collins regénye után írta Birchpfeiffer Sarolta márc . ) A gyermekorvos és szerelem gyermeke , drámafelv . Alexandre Dumas után szeptember ) Egy szó a birodalmi tanácshoz , korszerű dráma. színműfelv . Írta O. F. Berg , a Kikeriki szerk. márc . ) Claude felesége , színműfelv. április ) . Fontosabb szerepei Hamlet ( Shakespeare ) Moor Ferenc ( Schiller : Haramiák ) Posa márki ( Schiller : Don Carlos ) Biberach ( Katona József: Bánk bán ) Működési adatai Hetényi József 66 : Győr 68 : Debrecen 69 : Miskolc 70 : Szeged 71 : Szabadka 72 : Debrecen , Nagyvárad 73 : Arad 74 : Kassa István-tér 75 : Székesfehérvár Igazgatóként Sopron , Keszthely , Szombathely Karcag , Kisújszállás , Mezőtúr Jegyzetek Források Magyar színházművészeti lexikon Magyar színművészeti lexikon IV. kötet old . ( Vezéri Ödön ) További információk Színészeti lexikon . Szerk . Németh Antal . Budapest , Győző Andor , Szolnoki fejek . ( Magyar társadalmi lexikon III. ) Szerk . Hirn László , Zsadányi Oszkár . Szolnok , Wachs Nyomdai Műintézet Magyar színészek Színigazgatók Nagybányaiak 1841-ben született személyek 1937-ben elhunyt személyek Családi nevüket magyarosított személyek Református magyarok Magyar műfordítók Magyar szakírók