Podlug (Benkovac)
Podlug falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Benkovachoz tartozik.

Fekvése
Zárától légvonalban 32, közúton 44 km-re délkeletre, községközpontjától légvonalban 3, közúton 5 km-re délre Dalmácia északi részén, Ravni kotar síkságán, a Zágráb-Split autópálya mellett, a benkovaci kijárat közelében fekszik.

Története
A 14. században a Jamometek voltak ennek a területnek a birtokosai. A Jamometek vagy Jamometićek egyike volt annak a tizenkét horvát nemzetségnek, amelyek 1102-ben Biogradban részt vettek Kálmán magyar király horvát királlyá koronázásán és hűségükért a királytól birtokadományokban részesültek. A nemzetség 1481 körül Zára környékén tűnik el a történeti forrásokból. A falu középkorban „Podlužje”, „Podluxie” alakban szerepel a történeti forrásokban. Területe a 15. századtól velencei uralom alá került. 1527-ben a környező településekkel együtt elfoglalta a török. A török uralom 1683-ig tartott, amikor hosszú felszabadító harcok után a megszállókat elűzték. Ezzel párhuzamosan új népesség költözött be az üresen hagyott területre, melynek egy része katolikus horvát, más része pravoszláv (tulajdonképpen szerb) volt, akiket a korabeli velencei források vlachoknak, illetve morlakoknak neveznek. Ekkor építették fel a Szentlélek tiszteletére szentelt katolikus templomát. 1797-ig a Velencei Köztársaság része volt. Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg. 1806-ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 172, 1910-ben 274 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején 1941-ben a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került. Az 1943. szeptemberi olasz kapituláció után visszatért Horvátországhoz, majd újra Jugoszlávia része lett. 1991-ben lakosságának 83 százaléka horvát, 17 százaléka szerb nemzetiségű volt. 1991 szeptemberében szerb lakói csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz és a település szerb megszállás alá került. Római katolikus templomát a szerbek lerombolták. 1995 augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a horvát hadsereg. Szerb lakossága elmenekült és azóta is csak nagyon kevesen tértek vissza. A településnek 2011-ben 177 lakosa volt, akik főként mezőgazdasággal és állattartással foglalkoztak.

Lakosság

Nevezetességei
A Szentlélek tiszteletére szentelt temploma a török kiűzése után épült. 1991-ben a délszláv háború során a szerbek lerombolták. A háború után újjáépítették és 2001-ben szentelték újra. Hívei a perušići Nagyboldogasszony plébániához tartoznak.

Jegyzetek

Források
 Benkovački kraj kroz vjekove Benkovac, 1987. YU

További információk
 Benkovac község hivatalos oldala 
 Benkovac turisztikai egyesületének honlapja 
 A zárai érsekség honlapja 

Zára megye települései
Podlug falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Benkovachoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalban közútonkm-re délkeletre , községközpontjától légvonalban közútonkm-re délre Dalmácia északi részén , Ravni kotar síkságán , a Zágráb-Split autópálya mellett , a benkovaci kijárat közelében fekszik . Története A században a Jamometek voltak ennek a területnek a birtokosai . A Jamometek vagy Jamometićek egyike volt annak a tizenkét horvát nemzetségnek , amelyekben Biogradban részt vettek Kálmán magyar király horvát királlyá koronázásán és hűségükért a királytól birtokadományokban részesültek . A nemzetségkörül Zára környékén tűnik el a történeti forrásokból . A falu középkorban „ Podlužje” , „ Podluxie” alakban szerepel a történeti forrásokban . Területe a századtól velencei uralom alá került.ben a környező településekkel együtt elfoglalta a török . A török uralomig tartott , amikor hosszú felszabadító harcok után a megszállókat elűzték . Ezzel párhuzamosan új népesség költözött be az üresen hagyott területre , melynek egy része katolikus horvát , más része pravoszláv ( tulajdonképpen szerb ) volt , akiket a korabeli velencei források vlachoknak , illetve morlakoknak neveznek . Ekkor építették fel a Szentlélek tiszteletére szentelt katolikus templomát.ig a Velencei Köztársaság része volt . Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg.ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idejénben a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került . Az szeptemberi olasz kapituláció után visszatért Horvátországhoz , majd újra Jugoszlávia része lett.ben lakosságánakszázaléka horvát, százaléka szerb nemzetiségű volt.szeptember ében szerb lakói csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz és a település szerb megszállás alá került . Római katolikus templomát a szerbek lerombolták.augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a horvát hadsereg . Szerb lakossága elmenekült és azóta is csak nagyon kevesen tértek vissza . A településnekbenlakosa volt , akik főként mezőgazdasággal és állattartással foglalkoztak . Lakosság Nevezetességei A Szentlélek tiszteletére szentelt temploma a török kiűzése után épült.ben a délszláv háború során a szerbek lerombolták . A háború után újjáépítették ésben szentelték újra . Hívei a perušići Nagyboldogasszony plébániához tartoznak . Jegyzetek Források Benkovački kraj kroz vjekove Benkovac , YU További információk Benkovac község hivatalos oldala Benkovac turisztikai egyesületének honlapja A zárai érsekség honlapja Zára megye települései