Buddhizmus Tajvanban
Tajvanban a buddhizmus a legfőbb vallás. A tajvani emberek a mahájána buddhista irányzatot, a konfucianizmus és a taoizmus helyi gyakorlatait követik leginkább. Ezen belül egy kis csoport a kínai buddhista tanításokat és egyházi szervezetet támogatja, ám nem feltétlenül tartják be az egyéb ázsiai hagyományokban szokásos önmegtartóztató gyakorlatokat. A lakosság mintegy 90%-a vallja magát buddhistának. A buddhizmus egyik helyi sajátossága a vegetarianizmus.

A tajvani kormányzás különbséget tesz taoizmus és buddhizmus között és a jelentései szerint a követők létszáma közel azonos (2005-ben a 23 milliós lakosságból 8 millió buddhistát és 7,6 millió taoistát számoltak). A magukat taoistának valló tajvaniak valójában a buddhizmusra épülő kínai hagyományos vallás szinkretikus gyakorlatait követik. A magukat buddhistának vallók helyi vallásokat is követhetnek, amelyekben szintén hódolnak olyan buddhista alakok előtt, mint Kuanjin vagy Maitréja és szintén vegetáriánus étrendet tartanak.

Négy helyi buddhista tanítót a tajvani buddhista „négy mennyei király” személyéhez kapcsolnak. A hozzájuk kapcsolódó intézmények jelentősek az országon belül. Ezek a következők:

Észak (Csin-san körzet, Tajpej): Seng-jen mester (聖嚴, d. 2009) - Dharma Dob-hegy (法鼓山)
Dél (Tasu körzet, Kaohsziung): Hszing Jün mester (星雲) - Fo Kuang San (佛光山)
Kelet (Hualien): Cseng Jen mester (證嚴) - Cu Csi alapítvány (慈濟基金會)
Nyugat (Nantou): Vej Csue mester (惟覺) - Csung Taj San (中台山)

Közülük többre is hatással volt az ún. humanista buddhizmus (人間佛教), amely Jin Sun (印順) személyéhez kapcsolódó teológiai megközelítés, amely a tajvani buddhizmus egyik sajátossága. Ma már világszerte vannak követőik és oktatási központjaik és a történelmi relációt megfordítva az újkorban a tajvani buddhisták játszottak fontos szerepet a buddhizmus felélesztésében Kínában.

A humanista buddhizmus közvetlenebb kapcsolatot igyekszik teremteni a buddhista közösségek és a társadalom egésze között. Másik elnevezése a társadalmilag elkötelezett buddhizmus, amely olyan módon próbál elérni fejlődést a társadalomban, hogy részt vesz például a környezetvédelmi és különböző emberi és állati jogokkal foglalkozó csoportok mozgalmaiban. A tajvani buddhista intézmények többsége nagy hangsúlyt fektet erre a megközelítésre.

A mai buddhista intézmények társadalmi célú feladatokban vesznek részt, például oktatási intézményekben és kórházakban segítenek, illetve katasztrófák esetén sietnek a károsultak szenvedésien enyhíteni. Ez a megközelítés az új generációk teljes támogatását élvezi.

Bizonyos intézmények között előfordultak viták azzal kapcsolatban, hogy a buddhizmusnak milyen szerepet kell betöltenie a politikában. Általánosságban a buddhista intézmények nem támogatják, hogy tagjaik részt vegyenek a politikában. Például a Fo Kuang San buddhista iskola bátran támogatja az olyan értékeket, mint egyenlőség, szabadság és észszerűség, azonban ez még nem feltétlenül sodorja őket a politika területére. A legnépszerűbb buddhista intézmények tagjai a középosztályhoz tartoznak. Ez a társadalmi réteg a gazdasági sikerek jelentős haszonélvezőjének számít, amely által az ide tartozó polgároknak több a szabadidejük és szívesebben vesznek részt társadalmi érdekű tevékenységekben, amelyről úgy vélik, hogy értelmet ad az életüknek.

A buddhista iskolák hozzájárulnak a kulturális eseményekhez is és különféle művészeti képzéseket tartanak - például kalligráfia vagy tánc. Nem csak a buddhista intézmények támogatják közvetlenül a társadalmat, de úgy tűnik, hogy a kultúrába fektetett hangsúly által beszivárognak az emberek mindennapi életébe. Ezáltal közelebb kerülnek az emberek a buddhista tanításokhoz és lecsökken a szakadék a szerzetesek és az apácák, valamint a világi emberek között. Ez hozzájárul az emberek közösségbe vetett hitébe és erősíti az önazonosság érzetét.

Története

Korai évek

A buddhizmus a Holland Formosa (holland gyarmati uralom) idején érkezett először Tajvan szigetére a kínai Fucsien és Kuangtung tartományokból. Az 1624 és 1663 közötti gyarmati korszakban nem támogatta a kormányzás a buddhizmust és a bálványimádatot korbácsolással és száműzetéssel bűntette a holland törvény. 1662-ben Kuo Hszing-je, a kínai a Ming-dinasztia egyik hadvezére visszafoglalta Tajvant a hollandoktól. Fia Cseng Csing alapította a sziget első buddhista templomát. Ebben az időben a buddhizmust még nem gyakorolták széles körben és a buddhista szerzetesek szerepe csupán a temetésekkel és megemlékezésekkel kapcsolatos eseményekre korlátozódott.

1683-ban a Csing-dinasztia foglalta el Tajvant és nagy számban érkeztek szerzetesek Fucsienből és Kuangtungból, hogy főleg Kannon bodhiszattvának építsenek templomokat. Tajvanon buddhista egyházról a 19. századig azonban még nem beszélhetünk.

Japán kor
Amikor Tajvan a Japán Birodalom részét képezte (1895–1945), több japán buddhista iskola érkezett Tajvanba, hogy saját buddhista tanításait hirdesse. Ezek közé tartozott a kegon (華厳宗), a tendai (天台宗), a singon (真言宗), a rinzai (臨済宗), a szótó (曹洞宗), a dzsódo (浄土宗), a dzsódo sin (浄土真宗) és a nicsiren (日蓮宗) buddhizmus. Közben a tajvani buddhista templomok többsége elkötelezte magát a három központi templom valamelyike mellett - az északi (Jueh-mej-hegy, 月眉山), a középső (Fa-jun templom, 法雲寺) vagy a déli (Kaj-jüan templom, 開元寺).

Japán gyarmatként Tajvan erős japán buddhista hatás alá került. Több templom kényszer mellett állt be a japán hagyományvonalak követőjének, amelyek közül többről nem lehetett tudni, hogy mi a státusza. A kínai népvallást a japán uralommal szembeni ellenállásnak tekintették. Megkísérelték bevezetni, hogy a szerzetesek is házasodhassanak (ahogy Japánban), azonban ez a törekvés kudarcot vallott. A cölibátus betartása és a vegetarianizmus is a japánellenes tüntetés részévé vált.

Második világháború
Miután Japán elveszítette a második világháborút, Tajvan a Csang Kaj-sek vezette Kínai Köztársaság uralma alá került, amely ellentétes politikai nyomáshoz vezetett. 1949-ben több kínai szerzetes menekült Tajvan szigetére a Csang haderőkkel együtt, akiket kedvező eljárásban részesített az új kormányzat. Ebben a korban a buddhista intézmények a kormány által irányított kínai buddhista szövetség irányítása alá kerültek (kínai: 中國佛教會). A szövetség hatalma az 1960-as években legyengült, amikortól megengedték a független buddhista szervezetek létrehozását.

20. század vége

Az egyik legelső magán buddhista központ hálózatot Hszing Jün hozta létre, aki először az 1950-es években vált népszerűvé egy új rádióműsorral végül 1967-ben alapította meg a Fo Kuang San mozgalmat. Egy másik kiemelkedő fontosságú személy, Cseng Jen apáca volt, aki Jin Sun tanítványaként megalapította a Cu Cse alapítványt (慈濟), amely ma Tajvan legfontosabb jótékonysági szervezete. Alakja hatalmas mértékben járult hozzá a tajvani szangháról (buddhista közösség) kialakult képhez. Kórházakat működtet és szervezete világszerte nyújt segítséget katasztrófák áldozatainak. Az 1999-es földrengésre adott határozott és gyors fellépése nagy elismerést hozott Cu Cse számára, ellentétben a tajvani kormánnyal, amelyet sok kritika ért a tétlensége miatt.

Az 1980-as években a buddhista vezetők nyomást gyakoroltak a tajvani oktatásügyi minisztériumra, hogy módosítsanak bizonyos jogszabályokon annak érdekében, hogy létrejöhessen egy buddhista egyetem. Ennek az lett az eredménye, hogy az 1990-es években, a „tajvani csodaként” is emlegetett gazdasági fellendüléssel összhangban egy tucat felsőfokú buddhista oktatási intézmény létesült az országban, amelyek különböző buddhista vezetőket követtek. Ezek közé tartozott a Cu Cse Egyetem, a Hszüan-Csuang Egyetem, a Huafan Egyetem, a Fo Kuang Egyetem, a Nanhua Egyetem és a Dharma Dob Buddhista Főiskola. Az oktatási minisztérium szabályzata tiltja az elismert főiskolák és egyetemek számára, hogy azok megköveteljék a vallásos hitet vagy gyakorlatot, emiatt ezek az intézmények nem sokban különböznek a többi intézményektől.

A vadzsrajána iskolák fejlődése
Az elmúlt évtizedekben egyre népszerűbbé vált Tajvanban a vadzsrajána buddhizmus, ugyanis a tibeti buddhizmus négy legismertebb iskoláinak (kagyü, nyingma, szakja és gelug) fontos lámái látogattak el a szigetre, köztük a 14. dalai láma, aki 1997-ben, 2001-ben és 2009-ben járt az országban.

Kapcsolódó szócikkek
Buddhizmus Kelet-Ázsiában
Buddhizmus Délkelet-Ázsiában

Jegyzetek

Források
Chandler, Stuart. Establishing a Pure Land on Earth: The Foguang Buddhist Perspective on Modernization and Globalization. University of Hawaii Press, 2004.
Government Information Office (Taiwan), Republic of China Yearbook, 2002.
Hsing, Lawrence Fu-Ch'uan. Taiwanese Buddhism & Buddhist Temples/ Pacific Cultural Foundation: Taipei, 1983.
(article 2002.

Laliberte, Andre. "The Politics of Buddhist Organizations in Taiwan: 1989-2003" RoutledgeCurzon, 2004.
Madsen, Richard. Democracy's Dharma: Religious Renaissance and Political Development in Taiwan. University of California Press, 2007.
David Schak and Hsin-Huang Michael Hsiao, « Taiwan’s Socially Engaged Buddhist Groups », China perspectives [Online], 59 | May - June 2005, Online since 1 June 2008, connection on 2 September 2012. URL : http://chinaperspectives.revues.org/2803
Buddhism in world cultures [electronic resource]: comparative perspectives / edited by Stephen C. Berkwitz (Santa Barbara : ABC-CLIO, c2006) https://books.google.com.au/books?id=CRCD96RNxfwC&printsec=frontcover#v=onepage&q=Taiwan&f=false
A Macroscopic Study of Taiwanese Buddhist History

További információk
 台灣佛教世代交替 Tajvani buddhista mesterek hagyományvonala
 Dharma Dob-hegy kolostor
 Adherents.com 

Buddhizmus Tajvanban
Kína vallási élete
Buddhizmus Ázsiában
Tajvani kultúra
Tajvanban a buddhizmus a legfőbb vallás . A tajvani emberek a mahájána buddhista irányzatot , a konfucianizmus és a taoizmus helyi gyakorlatait követik leginkább . Ezen belül egy kis csoport a kínai buddhista tanításokat és egyházi szervezetet támogatja , ám nem feltétlenül tartják be az egyéb ázsiai hagyományokban szokásos önmegtartóztató gyakorlatokat . A lakosság mintegy-a vallja magát buddhistának . A buddhizmus egyik helyi sajátossága a vegetarianizmus . A tajvani kormányzás különbséget tesz taoizmus és buddhizmus között és a jelentései szerint a követők létszáma közel azonosben amilliós lakosságbólmillió buddhistát és6 millió taoistát számoltak ) . A magukat taoistának valló tajvaniak valójában a buddhizmusra épülő kínai hagyományos vallás szinkretikus gyakorlatait követik . A magukat buddhistának vallók helyi vallásokat is követhetnek , amelyekben szintén hódolnak olyan buddhista alakok előtt , mint Kuanjin vagy Maitréja és szintén vegetáriánus étrendet tartanak . Négy helyi buddhista tanítót a tajvani buddhista „ négy mennyei király” személyéhez kapcsolnak . A hozzájuk kapcsolódó intézmények jelentősek az országon belül . Ezek a következők : Észak ( Csin-san körzet , Tajpej ) : Seng-jen mester ( 聖嚴 , d.- Dharma Dob-hegy ( 法鼓山 ) Dél ( Tasu körzet , Kaohsziung ) : Hszing Jün mester ( 星雲 ) - Fo Kuang San ( 佛光山 ) Kelet ( Hualien ) : Cseng Jen mester ( 證嚴 ) - Cu Csi alapítvány ( 慈濟基金會 ) Nyugat ( Nantou ) : Vej Csue mester ( 惟覺 ) - Csung Taj San ( 中台山 ) Közülük többre is hatással volt az ún . humanista buddhizmus ( 人間佛教 ) , amely Jin Sun ( 印順 ) személyéhez kapcsolódó teológiai megközelítés , amely a tajvani buddhizmus egyik sajátossága . Ma már világszerte vannak követőik és oktatási központjaik és a történelmi relációt megfordítva az újkorban a tajvani buddhisták játszottak fontos szerepet a buddhizmus felélesztésében Kínában . A humanista buddhizmus közvetlenebb kapcsolatot igyekszik teremteni a buddhista közösségek és a társadalom egésze között . Másik elnevezése a társadalmilag elkötelezett buddhizmus , amely olyan módon próbál elérni fejlődést a társadalomban , hogy részt vesz például a környezetvédelmi és különböző emberi és állati jogokkal foglalkozó csoportok mozgalmaiban . A tajvani buddhista intézmények többsége nagy hangsúlyt fektet erre a megközelítésre . A mai buddhista intézmények társadalmi célú feladatokban vesznek részt , például oktatási intézményekben és kórházakban segítenek , illetve katasztrófák esetén sietnek a károsultak szenvedésien enyhíteni . Ez a megközelítés az új generációk teljes támogatását élvezi . Bizonyos intézmények között előfordultak viták azzal kapcsolatban , hogy a buddhizmusnak milyen szerepet kell betöltenie a politikában . Általánosságban a buddhista intézmények nem támogatják , hogy tagjaik részt vegyenek a politikában . Például a Fo Kuang San buddhista iskola bátran támogatja az olyan értékeket , mint egyenlőség , szabadság és észszerűség , azonban ez még nem feltétlenül sodorja őket a politika területére . A legnépszerűbb buddhista intézmények tagjai a középosztályhoz tartoznak . Ez a társadalmi réteg a gazdasági sikerek jelentős haszonélvezőjének számít , amely által az ide tartozó polgároknak több a szabadidejük és szívesebben vesznek részt társadalmi érdekű tevékenységekben , amelyről úgy vélik , hogy értelmet ad az életüknek . A buddhista iskolák hozzájárulnak a kulturális eseményekhez is és különféle művészeti képzéseket tartanak - például kalligráfia vagy tánc . Nem csak a buddhista intézmények támogatják közvetlenül a társadalmat , de úgy tűnik , hogy a kultúrába fektetett hangsúly által beszivárognak az emberek mindennapi életébe . Ezáltal közelebb kerülnek az emberek a buddhista tanításokhoz és lecsökken a szakadék a szerzetesek és az apácák , valamint a világi emberek között . Ez hozzájárul az emberek közösségbe vetett hitébe és erősíti az önazonosság érzetét . Története Korai évek A buddhizmus a Holland Formosa ( holland gyarmati uralom ) idején érkezett először Tajvan szigetére a kínai Fucsien és Kuangtung tartományokból . Azésközötti gyarmati korszakban nem támogatta a kormányzás a buddhizmust és a bálványimádatot korbácsolással és száműzetéssel bűntette a holland törvény.ben Kuo Hszing-je , a kínai a Ming-dinasztia egyik hadvezére visszafoglalta Tajvant a hollandoktól . Fia Cseng Csing alapította a sziget első buddhista templomát . Ebben az időben a buddhizmust még nem gyakorolták széles körben és a buddhista szerzetesek szerepe csupán a temetésekkel és megemlékezésekkel kapcsolatos eseményekre korlátozódott . 1683-ban a Csing-dinasztia foglalta el Tajvant és nagy számban érkeztek szerzetesek Fucsienből és Kuangtungból , hogy főleg Kannon bodhiszattvának építsenek templomokat . Tajvanon buddhista egyházról a századig azonban még nem beszélhetünk . Japán kor Amikor Tajvan a Japán Birodalom részét képezte1945 ) , több japán buddhista iskola érkezett Tajvanba , hogy saját buddhista tanításait hirdesse . Ezek közé tartozott a kegon ( 華厳宗 ) , a tendai ( 天台宗 ) , a singon ( 真言宗 ) , a rinzai ( 臨済宗 ) , a szótó ( 曹洞宗 ) , a dzsódo ( 浄土宗 ) , a dzsódo sin ( 浄土真宗 ) és a nicsiren ( 日蓮宗 ) buddhizmus . Közben a tajvani buddhista templomok többsége elkötelezte magát a három központi templom valamelyike mellett - az északi ( Jueh-mej-hegy , 月眉山 ) , a középső ( Fa-jun templom , 法雲寺 ) vagy a déli ( Kaj-jüan templom , 開元寺 ) . Japán gyarmatként Tajvan erős japán buddhista hatás alá került . Több templom kényszer mellett állt be a japán hagyományvonalak követőjének , amelyek közül többről nem lehetett tudni , hogy mi a státusza . A kínai népvallást a japán uralommal szembeni ellenállásnak tekintették . Megkísérelték bevezetni , hogy a szerzetesek is házasodhassanak ( ahogy Japánban ) , azonban ez a törekvés kudarcot vallott . A cölibátus betartása és a vegetarianizmus is a japánellenes tüntetés részévé vált . Második világháború Miután Japán elveszítette a második világháborút , Tajvan a Csang Kaj-sek vezette Kínai Köztársaság uralma alá került , amely ellentétes politikai nyomáshoz vezetett.ben több kínai szerzetes menekült Tajvan szigetére a Csang haderőkkel együtt , akiket kedvező eljárásban részesített az új kormányzat . Ebben a korban a buddhista intézmények a kormány által irányított kínai buddhista szövetség irányítása alá kerültek ( kínai : 中國佛教會 ) . A szövetség hatalma azas években legyengült , amikortól megengedték a független buddhista szervezetek létrehozását . 20. század vége Az egyik legelső magán buddhista központ hálózatot Hszing Jün hozta létre , aki először azes években vált népszerűvé egy új rádióműsorral végülben alapította meg a Fo Kuang San mozgalmat . Egy másik kiemelkedő fontosságú személy , Cseng Jen apáca volt , aki Jin Sun tanítványaként megalapította a Cu Cse alapítványt ( 慈濟 ) , amely ma Tajvan legfontosabb jótékonysági szervezete . Alakja hatalmas mértékben járult hozzá a tajvani szangháról ( buddhista közösség ) kialakult képhez . Kórházakat működtet és szervezete világszerte nyújt segítséget katasztrófák áldozatainak . Azes földrengésre adott határozott és gyors fellépése nagy elismerést hozott Cu Cse számára , ellentétben a tajvani kormánnyal , amelyet sok kritika ért a tétlensége miatt . Azas években a buddhista vezetők nyomást gyakoroltak a tajvani oktatásügyi minisztériumra , hogy módosítsanak bizonyos jogszabályokon annak érdekében , hogy létrejöhessen egy buddhista egyetem . Ennek az lett az eredménye , hogy azes években , a „ tajvani csodaként” is emlegetett gazdasági fellendüléssel összhangban egy tucat felsőfokú buddhista oktatási intézmény létesült az országban , amelyek különböző buddhista vezetőket követtek . Ezek közé tartozott a Cu Cse Egyetem , a Hszüan-Csuang Egyetem , a Huafan Egyetem , a Fo Kuang Egyetem , a Nanhua Egyetem és a Dharma Dob Buddhista Főiskola . Az oktatási minisztérium szabályzata tiltja az elismert főiskolák és egyetemek számára , hogy azok megköveteljék a vallásos hitet vagy gyakorlatot , emiatt ezek az intézmények nem sokban különböznek a többi intézményektől . A vadzsrajána iskolák fejlődése Az elmúlt évtizedekben egyre népszerűbbé vált Tajvanban a vadzsrajána buddhizmus , ugyanis a tibeti buddhizmus négy legismertebb iskoláinak ( kagyü , nyingma , szakja és gelug ) fontos lámái látogattak el a szigetre , köztük a dalai láma , akiben, ben ésben járt az országban . Kapcsolódó szócikkek Buddhizmus Kelet-Ázsiában Buddhizmus Délkelet-Ázsiában Jegyzetek Források Chandler , Stuart . Establishing a Pure Land on Earth : The Foguang Buddhist Perspective on Modernization and Globalization . University of Hawaii Press , Government Information Office ( Taiwan ) , Republic of China Yearbook , Hsing , Lawrence Fu-Ch'uan . Taiwanese Buddhism & Buddhist Temples / Pacific Cultural Foundation : Taipei , ( article Laliberte , Andre . " The Politics of Buddhist Organizations in Taiwan : RoutledgeCurzon , Madsen , Richard . Democracy's Dharma : Religious Renaissance and Political Development in Taiwan . University of California Press , David Schak and Hsin-Huang Michael Hsiao , « Taiwan’s Socially Engaged Buddhist Groups » , China perspectives [ Online] ,| May - June Online sinceJune connection onSeptember URL\ : http://chinaperspectives.revues.org/2803 Buddhism in world cultures [ electronic resource ] : comparative perspectives / edited by Stephen C. Berkwitz ( Santa Barbara \ : ABC-CLIO , c2006 ) https://books.google.com.au/books?id=CRCD96RNxfwC&printsec=frontcover # v=onepage & q=Taiwan&f=false A Macroscopic Study of Taiwanese Buddhist History További információk 台灣佛教世代交替 Tajvani buddhista mesterek hagyományvonala Dharma Dob-hegy kolostor Adherents.com Buddhizmus Tajvanban Kína vallási élete Buddhizmus Ázsiában Tajvani kultúra