Donji Lepuri
Donji Lepuri falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Benkovachoz tartozik.

Fekvése
Zárától légvonalban 41, közúton 51 km-re, községközpontjától 10 km-re délkeletre, Dalmácia északi részén, Ravni kotari tájegységen, a Benkovacról Skradinra vezető főút mentén  fekszik. Két részből, Donje- és Gornje Lepuriból áll.

Története
Lepuri vidékén már az ókorban pezsgő élet volt. Ez a termékeny, mezőgazdasági művelésre kiválóan alkalmas terület a közeli, a liburnok és a rómaiak által emelt antik város, Asseria határában feküdt. A római kori leletek közül említésre méltó egy ezüst fibula Róma város alapítóinak Rumulusnak és Remusnak az ábrázolásával.  A régészeti feltásások eredményei alapján mai Szent Márton templom helyén már a 6. században monumentális ókeresztény templom állt, de a neves horvát régész I. Petricoli szerint már a rómaiak előtt is állt itt épület. Ennek alapjain a 9. században a horvátok építettek új templomot. A kora középkori épület számos, rendkívül szépen faragott kőtöredéke került elő a feltárások során. A falu a középkorban a közeli Kožlovac várának uradalmához tartozott. A 11. században a Novak kút határrészén kisebb vár is állt, ahonnan Kálmán magyar király ezüstpénze is előkerült. A környékbeli településekkel együtt 1527-ben elfoglalta a török. A templomot a török-velencei háborúk során a 17. században lerombolták, de a 17. és 18. század fordulóján újjáépítették. A korabeli leírások szerint a kandiai háború (1645-1669) idején teljesen romokban állt. A falu 17. század végén szabadult fel uralma alól. A falu mai neve valószínűleg csak a 18. század közepétől használatos, személynévi eredetű. (A falu első lakói között említik Grgo Lepurt a vránai morlakok vezérét.) 1797-ig a Velencei Köztársaság része volt. Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg. 1806-ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 175, 1910-ben 182 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején 1941-ben a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került. Az 1943. szeptemberi olasz kapituláció után újra Jugoszlávia része lett. 1991-ben lakosságának 86 százaléka horvát, 13 százaléka szerb nemzetiségű volt. 1991 szeptemberében a település szerb igazgatás alá került és a Krajinai Szerb Köztársaság része lett. Templomát a szerbek lerombolták, horvát lakossága elmenekült. 1995 augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a horvát hadsereg. Szerb lakossága elmenekült. A falunak 2011-ben 174 lakosa volt, akik főként mezőgazdasággal és állattartással foglalkoztak.

Lakosság

Nevezetességei
Szent Márton tiszteletére szentelt római katolikus temploma ókori építmény alapjaira épült a 6. században. A 9. században újjáépítették, de a török velencei háborúk során újra lerombolták. A 17. és a 18. század fordulóján újjáépítették. A délszláv háború során 1991-ben lerombolták a szerb szabadcsapatok. A háború után a spliti múzeum által végzett régészeti feltárások során kerültek elő az ókori és a kora középkori épület alapfalai, de több ókori és középkori pénzérmét is találtak,. Az új, modern stílusú  templomot 2000-ben építették fel, 2001-ben szentelte fel Ivan Prenđa zárai érsek. A templom körül temető található.

Jegyzetek

Források
 Benkovački kraj kroz vjekove Benkovac, 1987. YU 
 A Građevinar folyóirat 2009. évi 6. száma
Vedrana Delonga: Predromanički spomenici iz crkve sv. Martinu Lepurima kod Benkovca

További információk
 Benkovac község hivatalos oldala 
 Benkovac turisztikai egyesületének honlapja 
 A zárai érsekség honlapja 

Zára megye települései
Donji Lepuri falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Benkovachoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalban közútonkm-re , községközpontjátólkm-re délkeletre , Dalmácia északi részén , Ravni kotari tájegységen , a Benkovacról Skradinra vezető főút mentén fekszik . Két részből , Donje- és Gornje Lepuriból áll . Története Lepuri vidékén már az ókorban pezsgő élet volt . Ez a termékeny , mezőgazdasági művelésre kiválóan alkalmas terület a közeli , a liburnok és a rómaiak által emelt antik város , Asseria határában feküdt . A római kori leletek közül említésre méltó egy ezüst fibula Róma város alapítóinak Rumulusnak és Remusnak az ábrázolásával . A régészeti feltásások eredményei alapján mai Szent Márton templom helyén már a században monumentális ókeresztény templom állt , de a neves horvát régész I. Petricoli szerint már a rómaiak előtt is állt itt épület . Ennek alapjain a században a horvátok építettek új templomot . A kora középkori épület számos , rendkívül szépen faragott kőtöredéke került elő a feltárások során . A falu a középkorban a közeli Kožlovac várának uradalmához tartozott . A században a Novak kút határrészén kisebb vár is állt , ahonnan Kálmán magyar király ezüstpénze is előkerült . A környékbeli településekkel együttben elfoglalta a török . A templomot a török-velencei háborúk során a században lerombolták , de a és század fordulóján újjáépítették . A korabeli leírások szerint a kandiai háborúidején teljesen romokban állt . A falu század végén szabadult fel uralma alól . A falu mai neve valószínűleg csak a század közepétől használatos , személynévi eredetű . ( A falu első lakói között említik Grgo Lepurt a vránai morlakok vezérét.) ig a Velencei Köztársaság része volt . Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg.ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idejénben a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került . Az szeptemberi olasz kapituláció után újra Jugoszlávia része lett.ben lakosságánakszázaléka horvát, százaléka szerb nemzetiségű volt.szeptember ében a település szerb igazgatás alá került és a Krajinai Szerb Köztársaság része lett . Templomát a szerbek lerombolták , horvát lakossága elmenekült.augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a horvát hadsereg . Szerb lakossága elmenekült . A falunakbenlakosa volt , akik főként mezőgazdasággal és állattartással foglalkoztak . Lakosság Nevezetességei Szent Márton tiszteletére szentelt római katolikus temploma ókori építmény alapjaira épült a században . A században újjáépítették , de a török velencei háborúk során újra lerombolták . A és a század fordulóján újjáépítették . A délszláv háború soránben lerombolták a szerb szabadcsapatok . A háború után a spliti múzeum által végzett régészeti feltárások során kerültek elő az ókori és a kora középkori épület alapfalai , de több ókori és középkori pénzérmét is találtak , . Az új , modern stílusú templomotben építették fel, ben szentelte fel Ivan Prenđa zárai érsek . A templom körül temető található . Jegyzetek Források Benkovački kraj kroz vjekove Benkovac , YU A Građevinar folyóirat évi száma Vedrana Delonga : Predromanički spomenici iz crkve sv . Martinu Lepurima kod Benkovca További információk Benkovac község hivatalos oldala Benkovac turisztikai egyesületének honlapja A zárai érsekség honlapja Zára megye települései