Jasha Heifetz
Jasha Heifetz, oroszul Ио́сиф Руви́мович Хе́йфец, azaz Joszif Ruvimovics Hejfec (Vilna, 1901. február 2. – Los Angeles, 1987. december 10.) lengyel-litván-zsidó származású amerikai hegedűművész. Általánosan elfogadott vélemény szerint a 20. század egyik legnagyobb hegedűse. Auer Lipót volt a mestere.

A korai évek 

Jasha Heifetz lengyel-litván-zsidó családba született, akkor az Orosz Birodalom részét képező Vilnában. Apja Reuven Heifetz, Elie Heifetz hegedűtanár fia, aki egy szezon erejéig a vilniusi színház zenekarának koncertmestere is volt, amíg a színház be nem zárt. Jasha Heifetz már hároméves korában kapott apjától egy kisméretű hegedűt, és elsajátította tőle az egyszerűbb fogásokat. Ötévesen már Auer Lipót tanítványánál, Ilja Malkinnél tanult. Csodagyerekként Kovnóban mutatkozott be nyilvános hangversenyen, ahol Mendelssohn e-moll hegedűversenyét (op. 64) játszotta. 1910-ben felvették a szentpétervári konzervatóriumba, ahol Auer Lipót tanítványa lett. Auer nem csak zenepedagógus volt, hanem egyéb módon is gondoskodott tanítványairól. Heifetz érdekében (de más zsidó származású gyerek esetén is) például személyesen járt el a rendőrkapitánynál, hogy a gyermek szülei legálisan tartózkodhassanak Péterváron.

1911 áprilisában Szentpétervárott adott egy szabadtéri koncertet  néző előtt, aminek olyan sikere volt, hogy a koncert után a rendőröknek kellett megvédeni az ifjú művészt a nézők túlzott rajongásától. Tizenkét éves korától, eleinte csodagyerekként koncertezett szerte Európában, Berlinben találkozott Fritz Kreislerrel, aki egy házimuzsikálás keretén belül zongorán kísérte a fiatal Heifetzet Mendelssohn hegedűversenyének előadása során. A végén tömören csak ennyit mondott: „Uraim, ezek után akár szét is törhetjük a hegedűinket a térdünkön”. 1914-ben a Nikisch Artúr által vezetett Berlini Filharmonikus Zenekarral adott hangversenyt, és a világhírű karmester kijelentette, hogy még soha nem hallott ilyen kiváló hegedűművészt.

Pályafutása Amerikában 

Heifetz és családja 1917-ben elhagyta Oroszországot, először vonattal utaztak az orosz Távol-Keletre, majd hajóval utaztak tovább az Amerikai Egyesült Államokba, San Franciscóba. Még abban az évben, november 7-én hangversenyt adott a New York-i Carnegie Hallban, amiről a kritikusok elragadtatott hangon írtak. A bostoni Phi Mu Alpha Sinfonia nevű zenei egyesület is a tagjai (Sinfonians) közé fogadta, s tizenhat évesen ő volt a szervezet legfiatalabb tagja. Röviddel a New York-i hangverseny után elkészítette első hanglemezfelvételét a Victor Talking Machine Companynél (ezt követően is jobbára ennél a cégnél, illetve utódjánál, az RCA Victornál maradt). 1918 elején Amerikába érkezett mestere, Auer Lipót is, és a kikötőben Heifetz és a többi már ott tartózkodó tanítványa (Brown, Elman, Zimbalist, Rosen, Bloch és Hochstein) fogadta.

1925-ben megkapta az amerikai állampolgárságot.

Heifetz sztárhegedűsként eljátszotta a hegedűverseny-irodalom szinte minden darabját (Arturo Toscaninitől és Reiner Frigyestől Charles Münchig a legkiválóbb karmesterekkel), és még a legszigorúbb kritikusok is „a hegedű császárának” nevezték. A szólók mellett szerette a kamarazenét is. Arthur Rubinstein (zongora) és Emanuel Feuermann (cselló) állandó partnerei voltak, és a hármast – később Feuermann helyén Gregor Piatigorskyval – „millió dolláros trió” néven emlegették. 1954-től Brooks Smith zongorakísérővel dolgozott együtt, és ez a kapcsolat Heifetz hátralévő pályafutása során végig megmaradt. A második világháború idején – sok más művésszel egyetemben – fontos feladatának tartotta a harcoló katonák szórakoztatását, és jazzkoncerteken zongorázott nekik az európai katonai táborokban. Jim Hoyl álnéven még egy slágert is írt (When you make love to me), amit Bing Crosby énekelt.

A háború után, 1953-ban már a harmadik izraeli turnéjára utazott. A közönség várakozással tekintett a hangversenyek elé, csakhogy Heifetz a műsorára vette Richard Strauss hegedűszonátáját is, Izraelben azonban nem akarták hallani az ott náci jelképnek tartott Strauss-műveket. Többen is megpróbálták lebeszélni a darab műsorra tűzésétől, azonban Heifetz nem engedett, és a Strauss-szonáta előadását rendre néma csend követte. A felháborodás olyan nagy volt, hogy Jeruzsálemben még meg is támadták, egy merénylő többször megütötte (talán meg is szúrta) jobb karját, amint értékes hegedűjét próbálta védeni. A támadó elmenekült, és sosem találták meg, azóta az „Izrael királysága” terrorista csoporthoz kötik a merényletet. Utolsó hangversenyét már nem tudta megtartani, erős fájdalommal küzdött, feldagadt a vonót tartó karja. Elhagyta Izraelt és 1970-ig nem is tért vissza.

Az izraeli incidens után kezdődtek egészségügyi problémái. Az 1955–1956-os szezon után bejelentette, hogy jelentősen csökkenti részvételét hangversenyeken, „Már nagyon hosszú ideje játszom” – mondta. 1958-ban megbotlott a konyhában, és eltört a jobb csípője, a műtétet követően pedig Staphylococcus fertőzést kapott. Később, amikor meghívták az ENSZ-székházba, ahol Beethovent játszott, már csak botra támaszkodva tudott besántikálni. 1972-ben vállműtétet hajtottak végre rajta, amely csak részben volt sikeres. Ettől kezdve nem adott több koncertet, lemezeket sem vett fel, szűk körben azonban élete végéig játszott, de jobb karját már nem tudta olyan magasra emelni, mint korábban.

1962-ben kinevezték a Los Angeles-i University of California (UCLA), majd a University of Southern California hegedűprofesszorává, és több világhíres tanítvány került ki iskolájából (Erick Friedman, Elaine Skorodin, Pierre Amoyal, Rudolf Koelman, Gránát Endre, Eugene Fodor, Paul Rosenthal, Ilkka Talvi, Ayke Agus). Még az 1980-as években is tanított a saját otthonában berendezett stúdióban, a Beverly Hillsen.

Jasha Heifetz a Los Angeles-i Cedars-Sinai Medical Centerben hunyt el 1987 decemberében.

Életében számtalan Grammy-díjat kapott, 1989-ben pedig posztumusz Grammy életmű díjjal tüntették ki. 1999-ben bekerült a Grammy Hírességek Csarnokába.

Magánélete 
Heifetz 1928-ban nősült meg, felesége Florence Vidor, a némafilmek sztárja, King Vidor korábbi felesége volt. Az asszony a házasságba vitte hétéves lányát, Suzanne-t is. A párnak két saját gyermeke született, Josefa (1930) és Robert (1932–2001). A házasság 1945-ben válással végződött. Heifetz 1947-ben újra nősült, Frances Spielberger Spiegelberget vette feleségül, akitől egy fia született, Joseph (Jay). 1962-ben ez a második házasság is válással végződött. Heifetz fia, Jay, profi fotós lett, marketing vezetője volt a Los Angeles-i Filharmonikusoknak és gazdasági vezérigazgatója a Paramount Pictures Worldwide Video divíziójának. Most Nyugat-Ausztráliában, Fremantle-ben él és dolgozik. Heifetz lánya, Josefa Heifetz Byrne lexikonszerkesztő, szerzője a Szokatlan, titokzatos és nevetséges szavak szótárának. Heifetz unokája, Danny Heifetz dobos, ütőhangszeres, különböző rockegyüttesekben játszott (Mr. Bungle, Dieselhed, Secret Chiefs 3, Link Wray).

Művészete 
Jasha Heifetz a 20. század egyik legnagyobb hegedűművésze, őt tartják minden idők legszebb hangú hegedűsének. Lois Timnick azt írta róla a  Los Angeles Timesban, hogy „Paganini óta őt tekinthetjük a legnagyobb hegedűvirtuóznak”. Művészetét a zenei tökély fogalmával azonosították, kiemelték lenyűgöző technikáját és pontosságát, a míves interpretációt, hangszerének sima hangját. Mégis, a tökéletes technika és a konzervatív színpadi viselkedése miatt néha egyes kritikusok azzal vádolták, hogy túlságosan mechanikus, sőt hideg. Ezzel ellentétes véleményt fejtett ki Itzhak Perlman, aki a Heifetz precizitása alatt felszínre törő érzelmi intenzitását „olvadt lávaként” jellemezte, hegedűhangja pedig olyan, mint „egy tornádó”.

Régi zeneszerzők műveiből mintegy 250 hegedűátiratot készített, de kiemelten támogatta a kortárs szerzőket is, gyakran mutatta be műveiket, sőt maga is rendelt tőlük zeneműveket.

Filmekben 

Heifetz szerepelt néhány filmben, illetve több film is készült róla. Az első film az 1939-ben készült They Shall Have Music című, Archie Mayo által rendezett alkotás volt, amelyben saját magát alakította, amint egy zeneiskola szegény diákjait igyekszik megmenteni. A második, a Carnegie Hall című film volt, amelyben Csajkovszkij Hegedűversenyének első tételét játszotta, a zenekart Reiner Frigyes vezényelte. A filmben Heifetzen kívül számos más híres muzsikus is szerepelt, és Edgar G. Ulmer rendezte. 1951-ben készült az Of Men and Music, amelyben szintén feltűnt. 1962-ben egy televíziós sorozatban mutatták be mesterkurzusait. 1971-ben a Heifetz on Television című egyórás műsorban, amelynek célja művészetének bemutatása volt, egy sor rövidebb darab mellett Max Bruch Skót fantáziáját és Bach 2. partitáját is eljátszotta. 2011-ben mutatták be az életéről szóló, Peter Rosen rendezte dokumentumfilmet, Jascha Heifetz: God’s Fiddler címmel.

Híres hangszerei 
 Dolphin Stradivarius, 1714
 Heifetz-Piel Stradivarius, 1731
 Stradivarius, 1734
 Tononi, 1736
 Ex-David Guarneri, 1742

Hangfelvételei 
Jascha Heifetz nagyszámú hangfelvételt készített. Ezek nagy része LP formátumban készült, amelyeket később CD formátumban is kiadtak, a filmre készült felvételeket pedig DVD-n is megjelentették. Az alábbi lista a különböző hanghordozókon megjelentetett zeneműveket tartalmazza, néhány ismétlődés kivételével.

 Arenszkij: d-moll trió
 Bach: Chaconne
 Bach:  a-moll concerto
 Bach: d-moll concerto
 Bach: E-dúr concerto
 Bach: Három sinfonia
 Bach: Kéthegedűs verseny
 Bach: Szonáta, No. 1,  Partita, No. 2
 Bach: Szonáta, No. 2,  Partita, No. 3
 Bach: Szonáta, No. 3,  Partita, No. 1
 Beethoven: D-dúr hegedűverseny
 Beethoven: A-dúr, „Kreutzer”-szonáta, Op. 47, No. 9
 Beethoven: a-moll szonáta, No. 4
 Beethoven: B-dúr, „Főhercegi” zongoratrió, Op. 97, No. 7
 Beethoven: c-moll szonáta, No. 7
 Beethoven: D-dúr trió, Op. 9, No. 2
 Beethoven: c-moll trió, Op. 9, No. 3
 Beethoven: Esz-dúr trió, Op. 3
 Beethoven: Esz-dúr zongoratrió, Op. 70, No. 2
 Beethoven: F-dúr, „Tavaszi” szonáta, Op. 24, No. 5
 Beethoven: G-dúr trió, Op. 9, No. 1
 Beethoven: Románc No. 1, No. 2
 Beethoven: Szonáta No. 3, No. 6
 Beethoven: Szonáta No. 8, No. 10
 Beethoven: Szonáta, No. 7
 Beethoven: Zongoratrió, Op. 1, No. 1
 Beethoven: D-dúr hegedűverseny, Op. 61
 Beethoven: Szonáta, No. 1, No. 2
 Benjamin: Romantic Fantasy

 Bloch: Poème Mystique
 Bloch: Szonáta
 Boccherini: D-dúr szonáta
 Brahms: Kettősverseny
 Brahms: B-dúr trió, No. 1
 Brahms: c-moll zongoranégyes
 Brahms: D-dúr hegedűverseny, Op. 77
 Brahms: D-dúr hegedűverseny, Chausson: Poème, Bruch: Skót fantázia
 Brahms: G-dúr kvintett, Op. 111
 Brahms: G-dúr szextett
 Brahms: Hegedűverseny, Három magyar tánc
 Brahms: a-moll kettősverseny
 Bruch: Concerto, No. 2
 Bruch: g-moll hegedűverseny, Op. 26
 Bruch: Skót fantázia
 Bruch: Skót fantázia: Concerto No. 2
 Castelnuovo-Tedesco: The Lark, Fauré: Szonáta, Op. 13
 Chausson: Hegedűverseny
 Chausson: Poème, Op. 25
 Conus: e-moll concerto
 Csajkovszkij: D-dúr hegedűverseny, Op. 35
 Csajkovszkij: a-moll trió, Op. 50
 Csajkovszkij: D-dúr hegedűverseny, Sinding: Suite
 Csajkovszkij: D-dúr hegedűverseny, Melankolikus szerenád
 Debussy: g-moll szonáta, No. 3
 Dohnányi: C-dúr szerenád
 Dvořák: f-moll zongoratrió, Op. 65
 Dvořák: A-dúr zongoraötös

 Dvořák: Zongoraötös, No. 2
 Dvořák: Zongoratrió, „Dumky”
 Ferguson: Szonáta, No. 1
 Françaix: Vonóstrió
 Franck: A-dúr szonáta
 Franck: f-moll zongoraötös
 Gershwin: Porgy és Bess; Music of France
 Glazunov: Hegedűverseny
 Glière: Duó hegedűre és csellóra, Op. 39
 Grieg: G-dúr szonáta
 Grieg: Szonáta, No. 3, Brahms: Szonáta, No. 1
 Hacsaturján: Szonáta, Op. 1
 Haydn: Divertimento, Rózsa: Tema con  variazioni
 Händel–Halvorsen: Passacaglia hegedűre és csellóra
 Händel: E-dúr szonáta
 Korngold: D-dúr hegedűverseny, Op. 35
 Lalo: Symphonie espagnole, Op. 21
 Martin: Hegedű-csellóduó
 Mendelssohn: c-moll trió, No. 2
 Mendelssohn: Esz-dúr oktett
 Mendelssohn: d-moll trió, No. 1, Op. 49
 Mendelssohní: e-moll hegedűverseny
 Mozart: D-dúr hegedűverseny
 Mozart: A-dúr hegedűverseny, No. 5, K. 219
 Mozart: C-dúr ötös, K. 515
 Mozart: C-dúr szonáta, No. 8, K. 296
 Mozart: D-dúr szonáta, No. 1, K. 218
 Mozart: E-dúr sinfonia concertante, K. 364
 Mozart: Esz-dúr divertimento, K. 563, B-dúr duó, No. 2

 Mozart: Esz-dúr symphonie concertante
 Mozart: Szonáta No. 10, K. 378, No. 15, K. 454
 Paganini: Két caprices
 Prokofjev: g-moll concerto, No. 2
 Ravel: a-moll trió
 Ravel: Tzigane
 Respighi: d-moll szonáta
 Rózsa: Concerto
 Saint-Saëns: d-moll szonáta, Op. 75, No. 1
 Schubert: Fantaisie
 Schubert: B-dúr trió, No. 1, Op. 49
 Schubert: B-dúr trió, No. 2
 Schubert: C-dúr quintet
 Schubert: g-moll szonáta
 Schubert: g-moll szonatina
 Sibelius: Hegedűverseny
 Spohr: Kettős vonósnégyes
 Spohr: Concerto, No. 8
 Strauss: Esz-dúr szonáta
 Stravinsky: Olasz szvit
 Toch: Divertimento, Op. 37, No. 2
 Toch: Vivace molto
 Turina: Trió, Op. 35, No. 1
 Vieuxtemps: a-moll concerto, Op. 37, No. 5
 Vieuxtemps: Concerto, No. 5
 Vitali: Chaconne
 Vivaldi: B-dúr hegedű-csellóverseny
 Walton: Hegedűverseny
 Wieniawski: d-moll hegedűverseny,  No. 2
 Wieniawski-,  Csajkovszkij-, Rameau-, Bach-, Padilla-, Sarasate-művek

Jegyzetek

Fordítás

Források 
 Magyar nagylexikon 9. Gyer–Iq. Magyar Nagylexikon Kiadó, Budapest, 1999. 
 fidelio – Heifetz, Jascha
 fidelio – 110 éve született Jascha Heifetz

További információk 
 YouTube – Jascha Heifetz plays Brahms Hungarian Dance #7
 YouTube – Jascha Heifetz plays Paganini Caprice No. 24
 YouTube – Jascha Heifetz plays Tchaikovsky Violin Concerto: 1st mov.

Amerikai hegedűművészek
Auer Lipót tanítványai
20. századi hegedűsök
Koncertmesterek
Zenei csodagyerekek
1901-ben született személyek
1987-ben elhunyt személyek
Lengyel-amerikaiak
Litván-amerikaiak
Zsidó származású litvánok
Jasha Heifetz , oroszul Ио́сиф Руви́мович Хе́йфец , azaz Joszif Ruvimovics Hejfec ( Vilna , február – Los Angeles , december ) lengyel-litván-zsidó származású amerikai hegedűművész . Általánosan elfogadott vélemény szerint a század egyik legnagyobb hegedűse . Auer Lipót volt a mestere . A korai évek Jasha Heifetz lengyel-litván-zsidó családba született , akkor az Orosz Birodalom részét képező Vilnában . Apja Reuven Heifetz , Elie Heifetz hegedűtanár fia , aki egy szezon erejéig a vilniusi színház zenekarának koncertmestere is volt , amíg a színház be nem zárt . Jasha Heifetz már hároméves korában kapott apjától egy kisméretű hegedűt , és elsajátította tőle az egyszerűbb fogásokat . Ötévesen már Auer Lipót tanítványánál , Ilja Malkinnél tanult . Csodagyerekként Kovnóban mutatkozott be nyilvános hangversenyen , ahol Mendelssohn e-moll hegedűversenyét ( op.játszotta.ben felvették a szentpétervári konzervatóriumba , ahol Auer Lipót tanítványa lett . Auer nem csak zenepedagógus volt , hanem egyéb módon is gondoskodott tanítványairól . Heifetz érdekében ( de más zsidó származású gyerek esetén is ) például személyesen járt el a rendőrkapitánynál , hogy a gyermek szülei legálisan tartózkodhassanak Péterváron . 1911 áprilisában Szentpétervárott adott egy szabadtéri koncertet néző előtt , aminek olyan sikere volt , hogy a koncert után a rendőröknek kellett megvédeni az ifjú művészt a nézők túlzott rajongásától . Tizenkét éves korától , eleinte csodagyerekként koncertezett szerte Európában , Berlinben találkozott Fritz Kreislerrel , aki egy házimuzsikálás keretén belül zongorán kísérte a fiatal Heifetzet Mendelssohn hegedűversenyének előadása során . A végén tömören csak ennyit mondott : „ Uraim , ezek után akár szét is törhetjük a hegedűinket a térdünkön”.ben a Nikisch Artúr által vezetett Berlini Filharmonikus Zenekarral adott hangversenyt , és a világhírű karmester kijelentette , hogy még soha nem hallott ilyen kiváló hegedűművészt . Pályafutása Amerikában Heifetz és családjaben elhagyta Oroszországot , először vonattal utaztak az orosz Távol-Keletre , majd hajóval utaztak tovább az Amerikai Egyesült Államokba , San Franciscóba . Még abban az évben , novemberén hangversenyt adott a New York-i Carnegie Hallban , amiről a kritikusok elragadtatott hangon írtak . A bostoni Phi Mu Alpha Sinfonia nevű zenei egyesület is a tagjai ( Sinfonians ) közé fogadta , s tizenhat évesen ő volt a szervezet legfiatalabb tagja . Röviddel a New York-i hangverseny után elkészítette első hanglemezfelvételét a Victor Talking Machine Companynél ( ezt követően is jobbára ennél a cégnél , illetve utódjánál , az RCA Victornál maradt ) .elején Amerikába érkezett mestere , Auer Lipót is , és a kikötőben Heifetz és a többi már ott tartózkodó tanítványa ( Brown , Elman , Zimbalist , Rosen , Bloch és Hochstein ) fogadta . 1925-ben megkapta az amerikai állampolgárságot . Heifetz sztárhegedűsként eljátszotta a hegedűverseny-irodalom szinte minden darabját ( Arturo Toscaninitől és Reiner Frigyestől Charles Münchig a legkiválóbb karmesterekkel ) , és még a legszigorúbb kritikusok is „ a hegedű császárának” nevezték . A szólók mellett szerette a kamarazenét is . Arthur Rubinstein ( zongora ) és Emanuel Feuermann ( cselló ) állandó partnerei voltak , és a hármast – később Feuermann helyén Gregor Piatigorskyval – „ millió dolláros trió” néven emlegették.től Brooks Smith zongorakísérővel dolgozott együtt , és ez a kapcsolat Heifetz hátralévő pályafutása során végig megmaradt . A második világháború idején – sok más művésszel egyetemben – fontos feladatának tartotta a harcoló katonák szórakoztatását , és jazzkoncerteken zongorázott nekik az európai katonai táborokban . Jim Hoyl álnéven még egy slágert is írt ( When you make love to me ) , amit Bing Crosby énekelt . A háború után, ban már a harmadik izraeli turnéjára utazott . A közönség várakozással tekintett a hangversenyek elé , csakhogy Heifetz a műsorára vette Richard Strauss hegedűszonátáját is , Izraelben azonban nem akarták hallani az ott náci jelképnek tartott Strauss-műveket . Többen is megpróbálták lebeszélni a darab műsorra tűzésétől , azonban Heifetz nem engedett , és a Strauss-szonáta előadását rendre néma csend követte . A felháborodás olyan nagy volt , hogy Jeruzsálemben még meg is támadták , egy merénylő többször megütötte ( talán meg is szúrta ) jobb karját , amint értékes hegedűjét próbálta védeni . A támadó elmenekült , és sosem találták meg , azóta az „ Izrael királysága” terrorista csoporthoz kötik a merényletet . Utolsó hangversenyét már nem tudta megtartani , erős fájdalommal küzdött , feldagadt a vonót tartó karja . Elhagyta Izraelt ésig nem is tért vissza . Az izraeli incidens után kezdődtek egészségügyi problémái . Az1956-os szezon után bejelentette , hogy jelentősen csökkenti részvételét hangversenyeken , „ Már nagyon hosszú ideje játszom” – mondta.ban megbotlott a konyhában , és eltört a jobb csípője , a műtétet követően pedig Staphylococcus fertőzést kapott . Később , amikor meghívták az ENSZ-székházba , ahol Beethovent játszott , már csak botra támaszkodva tudott besántikálni.ben vállműtétet hajtottak végre rajta , amely csak részben volt sikeres . Ettől kezdve nem adott több koncertet , lemezeket sem vett fel , szűk körben azonban élete végéig játszott , de jobb karját már nem tudta olyan magasra emelni , mint korábban . 1962-ben kinevezték a Los Angeles-i University of California ( UCLA ) , majd a University of Southern California hegedűprofesszorává , és több világhíres tanítvány került ki iskolájából ( Erick Friedman , Elaine Skorodin , Pierre Amoyal , Rudolf Koelman , Gránát Endre , Eugene Fodor , Paul Rosenthal , Ilkka Talvi , Ayke Agus ) . Még azas években is tanított a saját otthonában berendezett stúdióban , a Beverly Hillsen . Jasha Heifetz a Los Angeles-i Cedars-Sinai Medical Centerben hunyt eldecemberében . Életében számtalan Grammy-díjat kapott, ben pedig posztumusz Grammy életmű díjjal tüntették ki.ben bekerült a Grammy Hírességek Csarnokába . Magánélete Heifetzban nősült meg , felesége Florence Vidor , a némafilmek sztárja , King Vidor korábbi felesége volt . Az asszony a házasságba vitte hétéves lányát , Suzanne-t is . A párnak két saját gyermeke született , Josefaés Robert2001 ) . A házasságben válással végződött . Heifetzben újra nősült , Frances Spielberger Spiegelberget vette feleségül , akitől egy fia született , Joseph ( Jay) .ben ez a második házasság is válással végződött . Heifetz fia , Jay , profi fotós lett , marketing vezetője volt a Los Angeles-i Filharmonikusoknak és gazdasági vezérigazgatója a Paramount Pictures Worldwide Video divíziójának . Most Nyugat-Ausztráliában , Fremantle-ben él és dolgozik . Heifetz lánya , Josefa Heifetz Byrne lexikonszerkesztő , szerzője a Szokatlan , titokzatos és nevetséges szavak szótárának . Heifetz unokája , Danny Heifetz dobos , ütőhangszeres , különböző rockegyüttesekben játszott ( Mr . Bungle , Dieselhed , Secret Chiefs Link Wray ) . Művészete Jasha Heifetz a század egyik legnagyobb hegedűművésze , őt tartják minden idők legszebb hangú hegedűsének . Lois Timnick azt írta róla a Los Angeles Timesban , hogy „ Paganini óta őt tekinthetjük a legnagyobb hegedűvirtuóznak” . Művészetét a zenei tökély fogalmával azonosították , kiemelték lenyűgöző technikáját és pontosságát , a míves interpretációt , hangszerének sima hangját . Mégis , a tökéletes technika és a konzervatív színpadi viselkedése miatt néha egyes kritikusok azzal vádolták , hogy túlságosan mechanikus , sőt hideg . Ezzel ellentétes véleményt fejtett ki Itzhak Perlman , aki a Heifetz precizitása alatt felszínre törő érzelmi intenzitását „ olvadt lávaként” jellemezte , hegedűhangja pedig olyan , mint „ egy tornádó” . Régi zeneszerzők műveiből mintegyhegedűátiratot készített , de kiemelten támogatta a kortárs szerzőket is , gyakran mutatta be műveiket , sőt maga is rendelt tőlük zeneműveket . Filmekben Heifetz szerepelt néhány filmben , illetve több film is készült róla . Az első film azben készült They Shall Have Music című , Archie Mayo által rendezett alkotás volt , amelyben saját magát alakította , amint egy zeneiskola szegény diákjait igyekszik megmenteni . A második , a Carnegie Hall című film volt , amelyben Csajkovszkij Hegedűversenyének első tételét játszotta , a zenekart Reiner Frigyes vezényelte . A filmben Heifetzen kívül számos más híres muzsikus is szerepelt , és Edgar G. Ulmer rendezte.ben készült az Of Men and Music , amelyben szintén feltűnt.ben egy televíziós sorozatban mutatták be mesterkurzusait.ben a Heifetz on Television című egyórás műsorban , amelynek célja művészetének bemutatása volt , egy sor rövidebb darab mellett Max Bruch Skót fantáziáját és Bach partitáját is eljátszotta.ben mutatták be az életéről szóló , Peter Rosen rendezte dokumentumfilmet , Jascha Heifetz : God’s Fiddler címmel . Híres hangszerei Dolphin Stradivarius , Heifetz-Piel Stradivarius , Stradivarius , Tononi , Ex-David Guarneri , Hangfelvételei Jascha Heifetz nagyszámú hangfelvételt készített . Ezek nagy része LP formátumban készült , amelyeket később CD formátumban is kiadtak , a filmre készült felvételeket pedig DVD-n is megjelentették . Az alábbi lista a különböző hanghordozókon megjelentetett zeneműveket tartalmazza , néhány ismétlődés kivételével . Arenszkij : d-moll trió Bach : Chaconne Bach : a-moll concerto Bach : d-moll concerto Bach : E-dúr concerto Bach : Három sinfonia Bach : Kéthegedűs verseny Bach : Szonáta , No . 1 , Partita , No. 2 Bach : Szonáta , No. 2 , Partita , No . 3 Bach : Szonáta , No. 3 , Partita , No . 1 Beethoven : D-dúr hegedűverseny Beethoven : A-dúr , „ Kreutzer”-szonáta , Op. 47 , No. 9 Beethoven : a-moll szonáta , No. 4 Beethoven: B-dúr , „ Főhercegi” zongoratrió , Op. 97 , No. 7 Beethoven : c-moll szonáta , No. 7 Beethoven : D-dúr trió , Op. 9 , No. 2 Beethoven : c-moll trió , Op. 9 , No . 3 Beethoven : Esz-dúr trió , Op. 3 Beethoven : Esz-dúr zongoratrió , Op. 70 , No. 2 Beethoven : F-dúr , „ Tavaszi” szonáta , Op. 24 , No. 5 Beethoven : G-dúr trió , Op. 9 , No . 1 Beethoven : Románc No . 1 , No. 2 Beethoven : Szonáta No. 3 , No. 6 Beethoven : Szonáta No . 8 , No . 10 Beethoven : Szonáta , No. 7 Beethoven : Zongoratrió , Op. 1 , No . 1 Beethoven : D-dúr hegedűverseny , Op. 61 Beethoven : Szonáta , No . No. 2 Benjamin : Romantic Fantasy Bloch : Poème Mystique Bloch : Szonáta Boccherini : D-dúr szonáta Brahms : Kettősverseny Brahms: B-dúr trió , No . 1 Brahms : c-moll zongoranégyes Brahms : D-dúr hegedűverseny , Op. 77 Brahms : D-dúr hegedűverseny , Chausson : Poème, Bruch : Skót fantázia Brahms : G-dúr kvintett , Op. 111 Brahms : G-dúr szextett Brahms : Hegedűverseny , Három magyar tánc Brahms : a-moll kettősverseny Bruch : Concerto , No. 2 Bruch : g-moll hegedűverseny , Op. 26 Bruch : Skót fantázia Bruch : Skót fantázia : Concerto No. 2 Castelnuovo-Tedesco : The Lark , Fauré : Szonáta , Op. 13 Chausson : Hegedűverseny Chausson : Poème , Op. 25 Conus : e-moll concerto Csajkovszkij : D-dúr hegedűverseny , Op. 35 Csajkovszkij : a-moll trió , Op. 50 Csajkovszkij : D-dúr hegedűverseny , Sinding : Suite Csajkovszkij : D-dúr hegedűverseny , Melankolikus szerenád Debussy : g-moll szonáta , No . 3 Dohnányi : C-dúr szerenád Dvořák : f-moll zongoratrió , Op. 65 Dvořák : A-dúr zongoraötös Dvořák : Zongoraötös , No. 2 Dvořák : Zongoratrió , „ Dumky” Ferguson : Szonáta , No. 1 Françaix : Vonóstrió Franck : A-dúr szonáta Franck : f-moll zongoraötös Gershwin : Porgy és Bess ; Music of France Glazunov : Hegedűverseny Glière : Duó hegedűre és csellóra , Op. 39 Grieg : G-dúr szonáta Grieg : Szonáta , No . 3, Brahms : Szonáta , No. 1 Hacsaturján : Szonáta , Op. 1 Haydn : Divertimento , Rózsa : Tema con variazioni Händel–Halvorsen : Passacaglia hegedűre és csellóra Händel : E-dúr szonáta Korngold : D-dúr hegedűverseny , Op. 35 Lalo : Symphonie espagnole , Op. 21 Martin : Hegedű-csellóduó Mendelssohn : c-moll trió , No. 2 Mendelssohn : Esz-dúr oktett Mendelssohn : d-moll trió , No . 1 , Op. 49 Mendelssohní : e-moll hegedűverseny Mozart : D-dúr hegedűverseny Mozart : A-dúr hegedűverseny , No. 5 , K. 219 Mozart : C-dúr ötös , K. 515 Mozart : C-dúr szonáta , No . 8 , K. 296 Mozart : D-dúr szonáta , No . 1 , K. 218 Mozart : E-dúr sinfonia concertante , K. 364 Mozart : Esz-dúr divertimento , K. 563, B-dúr duó , No. 2 Mozart : Esz-dúr symphonie concertante Mozart : Szonáta No . 10 , K. 378 , No . 15 , K. 454 Paganini : Két caprices Prokofjev : g-moll concerto , No. 2 Ravel : a-moll trió Ravel : Tzigane Respighi : d-moll szonáta Rózsa : Concerto Saint-Saëns : d-moll szonáta , Op. 75 , No. 1 Schubert : Fantaisie Schubert : B-dúr trió , No . 1 , Op. 49 Schubert : B-dúr trió , No. 2 Schubert : C-dúr quintet Schubert : g-moll szonáta Schubert : g-moll szonatina Sibelius : Hegedűverseny Spohr : Kettős vonósnégyes Spohr : Concerto , No . 8 Strauss : Esz-dúr szonáta Stravinsky : Olasz szvit Toch : Divertimento , Op. 37 , No. 2 Toch : Vivace molto Turina : Trió , Op. 35 , No. 1 Vieuxtemps : a-moll concerto , Op. 37 , No. 5 Vieuxtemps : Concerto , No. 5 Vitali : Chaconne Vivaldi: B-dúr hegedű-csellóverseny Walton : Hegedűverseny Wieniawski : d-moll hegedűverseny , No. 2 Wieniawski- , Csajkovszkij- , Rameau-, Bach- , Padilla- , Sarasate-művek Jegyzetek Fordítás Források Magyar nagylexikon Gyer–Iq . Magyar Nagylexikon Kiadó, Budapest , fidelio – Heifetz , Jascha fidelio –éve született Jascha Heifetz További információk YouTube – Jascha Heifetz plays Brahms Hungarian Dance #7 YouTube – Jascha Heifetz plays Paganini Caprice No. YouTube – Jascha Heifetz plays Tchaikovsky Violin Concerto:t mov . Amerikai hegedűművészek Auer Lipót tanítványai 20. századi hegedűsök Koncertmesterek Zenei csodagyerekek 1901-ben született személyek 1987-ben elhunyt személyek Lengyel-amerikaiak Litván-amerikaiak Zsidó származású litvánok