Krévinek
A krévinek (lett: krieviņi, észt: kreevinid) a 15. században a Német Lovagrend által Lettországba telepített vótok, akik Bauskában és környékén éltek a 19. századig, amikor is elvesztették nyelvüket és beolvadtak a lett lakosságba.

Elnevezéseik

A krévin elnevezés a lettből származik, akik nem vótokként, hanem a oroszokként avagy oroszországiként azonosították őket, a lett krieviņš ’krévin férfi’ tulajdonképpen a krievs ’orosz férfi’ -iņš kicsinyítő képzővel ellátott alakja. A 17. században a németben a lett mintára létrehozták a Rüsche kifejezést, a Russe ’orosz férfi’ jelentésű szóból, de már a század második felében átvette ennek helyét a Krewische megnevezés. A magyar, a finn és az észt megfelelők valószínűleg a német szó átvételei, mivel bennük a lett diftongus helyett a németben megjelenő hosszú magánhangzó található.

Történetük

A krévinek ősei, a vótok a ma Oroszország területén található történelmi Ingria területén éltek.

A terület a Német Lovagrend fennhatósága alatt állt, egyik központja Koporje vára volt, amelyet azonban 1444-ben elhagyni kényszerültek. Ezért 1445 és 1447 között a Német Lovagrend nagymestere 3000 hadifogságba esett vótot költöztetett át Bauska városának környékére, amely akkor a szemigall törzsekhez tartozott, ma Lettország Zemgale nevű területén található. A Lovagrend kihasználta a vótok várépítési szakértelmét, és megépítette velük a bauskai várat, amely éppen e miatt nagyon hasonlít például a koporjai és más novgorodi kővárakhoz. Mikor 1447-ben a vár megépült, a vótok nem tértek vissza Ingriába, hanem gazdálkodni kezdtek a háborúk és a pestis járvány miatt elnéptelenedett földeken, főként Vecsaule, Brunava, Ceraukste és Jaunsaule egyházközségek területein.

A krévin nevet elsőként Paul Einhorn (†1655) balti német származású kurzemei lelkész említi Reformatio gentis Lettica című munkájában 1636-ban, ugyanő 1649-ben a Historia Letticá-ban, a lett történelmet és kultúrát elsőként összefoglaló művében a krévinekről ezt írja:

„Bauska környékén él ez az idegen nép, akiket krévinnek hívnak, és akik elsősorban a herceghez tartoznak.Lettül nagyon hibásan beszélnek, és egymás között észtül társalognak.”

Egy becslés szerint Bauskában és a közelben 1805-ben mintegy még 1200 krévin élt. 1810-ben viszont a vecsaulei pap, Karl Lutzau (lettül: Kārlis Lucavs) már csak 12-15 főre becsüli a számukat, ő maga egyébként 1810 és 1815 között közel 360 krévin szót jegyzett le, amelyek sok hasonlóságot mutatnak vót megfelelőikkel. A 19. században a krévinek tömegesen olvadtak be a lett társadalomba, és kezdték a lettet használni a mindennapokban, de a krévin kultúra elemei megőrződtek a helyi szokásokban, népviseletben és képzőművészeti motívumokban is.

Kutatás

Mivel a krévinek sokáig a lettektől elkülönülve éltek, szokásaikat és nyelvüket sokáig meg tudták őrizni. A krévinek inkább a lettországi észtekkel tartották szorosabban a kapcsolatot lievu avagy leivi és a lutsi avagy ludzai észtekkel. a nyelvi elszigeteltség ellenére nagyon kevés leírás és nyelvemlék marad fenn tőlük, mivel éppen akkor kezdődött el a finn és észt kutatók rokonaik iránti fokozott érdeklődése, amikor a krévinek beolvadása az utolsó fázisába érkezett.

A krévin nyelv legszélesebb körű vizsgálatát Ferdinand Johann Wiedemann, észt nyelvész végezte, 1841-es Über die Nationalität der Kreewinen című munkájában feltárja a krévin nyelv és a ingriai vót közötti kapcsolatot.

Anders Johan Sjögren finn nyelvész 1846-ban érkezett Vecsauléba a finnségi népek kutatása közben, Reise nach Livland un Kurland című írásában arra jut, hogy a krévinek szinte teljesen eltűntek, későbbről már nincsenek is feljegyzések élő krévinekről.

Népviselet

A fennmaradt lírások szerint a krévinek ruházata sokban hasonlított az ingriai vótok viseletére. A férfiak zekéjének gallérja kék és vörös fonallal volt hímezve, amik két bojtos zsinórban végződtek. A ruhát gombok helyett zsinórok fogták össze. A vót jellegzetességeken jellemző volt a lett mintára viselt rövid nadrág, harisnya és cipő. Az övet a zekén kívül viselték, és gyakran függött rajta tőr. A krévin férfiak fonva hordták a hajukat, a nők pedig az ingriaihoz hasonló selyemkendőt viseltek, amely felett még egy nagyobb mintás kendő volt.

Híres krévinek

Kārlis Dziļleja (1891–1963) lett író, költő és irodalomkritikus a Domas (Gondolatok) című művészeti és tudományos havilap 1929-es számában közli geneológiai kutatását, amelyben arra jut, hogy a legnagyobbnak tartott lett költő Rainis (1965-1929) krévin gyökerekkel rendelkezik.

Uldis Reinis Dumpis (1943-) Bauskában született lett színművész elmondta, hogy nagyanyja vótoktól származtatta magát, vezetékneve pedig Krieviņš volt.

Jegyzetek

Források
 Bereczki Gábor. 2000. Bevezetés a balti finn nyelvészetbe. Universitas Könyvkiadó. Budapest.
 Grāvere, Rita 2007. 1931. gada Bauskas latviešu antropoloģiskie pētījumi un "krieviņu" problēma antropoloģijā. In: Zinātņu vēsture un muzejniecība. Latvijas Universitātes Raksti. 704. Latvijas Universitāte. 53-62. , összefoglaló:  
 Hajdú Péter 1991. Az uráli nyelvészet alapkérdései. Tankönyvkiadó. Budapest.
Ez a szócikk sokban hagyatkozik a krévinek című lap lett, angol, finn nyelvű változataira.

Külső hivatkozások

 Bruno Martuzāns. Vótok (Vots)
 Natalia Kuznetsova - Elena Markus - Mehmed Muslimov. Finnic minorities of Ingria. The current sociolinguistic situation and itsbackground.
 Bauskai vár (Bauskas pils)
 A népek vörös könyve. Vótok (The Peoples of the Red Book. The Votes)
 Fejes László 2012. Oroszok és németek a lettben – és a vótok. Nyyest.hu.

Finnugor népek
Európai népek
Lettország népei
Történelmi népek
A krévinek ( lett : krieviņi , észt : kreevinid ) a században a Német Lovagrend által Lettországba telepített vótok , akik Bauskában és környékén éltek a századig , amikor is elvesztették nyelvüket és beolvadtak a lett lakosságba . Elnevezéseik A krévin elnevezés a lettből származik , akik nem vótokként , hanem a oroszokként avagy oroszországiként azonosították őket , a lett krieviņš ’krévin férfi’ tulajdonképpen a krievs ’orosz férfi’ -iņš kicsinyítő képzővel ellátott alakja . A században a németben a lett mintára létrehozták a Rüsche kifejezést , a Russe ’orosz férfi’ jelentésű szóból , de már a század második felében átvette ennek helyét a Krewische megnevezés . A magyar , a finn és az észt megfelelők valószínűleg a német szó átvételei , mivel bennük a lett diftongus helyett a németben megjelenő hosszú magánhangzó található . Történetük A krévinek ősei , a vótok a ma Oroszország területén található történelmi Ingria területén éltek . A terület a Német Lovagrend fennhatósága alatt állt , egyik központja Koporje vára volt , amelyet azonbanben elhagyni kényszerültek . Ezértésközött a Német Lovagrend nagymesterehadifogságba esett vótot költöztetett át Bauska városának környékére , amely akkor a szemigall törzsekhez tartozott , ma Lettország Zemgale nevű területén található . A Lovagrend kihasználta a vótok várépítési szakértelmét , és megépítette velük a bauskai várat , amely éppen e miatt nagyon hasonlít például a koporjai és más novgorodi kővárakhoz . Mikorben a vár megépült , a vótok nem tértek vissza Ingriába , hanem gazdálkodni kezdtek a háborúk és a pestis járvány miatt elnéptelenedett földeken , főként Vecsaule, Brunava , Ceraukste és Jaunsaule egyházközségek területein . A krévin nevet elsőként Paul Einhorn ( †1655 ) balti német származású kurzemei lelkész említi Reformatio gentis Lettica című munkájábanban , ugyanőben a Historia Letticá-ban , a lett történelmet és kultúrát elsőként összefoglaló művében a krévinekről ezt írja : „ Bauska környékén él ez az idegen nép , akiket krévinnek hívnak , és akik elsősorban a herceghez tartoznak.Lett ül nagyon hibásan beszélnek , és egymás között észtül társalognak.” Egy becslés szerint Bauskában és a közelbenben mintegy mégkrévin élt.ben viszont a vecsaulei pap , Karl Lutzau ( lettül : Kārlis Lucavs ) már csakfőre becsüli a számukat , ő maga egyébkéntésközött közelkrévin szót jegyzett le , amelyek sok hasonlóságot mutatnak vót megfelelőikkel . A században a krévinek tömegesen olvadtak be a lett társadalomba , és kezdték a lettet használni a mindennapokban , de a krévin kultúra elemei megőrződtek a helyi szokásokban , népviseletben és képzőművészeti motívumokban is . Kutatás Mivel a krévinek sokáig a lettektől elkülönülve éltek , szokásaikat és nyelvüket sokáig meg tudták őrizni . A krévinek inkább a lettországi észtekkel tartották szorosabban a kapcsolatot lievu avagy leivi és a lutsi avagy ludzai észtekkel . a nyelvi elszigeteltség ellenére nagyon kevés leírás és nyelvemlék marad fenn tőlük , mivel éppen akkor kezdődött el a finn és észt kutatók rokonaik iránti fokozott érdeklődése , amikor a krévinek beolvadása az utolsó fázisába érkezett . A krévin nyelv legszélesebb körű vizsgálatát Ferdinand Johann Wiedemann , észt nyelvész végezte, es Über die Nationalität der Kreewinen című munkájában feltárja a krévin nyelv és a ingriai vót közötti kapcsolatot . Anders Johan Sjögren finn nyelvészban érkezett Vecsauléba a finnségi népek kutatása közben , Reise nach Livland un Kurland című írásában arra jut , hogy a krévinek szinte teljesen eltűntek , későbbről már nincsenek is feljegyzések élő krévinekről . Népviselet A fennmaradt lírások szerint a krévinek ruházata sokban hasonlított az ingriai vótok viseletére . A férfiak zekéjének gallérja kék és vörös fonallal volt hímezve , amik két bojtos zsinórban végződtek . A ruhát gombok helyett zsinórok fogták össze . A vót jellegzetességeken jellemző volt a lett mintára viselt rövid nadrág , harisnya és cipő . Az övet a zekén kívül viselték , és gyakran függött rajta tőr . A krévin férfiak fonva hordták a hajukat , a nők pedig az ingriaihoz hasonló selyemkendőt viseltek , amely felett még egy nagyobb mintás kendő volt . Híres krévinek Kārlis Dziļleja1963 ) lett író , költő és irodalomkritikus a Domas ( Gondolatok ) című művészeti és tudományos havilapes számában közli geneológiai kutatását , amelyben arra jut , hogy a legnagyobbnak tartott lett költő Rainiskrévin gyökerekkel rendelkezik . Uldis Reinis Dumpis ) Bauskában született lett színművész elmondta , hogy nagyanyja vótoktól származtatta magát , vezetékneve pedig Krieviņš volt . Jegyzetek Források Bereczki Gábor . Bevezetés a balti finn nyelvészetbe . Universitas Könyvkiadó . Budapest . Grāvere , Rita gada Bauskas latviešu antropoloģiskie pētījumi un " krieviņu " problēma antropoloģijā . In : Zinātņu vēsture un muzejniecība . Latvijas Universitātes Raksti . Latvijas Universitāte . , összefoglaló : Hajdú Péter Az uráli nyelvészet alapkérdései . Tankönyvkiadó . Budapest . Ez a szócikk sokban hagyatkozik a krévinek című lap lett , angol , finn nyelvű változataira . Külső hivatkozások Bruno Martuzāns . Vótok ( Vots ) Natalia Kuznetsova - Elena Markus - Mehmed Muslimov . Finnic minorities of Ingria . The current sociolinguistic situation and itsbackground . Bauskai vár ( Bauskas pils ) A népek vörös könyve . Vótok ( The Peoples of the Red Book . The Votes ) Fejes László Oroszok és németek a lettben – és a vótok . Nyyest.hu . Finnugor népek Európai népek Lettország népei Történelmi népek