Szántó Rezső
Szántó Rezső (szül. Schreiber, Nagykanizsa, 1892. január 4. – Budapest, 1970. augusztus 21.) magyar jogász, pártpolitikus, lapszerkesztő.

Élete

Fiatalkora 
Édesapja Schreiber Sándor hentessegéd, édesanyja Günsberger Szelina háztartásbeli volt. 10 testvéréből 7 érte meg a felnőttkort. Családja az 1890-es évek elején költözött Nagykanizsára, s Szántó itt végezte elemi iskoláit. 1904-ben családjával a fővárosba költözött, s a Tavaszmező utcai fiúgimnáziumban 1910-ben érettségi vizsgát tett. A munkásmozgalommal egyik fivére, Szántó Béla ismertette meg, Rezső 20 éves korában. Csatlakozott a Galilei Körhöz, belépett a VIII. kerületi Munkásotthonba, illetve a Szabadság Munkásképző Egyletbe is. A jégbiztosító kartellnél kezdett dolgozni, eközben egyetemre járt, s az első világháború kitörésének évében a Budapesti Tudományegyetemen megszerezte jogi diplomáját. Ezután a frontra küldték.

A forradalmak alatt 

1918-ban Póla városában a cattarói matrózlázadás alatt a katonatanács küldöttjének tették meg. Az őszirózsás forradalom alatt a Népőrség parancsnoka volt, majd pedig novemberben a Kommunisták Magyarországi Pártjának alapító tagja lett. A kommün alatt Jancsik Ferenccel dolgozott a Budapesti Vörös Őrség egyik parancsnokhelyettesként, illetve a Vörös Hadsereg III. hadtestének politikai biztosaként is tevékenykedett, s részt vett az északi hadjáratban.

Az emigrációban (1922 – 1946/47) 
A proletárdiktatúra alatti tevékenysége miatt 1920. szeptember 22-én 15 év fegyházbüntetésre ítélték. Két év múlva a szovjet–magyar fogolycsere-akciónak köszönhetően Szovjet-Oroszországba, Moszkvában került, ahol az Állami Biztosító Társaságnál dolgozott, s részt vett a Moszkvai Magyar Klub megalakításában, illetve irányításában. 1925-ben az angol fővárosba küldték el, ahol az Angol–Szovjet Tengeri Biztosító Társaság igazgatójaként tevékenykedett, körülbelül másfél éven át. Ezután visszament a Szovjetunióba, s 1927 tavaszáig a krasznaja-presznyai kerületi pártbizottság propagandaosztályán dolgozott, mint oktató, instruktor. A moszkvai vezetés még ugyanebben az évben Párizsba küldte a magyar emigránsokhoz szervező munkára, majd a következő év őszén visszarendelték Moszkvába. Itt részt vett a NEP helyére bevezetett szocialista gazdaságpolitika végrehajtásában, a gabonaszovhozok létesítésében, a mezőgazdaság gépesítésének előkészítésében. A spanyol polgárháborúba 1936-ban kapcsolódott be, mikor is egy kanadai újságíró (Michael Baller/Baller Mihály) nevét viselő útlevéllel az Ibériai félszigetre utazott. Két éven át szolgált őrnagyi rangban, mint a 12. Nemzetközi Brigád Zalka Máté irányítása alatt álló tüzérosztagának ütegparancsnoka. Részt vett a madridi, illetve huescai harcokban, hol több társát (pl. Hevesi Ákost vagy Zalkát) elvesztette. 1938 végén visszament a Szovjetunióba, ahol 1939-ig a nemzetközi brigádok egykori katonái számára létrehozott segélyszervezet irányítója volt. A második világháború idején a moszkvai Kossuth Rádió bemondójaként dolgozott, később szakszervezeti munkákat látott el. Eközben rendszeresen vett részt partizánkiképzésben. A háború végén 1945-ben a magyar emigránsok hazatelepítésén munkálkodott, majd pedig az MKP moszkvai képviselője volt.

Ismét itthon (1946/47 – 1970)
1946 végén vagy 1947 elején tért haza. 1947-ben a Magyar–Szovjet Baráti Társaság (MSZBT) igazgatója, 1948-ban főtitkára lett. 1949 nyarán az Országos Takarékpénztár vezérigazgató-helyettesének tették meg, majd pedig 6 éven át a Tartós békéért, népi demokráciáért! című hetilap főszerkesztője volt. Ezzel párhuzamosan Szántó a részben általa szervezett Szakszervezetek Országos Tanácsa (SZOT) nemzetközi szakszervezeti iskolájának igazgatói tisztét is ellátta. 1954-től a Novoje Vremja magyarországi változatának főszerkesztője volt. Az 1956-os forradalom alatt a Szabad Nép székházában a lap megjelentetésének biztosításán dolgozott. 1956. november 4-e után Sopronban illetve Salgótarjánban szervezte a Magyar Szocialista Munkáspártot. 1957-től a Partizán Szövetség alelnökeként dolgozott.

Családja 
Testvérei Szántó Béla és Szántó Zoltán és Szántó Gizella voltak.

Fő műve 
 A békevilágmozgalom (Bp., 1951)

Megjegyzések

Jegyzetek

Források
 
 Zalai életrajzi kislexikon
 Testvérének, Zoltánnak életrajza az 1945-47-es országgyűlési almanachban

További információk 
 Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.
 Zalai életrajzi kislexikon. 3. javított, bővített kiadás. Szerk. Fatér Bernadett, Horváth József, Kiss Gábor [és mások]. Zalaegerszeg, Deák Ferenc Megyei Könyvtár, 2005.

1892-ben született személyek
1970-ben elhunyt személyek
Magyarországi politikusok
Magyar jogászok
Magyar újságírók
MKP-tagok
MSZMP-tagok
KMP-tagok
A Galilei Kör tagjai
Bebörtönzött politikusok
A szovjet–magyar fogolycsere-akció kicseréltjei
A spanyol polgárháború résztvevői
Nagykanizsaiak
Családi nevüket magyarosított személyek
Zsidó származású magyarok
Szántó Rezső ( szül . Schreiber , Nagykanizsa , január – Budapest , augusztus ) magyar jogász , pártpolitikus , lapszerkesztő . Élete Fiatalkora Édesapja Schreiber Sándor hentessegéd , édesanyja Günsberger Szelina háztartásbeli volt.testv érébőlérte meg a felnőttkort . Családja azes évek elején költözött Nagykanizsára , s Szántó itt végezte elemi iskoláit.ben családjával a fővárosba költözött , s a Tavaszmező utcai fiúgimnáziumbanben érettségi vizsgát tett . A munkásmozgalommal egyik fivére , Szántó Béla ismertette meg , Rezsőéves korában . Csatlakozott a Galilei Körhöz , belépett a VIII. kerületi Munkásotthonba , illetve a Szabadság Munkásképző Egyletbe is . A jégbiztosító kartellnél kezdett dolgozni , eközben egyetemre járt , s az első világháború kitörésének évében a Budapesti Tudományegyetemen megszerezte jogi diplomáját . Ezután a frontra küldték . A forradalmak alatt 1918-ban Póla városában a cattarói matrózlázadás alatt a katonatanács küldöttjének tették meg . Az őszirózsás forradalom alatt a Népőrség parancsnoka volt , majd pedig novemberben a Kommunisták Magyarországi Pártjának alapító tagja lett . A kommün alatt Jancsik Ferenccel dolgozott a Budapesti Vörös Őrség egyik parancsnokhelyettesként , illetve a Vörös Hadsereg III. hadtestének politikai biztosaként is tevékenykedett , s részt vett az északi hadjáratban . Az emigrációban–47 ) A proletárdiktatúra alatti tevékenysége miatt szeptemberénév fegyházbüntetésre ítélték . Két év múlva a szovjet–magyar fogolycsere-akciónak köszönhetően Szovjet-Oroszországba , Moszkvában került , ahol az Állami Biztosító Társaságnál dolgozott , s részt vett a Moszkvai Magyar Klub megalakításában , illetve irányításában.ben az angol fővárosba küldték el , ahol az Angol–Szovjet Tengeri Biztosító Társaság igazgatójaként tevékenykedett , körülbelül másfél éven át . Ezután visszament a Szovjetunióba , stavaszáig a krasznaja-presznyai kerületi pártbizottság propagandaosztályán dolgozott , mint oktató , instruktor . A moszkvai vezetés még ugyanebben az évben Párizsba küldte a magyar emigránsokhoz szervező munkára , majd a következő év őszén visszarendelték Moszkvába . Itt részt vett a NEP helyére bevezetett szocialista gazdaságpolitika végrehajtásában , a gabonaszovhozok létesítésében , a mezőgazdaság gépesítésének előkészítésében . A spanyol polgárháborúbaban kapcsolódott be , mikor is egy kanadai újságíró ( Michael Baller/ Baller Mihály ) nevét viselő útlevéllel az Ibériai félszigetre utazott . Két éven át szolgált őrnagyi rangban , mint a Nemzetközi Brigád Zalka Máté irányítása alatt álló tüzérosztagának ütegparancsnoka . Részt vett a madridi , illetve huescai harcokban , hol több társát ( pl . Hevesi Ákost vagy Zalkát ) elvesztette.végén visszament a Szovjetunióba , aholig a nemzetközi brigádok egykori katonái számára létrehozott segélyszervezet irányítója volt . A második világháború idején a moszkvai Kossuth Rádió bemondójaként dolgozott , később szakszervezeti munkákat látott el . Eközben rendszeresen vett részt partizánkiképzésben . A háború végénben a magyar emigránsok hazatelepítésén munkálkodott , majd pedig az MKP moszkvai képviselője volt . Ismét itthon47 – 1946 végén vagyelején tért haza.ben a Magyar–Szovjet Baráti Társaság ( MSZBT ) igazgatója, ban főtitkára lett.nyar án az Országos Takarékpénztár vezérigazgató-helyettesének tették meg , majd pedigéven át a Tartós békéért , népi demokráciáért ! című hetilap főszerkesztője volt . Ezzel párhuzamosan Szántó a részben általa szervezett Szakszervezetek Országos Tanácsa ( SZOT ) nemzetközi szakszervezeti iskolájának igazgatói tisztét is ellátta.től a Novoje Vremja magyarországi változatának főszerkesztője volt . Azos forradalom alatt a Szabad Nép székházában a lap megjelentetésének biztosításán dolgozott. novembere után Sopronban illetve Salgótarjánban szervezte a Magyar Szocialista Munkáspártot.től a Partizán Szövetség alelnökeként dolgozott . Családja Testvérei Szántó Béla és Szántó Zoltán és Szántó Gizella voltak . Fő műve A békevilágmozgalom ( Bp. , Megjegyzések Jegyzetek Források Zalai életrajzi kislexikon Testvérének , Zoltánnak életrajza azes országgyűlési almanachban További információk Révai Új Lexikona . Főszerk . Kollega Tarsoly István . Szekszárd , Babits , . Új magyar életrajzi lexikon . Főszerk . Markó László . Bp. , Magyar Könyvklub . Zalai életrajzi kislexikon. javított , bővített kiadás . Szerk . Fatér Bernadett , Horváth József , Kiss Gábor [ és mások ] . Zalaegerszeg , Deák Ferenc Megyei Könyvtár , 1892-ben született személyek 1970-ben elhunyt személyek Magyarországi politikusok Magyar jogászok Magyar újságírók MKP-tagok MSZMP-tagok KMP-tagok A Galilei Kör tagjai Bebörtönzött politikusok A szovjet–magyar fogolycsere-akció kicseréltjei A spanyol polgárháború résztvevői Nagykanizsaiak Családi nevüket magyarosított személyek Zsidó származású magyarok