Biberach an der Riß
Biberach an der Riß település Németországban, Felső-Svábország északi részén, 524–653 m tengerszint feletti magasságban.

Biberach Donau-Iller másodlagos központja a régión belül, regionális központok: Ulm és Memmingen.

Fekvése
Schwenditől délnyugatra, Ulmtól 40 kilométerre délre és Memmingentől 40 km-re nyugatra fekvő település.

Története

Területe már a kora római korban lakott hely volt. Az itt végzett ásatásokon feltárt római korból való villa rustica a 2. században épült.

Biberach nevét 1083-ban említették először az oklevelekben. Az egykori szabad birodalmi várost 1170 körül I. Frigyes császár alapította. 1226-ban már mint a város volt említve. 1282-ben I. Rudolf cseh király|I. Habsburg Rudolf megerősítette a város ősi jogait, és 1312-ben bevezették az „Ulmi” törvényt. Biberach császári város volt, amely ellentétben más császári városokkal nem szerzett nagyobb területet.
A 12. századtól fontos kereskedelmi város volt, különösen a 16. században a bársonygyártás révén.

1373-ban az egykori városfalakat már bővíteni is kellett, olyan gyorsan növekedett a város.
A 14. században a gyapjúfeldolgozásban Biberach a takácsok városává nőtte ki magát. Az itt készült vászon Európa-szerte keresett cikk volt. A 15. századból több takács ház még mindig fennáll.

A harmincéves háború idején a svéd csapatok elfoglalták a várost. 1634. szeptember 6-án a nördlingeni csatában súlyos vereséget szenvedtek. Ezt követően a császár szinte az egész Délt visszahódította. 1648-ban, a vesztfáliai béke idején Biberachban és Ravensburgban, Augsburghoz és Dinkelsbuehlhez hasonlóan a kormány saját közigazgatási rendszert vezetett be (egyenlőség a katolikusok és a protestánsok között, közös birodalmi város).

A harmincéves háború kártétele, népességfogyása ellenére, a 18. század második felében több mint 4000 lakosa volt a településnek. Ezzel Biberach megelőzte Ravensburgot is, mely a késő középkorig a távolsági kereskedelem központja volt.

A város egykori, árkokkal, tornyokkal és kapukkal ellátott kettős falrendszerből álló erődítménye – melynek falai két méter vastagok és hat méter magasak voltak – 1836 októberében a német vámunió hatályba lépésével elvesztette jelentőségét. Ezután a legtöbb kaput és tornyot lebontották, csak a Fehér torony és a Gigelbergturm, valamint az Ulmi kapu maradt meg.

A 17. században Biberach kezdett művészvárossá fejlődni. 1686-ban alapították meg a Polgári Színésztársulatot, melynek vezetését 1760-ban Cristoph Martin Wieland költő vette át. 1761-ben a Biberachi Színház előadta a Wieland által átdolgozott és lefordított Vihar című színdarabot. Ez a színház volt az első olyan Shakespeare-előadás Németországban, amely Shakespeare nevét viselte, és közel is állt az eredetihez.

A városban a színház mellett jelentős szerepe volt az ötvösművészetnek is (Johan Michael Dinglinger (1664–1731), valamint a zenének (Justin Henrich Knecht zeneszerző 1752–1817), valamint a festészetnek is (Johann Heinrich Schönfeld 1609–1675), Johann Baptist Pflug 1785–1866, Anton Braith 1836–1905) is.

A Ravensburg–Biberach közötti vasútvonalat 1849. május 26-án adták át a forgalomnak.

Galéria

Jegyzetek 

Baden-Württemberg települései
Biberach an der Riß település Németországban , Felső-Svábország északi részén,653 m tengerszint feletti magasságban . Biberach Donau-Iller másodlagos központja a régión belül , regionális központok : Ulm és Memmingen . Fekvése Schwenditől délnyugatra , Ulmtólkilométerre délre és Memmingentőlkm-re nyugatra fekvő település . Története Területe már a kora római korban lakott hely volt . Az itt végzett ásatásokon feltárt római korból való villa rustica a században épült . Biberach nevétban említették először az oklevelekben . Az egykori szabad birodalmi várostkörül I. Frigyes császár alapította.ban már mint a város volt említve.ben I. Rudolf cseh király|I. Habsburg Rudolf megerősítette a város ősi jogait , ésben bevezették az „ Ulmi” törvényt . Biberach császári város volt , amely ellentétben más császári városokkal nem szerzett nagyobb területet . A századtól fontos kereskedelmi város volt , különösen a században a bársonygyártás révén . 1373-ban az egykori városfalakat már bővíteni is kellett , olyan gyorsan növekedett a város . A században a gyapjúfeldolgozásban Biberach a takácsok városává nőtte ki magát . Az itt készült vászon Európa-szerte keresett cikk volt . A századból több takács ház még mindig fennáll . A harmincéves háború idején a svéd csapatok elfoglalták a várost. szeptemberán a nördlingeni csatában súlyos vereséget szenvedtek . Ezt követően a császár szinte az egész Délt visszahódította.ban , a vesztfáliai béke idején Biberachban és Ravensburgban , Augsburghoz és Dinkelsbuehlhez hasonlóan a kormány saját közigazgatási rendszert vezetett be ( egyenlőség a katolikusok és a protestánsok között , közös birodalmi város ) . A harmincéves háború kártétele , népességfogyása ellenére , a század második felében több mintlakosa volt a településnek . Ezzel Biberach megelőzte Ravensburgot is , mely a késő középkorig a távolsági kereskedelem központja volt . A város egykori , árkokkal , tornyokkal és kapukkal ellátott kettős falrendszerből álló erődítménye – melynek falai két méter vastagok és hat méter magasak voltak –októberében a német vámunió hatályba lépésével elvesztette jelentőségét . Ezután a legtöbb kaput és tornyot lebontották , csak a Fehér torony és a Gigelbergturm , valamint az Ulmi kapu maradt meg . A században Biberach kezdett művészvárossá fejlődni.ban alapították meg a Polgári Színésztársulatot , melynek vezetésétban Cristoph Martin Wieland költő vette át.ben a Biberachi Színház előadta a Wieland által átdolgozott és lefordított Vihar című színdarabot . Ez a színház volt az első olyan Shakespeare-előadás Németországban , amely Shakespeare nevét viselte , és közel is állt az eredetihez . A városban a színház mellett jelentős szerepe volt az ötvösművészetnek is ( Johan Michael Dinglinger1731 ) , valamint a zenének ( Justin Henrich Knecht zeneszerző1817 ) , valamint a festészetnek is ( Johann Heinrich Schönfeld1675 ) , Johann Baptist Pflug1866 , Anton Braith1905 ) is . A Ravensburg–Biberach közötti vasútvonalat májusán adták át a forgalomnak . Galéria Jegyzetek Baden-Württemberg települései