Preko
Preko () falu és község Horvátországban Zára megyében.

Fekvése 
Zárától légvonalban 6 km-re délnyugatra, Ugljan szigetének közepén, az északkeleti parton Zárával szemben fekszik. Preko községhez a sziget északnyugati kétharmad része, a lakott Ošljak, Rivanj és Sestrunj, valamint a kisebb Tri Sestrice, Mali és Veliki Paranak, valamint Idula szigete tartozik. Preko az utóbbi időben elsősorban a tengerparton terjeszkedett és itt már összeépült a szomszédos Poljanával és Kalival. Itt van a szigetet Zárával összekötő fő közlekedési eszköz a komp kikötőhelye. A település nem teljesen összefüggő, mivel a mély Soline-öböl amely körül épült két részre vágja és a 110-es út amely itt nagyon megközelíti a partot nem engedi, hogy a két rész teljesen összeépüljön.

A község települései 
Közigazgatásilag Preko mellett még Lukoran, Ošljak, Poljana, Rivanj, Sestrunj, Sutomišćica és Ugljan települések tartoznak hozzá.

Története 
Ugljan szigete a régészeti leletek tanúsága szerint már a kőkorszak óta lakott. Első lakói az illírek egyik törzse a liburnok voltak. Erődített településeik maradványai a Celinjak, Kuranj és Sv. Mihovil nevű magaslatokon (i. e. 4. század) ma is láthatók. A sziget római betelepítése az i. e. 1. századra tehető. Első ismert említése a neves római írótól Pliniustól származik „Lissa” alakban. A rómaiak több villagazdaságot is építettek a szigeten, ezek közül mintegy tíznek máig fennmaradtak a romjai. Közülük a legjelentősebbek a Supetar-fok felé a Gospodski nevű halmon és a Muline-öbölnél Stivonon találhatók, ahol fennmaradt az olajbogyó feldolgozásához épített római malom romja is. A középkorban zárai nemesi családok birtoka volt, akik felépítették saját udvarházaikat, gazdaságaikat. Területe Zárához tartozott, majd 1409-től a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett. A 18. század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot. Ugljan szigete 1797 és 1805 között Habsburg uralom alá került, majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 937, 1910-ben 2038 lakosa volt. Plébániáját 1770-ben alapították, miután 1765-ben felépült a plébániatemplom. Addig a hívek a szomszédos Sutomišćica Szent Eufémia plébániájához tartoztak.

Az első iskola alapítása a ferences harmadrendi szerzetesek tevékenységének köszönhető, akik 1448-ban érkeztek a Prekoval szembeni kis Galovac-szigetre és a hagyomány szerint írásra, olvasásra tanították a gyermekeket. Az első írásos dokumentum a tanítás megindulásáról 1842-ből való. Az első iskola a Lovrić-házban nyílt meg, első tanítója Bernard Dončević volt. Ez volt egyben az egész sziget első iskolája is és Zára környékén is az elsők közé tartozott. Az első évben a tanulók száma 31 volt, de később ez a szám emelkedett. 1880-ban a fiúiskola mellett leányiskola is indult és 1894-ig a két iskola párhuzamosan működött, a két intézményt ekkor egyesítették. Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. Az 1970-es évektől a több munkalehetőség miatt sok fiatal vándorolt ki, illetve költözött a nagyobb városokba és vándorolt ki az Egyesült Államokban és Ausztráliában is. A falunak 2011-ben 1286 lakosa volt, akik hagyományosan mezőgazdasággal (főként olívatermeléssel), halászattal és újabban turizmussal foglalkoznak. A településen a kompkikötő mellett bankfiók, benzinkút, egy nagyobb élelmiszer áruház és több más üzlet működik. A központon kívül a hosszú part mentén több helyen is vannak kisboltok és egyéb vendéglátóegységek.

Lakosság

Nevezetességei 
Preko felett a 265 méter magas azonos nevű magaslaton állnak a Mihály arkangyal erőd maradványai. A mai erődöt 6. századi elődje helyén a sziget stratégiailag fontos pontján építették. Jelentős szerepet játszott a Zára és a Velencei Köztársaság közötti 1345-ben és 1346-ban dúlt háborúban. Egy bencés kolostor is állt itt Szent Mihály tiszteletére szentelt templomával, melyet legkésőbb a 12. században építettek a kora középkori erődítmény helyén és a 15. századig működött. A ma is látható falakat a 14. század végén, vagy a 15. század elején emelték a zárai Bilšić testvérek és Nikola Arbusjanić kőműves mesterek. A vár jelentős romjait ma kedvelt kirándulóhelyként tartják számon, ahonnan felejthetetlen látvány nyílik Zára városára és a város előtti öbölre, valamint a zárai szigetvilág több mint kétszáz kisebb-nagyobb szigetére a Kornati Nemzeti Parkkal. A vártól sziklás út vezet a sziget legmagasabb pontjához az északnyugatra fekvő 288 méter magas Šćahhoz.
A Prekoval szembeni kis Galevac-szigeten találhatók a 15. századi Remete Szent Antal tiszteletére szentelt ferences harmadrendi kolostornak a buja mediterrán növényzettel sűrűn benőtt romjai a Szent Pál templom maradványaival. A 16. században a kolostort korszerűsítették, amikor egy új Szent Pál-templom épült, melyet 1596-ban szenteltek fel. A templom egyhajós, négyzet alaprajzú apszissal. A templom mellett vannak a kolostor épületei, amelyek egy kis kolostort foglalnak magukban. A templomtól északra egy temető található. A ferences kolostor ma is aktív, és a történelem során a glagolita kultúra kiemelkedő központja volt, amint azt a gazdag könyvtár és egyházi gyűjtemény is bizonyítja.
Rózsafüzér királynője tiszteletére szentelt régi plébániatemploma kora keresztény eredetű és eredetileg Szent András apostol tiszteletére volt szentelve. Mai titulusát a 18. században kapta, amikor 1765-ben barokk stílusban építették át. Egyhajós épület sekrestyével és három márvány oltárral. Harangtornya 1844-ben épült, négy harangja van. Oltárképét a zárai Francesco Salghetti-Drioli festőművész festette. A templom mellett temető található.
Mai, szintén a Rózsafüzér királynője tiszteletére szentelt plébániatemploma 1965-ben épült.
A Szent János templomot a 11. században román stílusban építették. A templom egy hosszúkás, téglalap alaprajzú épület, amelynek oldalfalait belülről három sarokkonzolon nyugvó vak boltív és két félpilaszter választja el. Kívülről a falakat tipikus román stílusban alakították ki lizénákkal és függő árkádokkal. Az apszis nem eredeti, hanem téglalap alakú, félhenger boltozattal. Belül késő gótikus keresztelőmedence található. Az összehasonlító és stilisztikai elemzések a templomot kora román műemlékként keltezik.
Preko mintegy három kilométeres tengerpartja a két kikötő kivételével mindenhol alkalmas a fürdésre. Legnépszerűbb strandja a sekély öbölben fekvő homokos Jaz. A kompkikötő melletti Bilišće strand inkább aprókavicsos, míg a többi strand nagyrészt betonozott. A Magazin navá strandról a szemközti, mintegy 70 méterre fekvő Galovac-szigetre is át lehet úszni.

Galéria

További információk 
 Preko község hivatalos oldala 
 Preko turisztikai irodájának honlapja 
 Zára turisztikai irodájának honlapja 
 A zárai érsekség honlapja 
 Az alapiskola honlapja 
 Preko turistainformációk

Jegyzetek

Fordítás 

Zára megye települései
Preko ( ) falu és község Horvátországban Zára megyében . Fekvése Zárától légvonalbankm-re délnyugatra , Ugljan szigetének közepén , az északkeleti parton Zárával szemben fekszik . Preko községhez a sziget északnyugati kétharmad része , a lakott Ošljak , Rivanj és Sestrunj , valamint a kisebb Tri Sestrice , Mali és Veliki Paranak , valamint Idula szigete tartozik . Preko az utóbbi időben elsősorban a tengerparton terjeszkedett és itt már összeépült a szomszédos Poljanával és Kalival . Itt van a szigetet Zárával összekötő fő közlekedési eszköz a komp kikötőhelye . A település nem teljesen összefüggő , mivel a mély Soline-öböl amely körül épült két részre vágja és aes út amely itt nagyon megközelíti a partot nem engedi , hogy a két rész teljesen összeépüljön . A község települései Közigazgatásilag Preko mellett még Lukoran , Ošljak , Poljana , Rivanj , Sestrunj , Sutomišćica és Ugljan települések tartoznak hozzá . Története Ugljan szigete a régészeti leletek tanúsága szerint már a kőkorszak óta lakott . Első lakói az illírek egyik törzse a liburnok voltak . Erődített településeik maradványai a Celinjak , Kuranj és Sv . Mihovil nevű magaslatokon ( i . e. század ) ma is láthatók . A sziget római betelepítése az i . e. századra tehető . Első ismert említése a neves római írótól Pliniustól származik „ Lissa” alakban . A rómaiak több villagazdaságot is építettek a szigeten , ezek közül mintegy tíznek máig fennmaradtak a romjai . Közülük a legjelentősebbek a Supetar-fok felé a Gospodski nevű halmon és a Muline-öbölnél Stivonon találhatók , ahol fennmaradt az olajbogyó feldolgozásához épített római malom romja is . A középkorban zárai nemesi családok birtoka volt , akik felépítették saját udvarházaikat , gazdaságaikat . Területe Zárához tartozott , majdtől a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett . A század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot . Ugljan szigeteésközött Habsburg uralom alá került , majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Plébániájátben alapították , miutánben felépült a plébániatemplom . Addig a hívek a szomszédos Sutomišćica Szent Eufémia plébániájához tartoztak . Az első iskola alapítása a ferences harmadrendi szerzetesek tevékenységének köszönhető , akikban érkeztek a Prekoval szembeni kis Galovac-szigetre és a hagyomány szerint írásra , olvasásra tanították a gyermekeket . Az első írásos dokumentum a tanítás megindulásárólből való . Az első iskola a Lovrić-házban nyílt meg , első tanítója Bernard Dončević volt . Ez volt egyben az egész sziget első iskolája is és Zára környékén is az elsők közé tartozott . Az első évben a tanulók számavolt , de később ez a szám emelkedett.ban a fiúiskola mellett leányiskola is indult ésig a két iskola párhuzamosan működött , a két intézményt ekkor egyesítették . Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . Azes évektől a több munkalehetőség miatt sok fiatal vándorolt ki , illetve költözött a nagyobb városokba és vándorolt ki az Egyesült Államokban és Ausztráliában is . A falunakbenlakosa volt , akik hagyományosan mezőgazdasággal ( főként olívatermeléssel ) , halászattal és újabban turizmussal foglalkoznak . A településen a kompkikötő mellett bankfiók , benzinkút , egy nagyobb élelmiszer áruház és több más üzlet működik . A központon kívül a hosszú part mentén több helyen is vannak kisboltok és egyéb vendéglátóegységek . Lakosság Nevezetességei Preko felett améter magas azonos nevű magaslaton állnak a Mihály arkangyal erőd maradványai . A mai erődöt századi elődje helyén a sziget stratégiailag fontos pontján építették . Jelentős szerepet játszott a Zára és a Velencei Köztársaság közöttiben ésban dúlt háborúban . Egy bencés kolostor is állt itt Szent Mihály tiszteletére szentelt templomával , melyet legkésőbb a században építettek a kora középkori erődítmény helyén és a századig működött . A ma is látható falakat a század végén , vagy a század elején emelték a zárai Bilšić testvérek és Nikola Arbusjanić kőműves mesterek . A vár jelentős romjait ma kedvelt kirándulóhelyként tartják számon , ahonnan felejthetetlen látvány nyílik Zára városára és a város előtti öbölre , valamint a zárai szigetvilág több mint kétszáz kisebb-nagyobb szigetére a Kornati Nemzeti Parkkal . A vártól sziklás út vezet a sziget legmagasabb pontjához az északnyugatra fekvőméter magas Šćahhoz . A Prekoval szembeni kis Galevac-szigeten találhatók a századi Remete Szent Antal tiszteletére szentelt ferences harmadrendi kolostornak a buja mediterrán növényzettel sűrűn benőtt romjai a Szent Pál templom maradványaival . A században a kolostort korszerűsítették , amikor egy új Szent Pál-templom épült , melyetban szenteltek fel . A templom egyhajós , négyzet alaprajzú apszissal . A templom mellett vannak a kolostor épületei , amelyek egy kis kolostort foglalnak magukban . A templomtól északra egy temető található . A ferences kolostor ma is aktív , és a történelem során a glagolita kultúra kiemelkedő központja volt , amint azt a gazdag könyvtár és egyházi gyűjtemény is bizonyítja . Rózsafüzér királynője tiszteletére szentelt régi plébániatemploma kora keresztény eredetű és eredetileg Szent András apostol tiszteletére volt szentelve . Mai titulusát a században kapta , amikorben barokk stílusban építették át . Egyhajós épület sekrestyével és három márvány oltárral . Harangtornyaben épült , négy harangja van . Oltárképét a zárai Francesco Salghetti-Drioli festőművész festette . A templom mellett temető található . Mai , szintén a Rózsafüzér királynője tiszteletére szentelt plébániatemplomaben épült . A Szent János templomot a században román stílusban építették . A templom egy hosszúkás , téglalap alaprajzú épület , amelynek oldalfalait belülről három sarokkonzolon nyugvó vak boltív és két félpilaszter választja el . Kívülről a falakat tipikus román stílusban alakították ki lizénákkal és függő árkádokkal . Az apszis nem eredeti , hanem téglalap alakú , félhenger boltozattal . Belül késő gótikus keresztelőmedence található . Az összehasonlító és stilisztikai elemzések a templomot kora román műemlékként keltezik . Preko mintegy három kilométeres tengerpartja a két kikötő kivételével mindenhol alkalmas a fürdésre . Legnépszerűbb strandja a sekély öbölben fekvő homokos Jaz . A kompkikötő melletti Bilišće strand inkább aprókavicsos , míg a többi strand nagyrészt betonozott . A Magazin navá strandról a szemközti , mintegyméterre fekvő Galovac-szigetre is át lehet úszni . Galéria További információk Preko község hivatalos oldala Preko turisztikai irodájának honlapja Zára turisztikai irodájának honlapja A zárai érsekség honlapja Az alapiskola honlapja Preko turistainformációk Jegyzetek Fordítás Zára megye települései