Buddhológia
A buddhológia a Buddhával vagy a buddhasággal foglalkozó tudományok modern elnevezése. A buddhológiára használt szinonima a buddhista tudományok kifejezés, amely a buddhizmus kortárs tudományos vizsgálata.
A különböző buddhista hagyományokban és mozgalmakban eltérő módon értelmezik a buddhaság pontos természetét.

Théraváda

Alapvető elgondolás: Buddha tökéletes emberi lény volt
A théraváda buddhisták Buddháról való nézete a páli kánonból (Tipitaka) építkezik, amely a legkorábbi teljességében fennmaradt buddhista szövegek gyűjteménye. Ezekből egyértelműen kirajzolódik, hogy Buddha emberi lény volt — egy tökéletes ember. Buddha különleges természetfeletti erőkkel is rendelkezett (DN 11: Kévatta-szutta). Buddha teste és tudata (még életében) - a közönséges emberekéhez hasonlóan - nem állandó és változatlan. Egy buddha ismeri és érti a dharma változás nélküli természetét, amely egy örök elv, időtlen és feltételektől független jelenség.

Amikor Buddha 80 éves korában meghalt, a teste és a tudata is megszűnt. A buddhák állapota a halál (parinirvána) után meghatározhatatlan (MN 22). Azonban az elmondható, hogy a buddhák haláluk után nem mennek át többé újjászületésen, hanem a halálukat a parinirvána (legvégső nirvána) jellemzi. Ezáltal kilépnek a szamszára (létkerék) állandó körforgásából.

A théraváda buddhizmusban a buddhákra nem istenként tekintenek, aki a világegyetem teremtője és uralkodója.

Korai buddhista iskolák

Szarvásztiváda

Dharmakája

Vipáka-kája / Rúpa-kája

Nirmánakája

Mahászánghika
A Vaszumitra, Bhávaviveka és Vinitadéva buddhista filozófusok műveiben a következő mahászánghika tézisek szerepelenek a buddhák természetével kapcsolatban:
 a buddhák emberfelettiek,
 a buddhák mentesek minden tisztátalanságtól (anászrava) és világi tulajdonságtól,
 a buddhák a dharmát tanítják minden egyes kiejtett szavukkal,
 a buddhák képesek kifejezni a dharma minden elemét egyetlen kiejtett hanggal,
 a buddhák anyagi teste (rúpakája) végtelen (anatman),
 a buddhák természetfeletti ereje (prabhāva) végtelen,
 a buddhák élethossza végtelen,
 a buddhákban nem keletkezik elégedettség érzése, ha valakit megtérítenek vagy tiszta hitre vezetnek,
 a buddhák nem alszanak és nem is álmodnak,
 a buddháknak nincs szükségük gondolkodási időre ahhoz, hogy válaszoljanak a kérdésekre,
 a buddhák valójában soha nem ejtenek ki szavakat, mivel mindig az örök szamádhi vagy meditatív koncentrációban vannak, csupán a lények tapasztalják úgy, mintha kiejtenének szavakat,
 a buddhák mindegyik pillanatban értenek mindent,
 a buddhák tudnak mindent, mivel a belátás vagy „pradzsnyá” összekapcsolódik minden pillanatukkal,
 a buddhák a megszüntetés és a jövőbeni nem-keletkezés tudását folyamatosan fenntartják amíg be nem lépnek a parinirvánába,
 minden égtáj irányában találhatók buddhák.

Mahájána

Örök Buddha

A mahájána irányzat fejlődésének középső szakaszában virágzott egy fontos tan, amelyet ma is fontosnak tartanak bizonyos mahájána iskolákban. Eszerint Buddha halhatatlan és örök. Ennek az elképzelésnek a legközpontibb szövege a Lótusz szútra, amelyet Sákjamuni halála után írtak le mintegy ötszáz évvel. A Lótusz szútra azt sugallja, hogy Buddha megszámlálhatatlan és felfoghatatlanul sok eonnal (kalpa) ezelőtt világosodott meg és az élete örök és halhatatlan. A szútrában nem szerepel az örök Buddha kifejezés, mégis ehhez hasonló kifejezéseket találni bizonyos mahájána szútrákban, például a Maháparinirvána-szútrában, amelyben Buddha az egyetlen igazi, örök ("nitja"/ "sásvata"), változás nélküli, áldott, tiszta Én (átman), aki, kezdet és vég nélküli.

Buddha-dhátu elméletek

A Buddha-természet (kínai: 佛性, pinjin: fó xìng, a szanszkrit Buddha-dhátu - "Buddha elem" szó szerinti fordítása) tana sok mahájána iskolában számít fontosnak. A Buddha-természetet vagy Buddha-elvet igaznak tanítják, amely azonban egy belső, rejtett képesség a tudat legtisztább mélységében, amely potenciálisan jelen van minden érző lényben. Tehát a lények képesek megvilágosodni és elérni a buddhaságot.

Trikája elméletek

A trikája elémélet (szanszkrit, szó szerint "három test vagy személyiség"; kínai: 三身 - szánsen, japán: szandzsin) fontos buddhista tanítás a valóság természetével kapcsolatban, illetve azzal kapcsolatban, hogy mi egy buddha. A trikája tan a 4. századra elérte jelenlegi formáját. A tan arról szól, hogy egy buddhának három teste van: a nirmánakája vagy fizikai látszattest, amely megjelenik térben és időben; a szambhogakája vagy megvilágosodás- vagy örömtest, amely a kultusz és az ábrázolások tárgya; valamint a dharmakája vagy törvénytest, amely egy buddha határtalan, abszolút természetét fejezi ki.  Az anujógában a 'tudatfolyam' (szanszkrit: csitta szantána) a trikáját összekötő 'folytonosság' (szanszkrit: szantána; wylie: rgyud).

Vadzsrajána
A Buddha természete a tökéletes megvilágosodás állapota. A történelmi Buddha, mikor megvalósította ezt az állapotot, azt tapasztalta, hogy a tudatát takaró utolsó fátylak feloldása után a benne s a körülötte levő tér és energia közti elválasztás megszűnt, és időtlen, mindent ismerő tudatossággá vált. Testének minden egyes atomján keresztül ismert mindent, és egy volt mindennel. Érezte, hogy folyamatosan képeznie kell a testét, hogy a megvilágosodott energiák intenzív áramlásával képes legyen együtt élni. Megtapasztalta, hogy amikor a harag visszatér a tudatba, Buddha mindent olyan tisztán lát, mint egy tükröt, anélkül, hogy bármit is hozzátenne vagy elvenne belőle. A kizáró büszkeség, amely merevvé teszi az embert és képtelenné a megosztásra, átalakulva azt a képességet adta meg neki, hogy láthatta a létezés sokoldalú gazdagságát. A ragaszkodás megkülönböztető bölcsességgé változott, azzá a képességgé, amely képes megérteni a jelenségeket önmagukban és egy teljesség részeként is. A féltékenység, ami mindig szorgalmasan próbálja a tudatot előreröpíteni vagy a múlthoz kötni, a tapasztalás mindent beteljesítő bölcsességévé alakult át. A zavarodottság és a butaság pedig intuitív bölcsességgé alakult, mely mindent áthat. Ez a bölcsesség mindent tudó, mert a tér és energia minden időben és minden helyen ugyanaz. Megszűnt a tér és az idő minden korlátja, megszűnt minden dualitás, s azt tapasztalta, hogy többé a tudat semmitől sincs elválasztva.

Kapcsolódó szócikkek
 Krisztológia
 Krisnológia

Jegyzetek

További irodalom
 Bareau, André:  Les Sectes Bouddhiques du Petit Véhicule (Paris: École Française D'Extrême-Orient, 1955)
 Yamamoto, Kosho (tr.), Page, Tony (ed) (1999–2000).The Mahayana Mahaparinirvana Sutra in 12 volumes. London: Nirvana Publications.

Buddhák
Buddhista oktatás
Mahájána
Vadzsrajána
Buddhizmus és a tudomány
Buddhista tudományok
A buddhológia a Buddhával vagy a buddhasággal foglalkozó tudományok modern elnevezése . A buddhológiára használt szinonima a buddhista tudományok kifejezés , amely a buddhizmus kortárs tudományos vizsgálata . A különböző buddhista hagyományokban és mozgalmakban eltérő módon értelmezik a buddhaság pontos természetét . Théraváda Alapvető elgondolás : Buddha tökéletes emberi lény volt A théraváda buddhisták Buddháról való nézete a páli kánonból ( Tipitaka ) építkezik , amely a legkorábbi teljességében fennmaradt buddhista szövegek gyűjteménye . Ezekből egyértelműen kirajzolódik , hogy Buddha emberi lény volt — egy tökéletes ember . Buddha különleges természetfeletti erőkkel is rendelkezett ( DN Kévatta-szutta) . Buddha teste és tudata ( még életében ) - a közönséges emberekéhez hasonlóan - nem állandó és változatlan . Egy buddha ismeri és érti a dharma változás nélküli természetét , amely egy örök elv , időtlen és feltételektől független jelenség . Amikor Buddhaéves korában meghalt , a teste és a tudata is megszűnt . A buddhák állapota a halál ( parinirvána ) után meghatározhatatlan ( MN Azonban az elmondható , hogy a buddhák haláluk után nem mennek át többé újjászületésen , hanem a halálukat a parinirvána ( legvégső nirvána ) jellemzi . Ezáltal kilépnek a szamszára ( létkerék ) állandó körforgásából . A théraváda buddhizmusban a buddhákra nem istenként tekintenek , aki a világegyetem teremtője és uralkodója . Korai buddhista iskolák Szarvásztiváda Dharmakája Vipáka-kája / Rúpa-kája Nirmánakája Mahászánghika A Vaszumitra, Bhávaviveka és Vinitadéva buddhista filozófusok műveiben a következő mahászánghika tézisek szerepelenek a buddhák természetével kapcsolatban : a buddhák emberfelettiek , a buddhák mentesek minden tisztátalanságtól ( anászrava ) és világi tulajdonságtól , a buddhák a dharmát tanítják minden egyes kiejtett szavukkal , a buddhák képesek kifejezni a dharma minden elemét egyetlen kiejtett hanggal , a buddhák anyagi teste ( rúpakája ) végtelen ( anatman ) , a buddhák természetfeletti ereje ( prabhāva ) végtelen , a buddhák élethossza végtelen , a buddhákban nem keletkezik elégedettség érzése , ha valakit megtérítenek vagy tiszta hitre vezetnek , a buddhák nem alszanak és nem is álmodnak , a buddháknak nincs szükségük gondolkodási időre ahhoz , hogy válaszoljanak a kérdésekre , a buddhák valójában soha nem ejtenek ki szavakat , mivel mindig az örök szamádhi vagy meditatív koncentrációban vannak , csupán a lények tapasztalják úgy , mintha kiejtenének szavakat , a buddhák mindegyik pillanatban értenek mindent , a buddhák tudnak mindent , mivel a belátás vagy „ pradzsnyá” összekapcsolódik minden pillanatukkal , a buddhák a megszüntetés és a jövőbeni nem-keletkezés tudását folyamatosan fenntartják amíg be nem lépnek a parinirvánába , minden égtáj irányában találhatók buddhák . Mahájána Örök Buddha A mahájána irányzat fejlődésének középső szakaszában virágzott egy fontos tan , amelyet ma is fontosnak tartanak bizonyos mahájána iskolákban . Eszerint Buddha halhatatlan és örök . Ennek az elképzelésnek a legközpontibb szövege a Lótusz szútra , amelyet Sákjamuni halála után írtak le mintegy ötszáz évvel . A Lótusz szútra azt sugallja , hogy Buddha megszámlálhatatlan és felfoghatatlanul sok eonnal ( kalpa ) ezelőtt világosodott meg és az élete örök és halhatatlan . A szútrában nem szerepel az örök Buddha kifejezés , mégis ehhez hasonló kifejezéseket találni bizonyos mahájána szútrákban , például a Maháparinirvána-szútrában , amelyben Buddha az egyetlen igazi , örök ( " nitja " / " sásvata " ) , változás nélküli , áldott , tiszta Én ( átman ) , aki , kezdet és vég nélküli . Buddha-dhátu elméletek A Buddha-természet ( kínai : 佛性 , pinjin : fó xìng , a szanszkrit Buddha-dhátu - " Buddha elem " szó szerinti fordítása ) tana sok mahájána iskolában számít fontosnak . A Buddha-természetet vagy Buddha-elvet igaznak tanítják , amely azonban egy belső , rejtett képesség a tudat legtisztább mélységében , amely potenciálisan jelen van minden érző lényben . Tehát a lények képesek megvilágosodni és elérni a buddhaságot . Trikája elméletek A trikája elémélet ( szanszkrit , szó szerint " három test vagy személyiség " ; kínai : 三身 - szánsen , japán : szandzsin ) fontos buddhista tanítás a valóság természetével kapcsolatban , illetve azzal kapcsolatban , hogy mi egy buddha . A trikája tan a századra elérte jelenlegi formáját . A tan arról szól , hogy egy buddhának három teste van : a nirmánakája vagy fizikai látszattest , amely megjelenik térben és időben ; a szambhogakája vagy megvilágosodás- vagy örömtest , amely a kultusz és az ábrázolások tárgya ; valamint a dharmakája vagy törvénytest , amely egy buddha határtalan , abszolút természetét fejezi ki . Az anujógában a 'tudatfolyam' ( szanszkrit : csitta szantána ) a trikáját összekötő 'folytonosság' ( szanszkrit : szantána ; wylie : rgyud ) . Vadzsrajána A Buddha természete a tökéletes megvilágosodás állapota . A történelmi Buddha , mikor megvalósította ezt az állapotot , azt tapasztalta , hogy a tudatát takaró utolsó fátylak feloldása után a benne s a körülötte levő tér és energia közti elválasztás megszűnt , és időtlen , mindent ismerő tudatossággá vált . Testének minden egyes atomján keresztül ismert mindent , és egy volt mindennel . Érezte , hogy folyamatosan képeznie kell a testét , hogy a megvilágosodott energiák intenzív áramlásával képes legyen együtt élni . Megtapasztalta , hogy amikor a harag visszatér a tudatba, Buddha mindent olyan tisztán lát , mint egy tükröt , anélkül , hogy bármit is hozzátenne vagy elvenne belőle . A kizáró büszkeség , amely merevvé teszi az embert és képtelenné a megosztásra , átalakulva azt a képességet adta meg neki , hogy láthatta a létezés sokoldalú gazdagságát . A ragaszkodás megkülönböztető bölcsességgé változott , azzá a képességgé , amely képes megérteni a jelenségeket önmagukban és egy teljesség részeként is . A féltékenység , ami mindig szorgalmasan próbálja a tudatot előreröpíteni vagy a múlthoz kötni , a tapasztalás mindent beteljesítő bölcsességévé alakult át . A zavarodottság és a butaság pedig intuitív bölcsességgé alakult , mely mindent áthat . Ez a bölcsesség mindent tudó , mert a tér és energia minden időben és minden helyen ugyanaz . Megszűnt a tér és az idő minden korlátja , megszűnt minden dualitás , s azt tapasztalta , hogy többé a tudat semmitől sincs elválasztva . Kapcsolódó szócikkek Krisztológia Krisnológia Jegyzetek További irodalom Bareau , André : Les Sectes Bouddhiques du Petit Véhicule ( Paris : École Française D'Extrême-Orient , Yamamoto , Kosho ( tr. ) , Page , Tony ( ed) 2000) .The Mahayana Mahaparinirvana Sutra involumes . London : Nirvana Publications . Buddhák Buddhista oktatás Mahájána Vadzsrajána Buddhizmus és a tudomány Buddhista tudományok