Buddhizmus Kelet-Ázsiában
A kelet-ázsiai buddhizmus a kelet-ázsiai régióban kifejlődött mahájána buddhista iskolák gyűjtőfogalma, amelyek a kínai buddhista kánonhoz tartoznak: kínai buddhizmus, koreai buddhizmus, japán buddhizmus és vietnámi buddhizmus. Ezeken a területeken él a Föld buddhista lakosságának a fele.

A kelet-ázsiai buddhizmus legfőbb "iskolái" a Tiszta Föld buddhizmus, a tientaj, a hua-jen és a csan buddhizmus (zen). Ezeket az alapján különböztetik meg, hogy melyik szútrát tekintik a legfontosabbnak - például a tibeti buddhizmussal ellentétben, ahol a hangsúly a szövegmagyarázó irodalmakon van. A vadzsrajána buddhizmusnak is létezik egy kelet-ázsiai formája, például a japán singon szekta.

A kelet-ázsiai szerzetesi közösség (szangha) tagjai általánosságban a Dharmaguptaka-vinaját követik. A legfontosabb kivételt Japán képezi, ahol a bhikkhuk és bhikkhunik császári engedélyt kaptak a házasságkötéshez a Meidzsi-restauráció idején és azóta nem követik a hagyományos buddhista szerzetesi szabályokat.

Története

Kína

Annak ellenére, hogy él néhány hagyomány egy pap látogatásáról, amely Asóka idején történt, Kínába inkább csak az 1. század körül érkezett meg a buddhizmus Közép-Ázsia felől. A 8. századra a terület rendkívül aktív buddhista központtá vált.

Hivatalosan 67-ben jelent meg a buddhizmus Moton és Csufarlan papok megjelenésével. Az uralkodó támogatása mellett megalapították a legelső buddhista templomot, a Fehér Ló-templomot (白馬寺), amely ma is létezik Lojang közelében. A 2. század végére virágzó közösség alakult ki Pengcsengben (ma Csucsou, Csiangszu).

Az első mahájána szövegeket egy Lókakséma nevű pap fordította kínaira 178 és 189 között. A legkorábbi buddhista tárgyi emlékek „pénz fákat” ábrázoló kis szobrok kb. 200-ból. A szobrok jellegzetes gandahári rajzstílussal készültek.

A Tang-dinasztia legelején virágzott a buddhizmus (618–907). A dinasztiát kezdetben erős fokú nyitottság jellemezte a külföldi behatások felé. Az indiai kultúrával is feléledtek a kapcsolatok amikor kínai papok rendszeresen utaztak Indiába a 4-10. századig. A Tang főváros Csangan (ma Hszian) jelentős buddhista központtá vált. Innen terjedt tovább a buddhizmus Koreába, és a kentosi japán küldöttek közreműködtek abban, hogy eljusson végül egészen Japánba is.

Azonban a dinasztia vége felé már negatív megítélése lett a külföldi behatásoknak. 845-ben a Tang császár (Vu Cung) teljesen elhatárolódott minden „idegen” vallástól, mint például a keresztény nesztorianizmus, a zoroasztrizmus, és a buddhizmus, azért, hogy támogassa a helyi taoizmust. Az egész birodalomban elkobozta a buddhisták vagyonát, elpusztította a kolostorokat és a templomokat és kivégezte a buddhista papokat. Ezzel egy időre véget ért a buddhista kultúra uralkodása.

Azonban, mintegy száz évvel a nagy buddhista-ellenes üldözés után a Szung-dinasztia uralkodása alatt (1127–1279) újra feléledt a buddhizmus.

Azonban a Tiszta Föld és a Chan buddhizmus továbbra is erős maradt még századokon át. Az utóbbiból alakult ki később a japán Zen. A Chan főleg a Szong-dinasztia (1127–1279) alatt élte virágzását, amikor a kolostoraik fontos kulturális és tanuló központként működtek.

Ma Kínában található a buddhista művészetek egyik leggazdagabb világöröksége. UNESCO világörökségnek számítanak a Mokao-barlangok Tunhuang közelében, Kanszu tartományban, a Lungmen-barlangok Lojang mellett Honan tartományban, a Jünkang-barlangok Tatung mellett Sanhszi tartományban, valamint a Tacu-barlang Csungking közelében. A Tang-dinasztia idején, a 8. században, egy hegy oldalából kivájt Leshani óriás Buddha mai napig a világ legnagyobb Buddha-szobra.

Korea

Először 372-ben jutott el a buddhizmus Koreába, amikor kínai nagykövetek Kogurjo királyságbeli látogatásuk során írásokat és képeket vittek magukkal.
A 7. századtól már egyértelműen virágzott a buddhizmus (főleg a Szeon (Zen) vonala). Azonban 1392-ben, a Csoszon időszak I-dinasztiájának konfuciánus vezetése alatt komolyan irtani kezdték a buddhizmust, míg a Szeon mozgalom kivételével majdnem teljesen el is tűnt a térségben.

Japán

A buddhizmus a 6. században érte el Japánt a koreai három királyság felől. Egy kínai lelkész ajánlotta a Vinaja rendszert a japán buddhizmus számára 754-ben. Ennek eredményeképpen nagy sebességgel fejlődött ki a szigetországban a buddhizmus. Szaicsó és Kúkai, japán szerzetesek Kínai utazásuk során találkoztak a buddhizmussal, majd áthozva Japánba megalapították a japán buddhizmus két fontos ágát, a tendait és a singont.

Mivel Japán a selyemút egyik végén volt, képes volt megőrizni a buddhizmusnak sok fajtáját, amik Indiából később eltűntek és Közép-Ázsiában és Kínában erősen elnyomtak.

710-től kezdve rengeteg templom és kolostor épült a fővárosban, Narában. Ekkor nőtt ki a földből az ötemeletes Hórjúdzsi pagoda és a Kófuku-dzsi templom. Számtalan festmény és szobor készült, gyakran kormányzati támogatással. A japán buddhista művészeti alkotások különösen gazdagok voltak a 8. és a 13. század között a Nara-kor, a Heian és Kamakura korokban.

A 12-13. századtól fejlődött ki a zen művészet. Ezt a vonalat Dógen és Eiszai vallási tanítók alapították kínai utazásuk után. A zen művészetet elsősorban eredeti festmények (szumi-e és enszó) és költemények (főleg haiku) jellemzik. Impresszionista és mesterkéletlen "nem-dualisztikus" ábrázolásokon keresztül igyekeztek kifejezni a világmindenség igaz lényegét. A „pillanatban” való megvilágosodás keresése egyéb fontos, kapcsolódó művészeti ág kialakulásához vezetett. Ilyen a csa-no-ju teaszertartás vagy az ikebana virágrendezés művészete. Ez odáig terjedt, hogy a végén szinte minden emberi cselekedetet művészetnek tekintettek erős spirituális és esztétikus tartalommal. Ez elsősorban a harcművészetekre vonatkozott.

A buddhizmus ma is igen aktív Japánban. Mintegy 80 000 buddhista templom került megőrzésre, melyeket rendszeresen felújítanak.

Vietnám 

A buddhizmus indiai lepusztítását követően a 11. században a mahájána buddhizmus hanyatlásnak indult Vietnámban is, hogy végül a helyére léphessen a théraváda buddhizmus, amely Srí Lankából érkezett.

Kapcsolódó szócikkek
Buddhizmus országonként
A buddhizmus terjedése a selyemúton

Jegyzetek

Bibliográfia
 Conze, Edward: A buddhizmus rövid története, Budapest: 1999.
 Eliade, Mircea: Vallási hiedelmek és eszmék története 2., Budapest:1995.
 Glasenapp, Helmuth: Az öt világvallás, Budapest: 1975.
 Hetényi Ernő: Buddhizmus a buddhológia tükrében, Budapest: 1989.
 Hetényi Ernő: Buddha, Dharma, Sangha, Budapest: 1994.
 Körösi Csoma Sándor: Buddha élete és tanítása, Bukarest: 1982.
 Küng, Hans - Bechert, Heinz: Párbeszéd a buddhizmusról, Budapest: 1999.
 Rawson, Philip: Az indiai civilizáció, Budapest: 1983.
 Schmidt József: Buddha élete, tana, egyháza, Budapest: 1995.
 Takács László: A buddhizmus kialakulása, Budapest: 1984.
 Téchy Olivér: Buddha, Budapest: 1986.
 Vekerdi József: Buddha beszédei, Budapest: 1989.
 Zago, Marcellino: A buddhizmus, Budapest: 1995.

Buddhista iskolák
Buddhizmus országonként
Buddhizmus Ázsiában
A kelet-ázsiai buddhizmus a kelet-ázsiai régióban kifejlődött mahájána buddhista iskolák gyűjtőfogalma , amelyek a kínai buddhista kánonhoz tartoznak : kínai buddhizmus , koreai buddhizmus , japán buddhizmus és vietnámi buddhizmus . Ezeken a területeken él a Föld buddhista lakosságának a fele . A kelet-ázsiai buddhizmus legfőbb " iskolái " a Tiszta Föld buddhizmus , a tientaj , a hua-jen és a csan buddhizmus ( zen ) . Ezeket az alapján különböztetik meg , hogy melyik szútrát tekintik a legfontosabbnak - például a tibeti buddhizmussal ellentétben , ahol a hangsúly a szövegmagyarázó irodalmakon van . A vadzsrajána buddhizmusnak is létezik egy kelet-ázsiai formája , például a japán singon szekta . A kelet-ázsiai szerzetesi közösség ( szangha ) tagjai általánosságban a Dharmaguptaka-vinaját követik . A legfontosabb kivételt Japán képezi , ahol a bhikkhuk és bhikkhunik császári engedélyt kaptak a házasságkötéshez a Meidzsi-restauráció idején és azóta nem követik a hagyományos buddhista szerzetesi szabályokat . Története Kína Annak ellenére , hogy él néhány hagyomány egy pap látogatásáról , amely Asóka idején történt , Kínába inkább csak az század körül érkezett meg a buddhizmus Közép-Ázsia felől . A századra a terület rendkívül aktív buddhista központtá vált . Hivatalosanben jelent meg a buddhizmus Moton és Csufarlan papok megjelenésével . Az uralkodó támogatása mellett megalapították a legelső buddhista templomot , a Fehér Ló-templomot ( 白馬寺 ) , amely ma is létezik Lojang közelében . A század végére virágzó közösség alakult ki Pengcsengben ( ma Csucsou , Csiangszu ) . Az első mahájána szövegeket egy Lókakséma nevű pap fordította kínairaésközött . A legkorábbi buddhista tárgyi emlékek „ pénz fákat” ábrázoló kis szobrok kb.ból . A szobrok jellegzetes gandahári rajzstílussal készültek . A Tang-dinasztia legelején virágzott a buddhizmus907 ) . A dinasztiát kezdetben erős fokú nyitottság jellemezte a külföldi behatások felé . Az indiai kultúrával is feléledtek a kapcsolatok amikor kínai papok rendszeresen utaztak Indiába a századig . A Tang főváros Csangan ( ma Hszian ) jelentős buddhista központtá vált . Innen terjedt tovább a buddhizmus Koreába , és a kentosi japán küldöttek közreműködtek abban , hogy eljusson végül egészen Japánba is . Azonban a dinasztia vége felé már negatív megítélése lett a külföldi behatásoknak.ben a Tang császár ( Vu Cung ) teljesen elhatárolódott minden „ idegen” vallástól , mint például a keresztény nesztorianizmus , a zoroasztrizmus , és a buddhizmus , azért , hogy támogassa a helyi taoizmust . Az egész birodalomban elkobozta a buddhisták vagyonát , elpusztította a kolostorokat és a templomokat és kivégezte a buddhista papokat . Ezzel egy időre véget ért a buddhista kultúra uralkodása . Azonban , mintegy száz évvel a nagy buddhista-ellenes üldözés után a Szung-dinasztia uralkodása alatt1279 ) újra feléledt a buddhizmus . Azonban a Tiszta Föld és a Chan buddhizmus továbbra is erős maradt még századokon át . Az utóbbiból alakult ki később a japán Zen . A Chan főleg a Szong-dinasztia1279 ) alatt élte virágzását , amikor a kolostoraik fontos kulturális és tanuló központként működtek . Ma Kínában található a buddhista művészetek egyik leggazdagabb világöröksége . UNESCO világörökségnek számítanak a Mokao-barlangok Tunhuang közelében , Kanszu tartományban , a Lungmen-barlangok Lojang mellett Honan tartományban , a Jünkang-barlangok Tatung mellett Sanhszi tartományban , valamint a Tacu-barlang Csungking közelében . A Tang-dinasztia idején , a században , egy hegy oldalából kivájt Leshani óriás Buddha mai napig a világ legnagyobb Buddha-szobra . Korea Előszörben jutott el a buddhizmus Koreába , amikor kínai nagykövetek Kogurjo királyságbeli látogatásuk során írásokat és képeket vittek magukkal . A századtól már egyértelműen virágzott a buddhizmus ( főleg a Szeon ( Zen ) vonala ) . Azonbanben , a Csoszon időszak I-dinasztiájának konfuciánus vezetése alatt komolyan irtani kezdték a buddhizmust , míg a Szeon mozgalom kivételével majdnem teljesen el is tűnt a térségben . Japán A buddhizmus a században érte el Japánt a koreai három királyság felől . Egy kínai lelkész ajánlotta a Vinaja rendszert a japán buddhizmus számáraben . Ennek eredményeképpen nagy sebességgel fejlődött ki a szigetországban a buddhizmus . Szaicsó és Kúkai , japán szerzetesek Kínai utazásuk során találkoztak a buddhizmussal , majd áthozva Japánba megalapították a japán buddhizmus két fontos ágát , a tendait és a singont . Mivel Japán a selyemút egyik végén volt , képes volt megőrizni a buddhizmusnak sok fajtáját , amik Indiából később eltűntek és Közép-Ázsiában és Kínában erősen elnyomtak . 710-től kezdve rengeteg templom és kolostor épült a fővárosban , Narában . Ekkor nőtt ki a földből az ötemeletes Hórjúdzsi pagoda és a Kófuku-dzsi templom . Számtalan festmény és szobor készült , gyakran kormányzati támogatással . A japán buddhista művészeti alkotások különösen gazdagok voltak a és a század között a Nara-kor , a Heian és Kamakura korokban . A századtól fejlődött ki a zen művészet . Ezt a vonalat Dógen és Eiszai vallási tanítók alapították kínai utazásuk után . A zen művészetet elsősorban eredeti festmények ( szumi-e és enszó ) és költemények ( főleg haiku ) jellemzik . Impresszionista és mesterkéletlen " nem-dualisztikus " ábrázolásokon keresztül igyekeztek kifejezni a világmindenség igaz lényegét . A „ pillanatban” való megvilágosodás keresése egyéb fontos , kapcsolódó művészeti ág kialakulásához vezetett . Ilyen a csa-no-ju teaszertartás vagy az ikebana virágrendezés művészete . Ez odáig terjedt , hogy a végén szinte minden emberi cselekedetet művészetnek tekintettek erős spirituális és esztétikus tartalommal . Ez elsősorban a harcművészetekre vonatkozott . A buddhizmus ma is igen aktív Japánban . Mintegy000 buddhista templom került megőrzésre , melyeket rendszeresen felújítanak . Vietnám A buddhizmus indiai lepusztítását követően a században a mahájána buddhizmus hanyatlásnak indult Vietnámban is , hogy végül a helyére léphessen a théraváda buddhizmus , amely Srí Lankából érkezett . Kapcsolódó szócikkek Buddhizmus országonként A buddhizmus terjedése a selyemúton Jegyzetek Bibliográfia Conze , Edward : A buddhizmus rövid története, Budapest : Eliade , Mircea : Vallási hiedelmek és eszmék története, Budapest : 1995. Glasenapp , Helmuth : Az öt világvallás , Budapest : Hetényi Ernő: Buddhizmus a buddhológia tükrében , Budapest : Hetényi Ernő : Buddha , Dharma , Sangha, Budapest : Körösi Csoma Sándor: Buddha élete és tanítása, Bukarest : Küng , Hans - Bechert , Heinz : Párbeszéd a buddhizmusról , Budapest : Rawson , Philip : Az indiai civilizáció , Budapest : Schmidt József: Buddha élete , tana , egyháza, Budapest : Takács László : A buddhizmus kialakulása, Budapest : Téchy Olivér: Buddha, Budapest : Vekerdi József: Buddha beszédei , Budapest : Zago , Marcellino : A buddhizmus , Budapest : Buddhista iskolák Buddhizmus országonként Buddhizmus Ázsiában