Maurice Jametel
Maurice Jametel (Montrouge, 1856. június 11. – Párizs, 1889. május 17.; kínai neve pinjin hangsúlyjelekkel: Rǎn Mòdé; magyar népszerű: Zsan Mo-tö; kínaiul: 冉默德) francia diplomata, sinológus, író.

Élete, munkássága
Maurice Jametel egyetemi tanulmányait az École des langues orientales vivantes-en végezte. 1878-tól 1880-ig Franciaország pekingi nagykövetségén dolgozott tolmácsként, majd diplomáciai szolgálatot teljesített Hongkongban és Koreában. Megromlott egészségi állapota miatt azonban pár év múlva haza kellett térnie. 1986-ban az École des langues orientales vivantes kínai tanszékén helyezkedett el, ahol nem sokkal később professzorrá nevezték ki. 1882-ben a Société d'économie politique tagjai közé választotta. Korai halála ellenére számos sinológiai tárgyú írását, könyvét hagyta hátra.

Főbb művei
 L'épigraphie chinoise au Tibet, 1880 
 L'encre de chine, son histoire et sa fabrication : d'après des documents chinois, 1882, 2012
 Documents à l'usage des élèves de l'École des langues orientales vivantes, 1882 
 La politique religieuse de l'occident en Chine, 1883 
 La Corée avant les traités, souvenirs de voyages, 1885 
 La Chine inconnue, 1886
 La Chine inconnue : souvenirs d'un collectionneur, 1886  
 Émailleurs pékinois, 1886
 Pékin : souvenirs de l'Empire du Milieu, 1887
 Inscription commémorative du meurtre de deux ambassadeurs chinois au Tibet en 1752, 1887 
 La métallurgie à la Chine, 1888 
 L'Argot pékinois et le Kim-ping-meï, 1888
 Histoire de la pacification du Tibet sous le règne de l'empereur Kien-long / trad. du chinois par Maurice Jametel

Hivatkozások

Megjegyzések

Források

Irodalom

Fordítás

További információk

Francia sinológusok
Francia írók
Stanislas Julien-díjasok
1856-ban született személyek
1889-ben elhunyt személyek
Maurice Jametel ( Montrouge , június – Párizs , május ; kínai neve pinjin hangsúlyjelekkel : Rǎn Mòdé ; magyar népszerű : Zsan Mo-tö ; kínaiul : 冉默德 ) francia diplomata , sinológus , író . Élete , munkássága Maurice Jametel egyetemi tanulmányait az École des langues orientales vivantes-en végezte.tólig Franciaország pekingi nagykövetségén dolgozott tolmácsként , majd diplomáciai szolgálatot teljesített Hongkongban és Koreában . Megromlott egészségi állapota miatt azonban pár év múlva haza kellett térnie.ban az École des langues orientales vivantes kínai tanszékén helyezkedett el , ahol nem sokkal később professzorrá nevezték ki.ben a Société d'économie politique tagjai közé választotta . Korai halála ellenére számos sinológiai tárgyú írását , könyvét hagyta hátra . Főbb művei L'épigraphie chinoise au Tibet , L'encre de chine , son histoire et sa fabrication \ : d'après des documents chinois , Documents à l'usage des élèves de l'École des langues orientales vivantes , La politique religieuse de l'occident en Chine , La Corée avant les traités , souvenirs de voyages , La Chine inconnue , La Chine inconnue \ : souvenirs d'un collectionneur , Émailleurs pékinois , Pékin \ : souvenirs de l'Empire du Milieu , Inscription commémorative du meurtre de deux ambassadeurs chinois au Tibet en La métallurgie à la Chine , L'Argot pékinois et le Kim-ping-meï , Histoire de la pacification du Tibet sous le règne de l'empereur Kien-long / trad. du chinois par Maurice Jametel Hivatkozások Megjegyzések Források Irodalom Fordítás További információk Francia sinológusok Francia írók Stanislas Julien-díjasok 1856-ban született személyek 1889-ben elhunyt személyek