Badeni Nagyhercegség
A Badeni Nagyhercegség () 1806–1918 között fennállt német szabadállam volt a mai Baden-Württemberg területén. 1806–1871 között szuverén fejedelemség, mely 1806–1813 között a Rajnai Szövetség, 1815–1866 között a Német Szövetség tagja volt. 1871–1918 között a Német Császárságban részleges autonómiával rendelkező fejedelemség volt. Az utolsó nagyherceg lemondásával, 1918. november 22-vel a monarchia megszűnt, területén Badeni Köztársaság néven a weimari köztársaság, majd a Német Birodalom tartományát alakították ki.

Fekvése, határai 

A Badeni Nagyhercegség a Rajna jobb partján, annak felső folyása mentén feküdt, a korábbi Badeni Őrgrófságok helyén, e néven 1806-tól 1918-ig állt fenn. Szomszédai: nyugaton Franciaország Elzász tartománya (1871-től Elzász-Lotaringia német császári tartomány), északon a Hesseni Választófejedelemség (1807–1815 között a Vesztfáliai Királyság része), keleten a Württembergi Királyság, délen Svájc. Franciaországtól és Svájctól a Rajna választotta el.

Területe 1803–1819 között számos lépésben gyarapodott. Végső kiterjedése  km²; lakossága 1900-ban  fő, 1905-ben  fő (Révai).

Természeti földrajza 
Nyugati része, a kb. 30 km széles Közép-rajnai síkság úgy alakul(t) ki, hogy a Rajnai árkot — amelynek beszakadása kb. 50 millió éve kezdődött el — a névadó folyó hordaléke ütemesen feltölti. Az allúviumra a legutóbbi jégkorszakban vékony (periglaciális) löszréteget fújt a szél.
A síkságot keleten határoló hegyvonulat északi része a főleg triász korú tarka homokkőből és egyéb törmelékes üledékes kőzetekből álló Spessart; ennek legmagasabb csúcsa a Geiersberg (607 m). A Majna völgyének szűk áttörésétől délre az Odenwald röghegysége következik. Ennek északi része idős kőzetekből (pala, gránit stb.) áll (Meliboeus van Melchen, 519 m). A déli része ennek is főleg homokkő, legmagasabb csúcsa a Katzenbuckel (628 m) azonban bazalt. A homokkő-Odenwaldnak a Neckar völgyétől délre eső része a Königstuhl (566 m), amelytől délre az alapvetőn mészkőből ás márgából álló, lösszel fedett Kraichgau dombvidék. Ennek déli folytatása (egészen a svájci határig) az árok felé meredeken letörő Fekete-erdő.

Történelme 

Elődállama, a Badeni Őrgrófság 1771-ben jött létre a katolikus Baden-Badeni Őrgrófság és az evangélikus Baden-Durlachi Őrgrófság egyesítéséből.

Az egyesített őrgrófság 1803–1806 között sikeres békekötésekkel, az orosz cár és Napóleon jóindulata révén különféle birtokokkal, illetve államocskákkal gyarapodott (Révai):

 II. Ferenc német-római császár 1803. február 25-én választófejedelemséggé tette (mivel a Német-római Birodalom három év múlva megszűnt, ez formalitás maradt);
 az 1803-ban kötött birodalmi békével
 visszakapta az 1796-os  párizsi békével elcsatolt Rajna-balparti területeit (átmenetileg) és Kehl várát,
 megszerezte a konstanzi püspökség, a strassburgi püspökség és 8 apátság világi fennhatóságát,
 a Napóleon és a harmadik koalíció háborúját lezáró pozsonyi békével (1805)
 Breisgaut,
 Ortenaut és
 Konstanz városát.

Ennek megfelelően a nagyhercegség területe 1803 végén kb. 7200 km², lakossága kb.  fő volt. Napóleon 1805-ös hadjáratában és az azt lezáró austerlitzi csatában a badeni csapatok a franciák oldalán vettek részt. Konstanz megszerzése után Károly Frigyes nagyherceg felvette a valaha ősei által birtokolt zähringeni herceg titulust.

1806. április 8-án, Párizsban Károly Frigyes unokája és örököse, Károly feleségül vette Napóleon fogadott lányát, Stéphanie de Beauharnais grófnőt. Károly Frigyes vállalta, hogy Napóleon további hadműveleteit egy 8000 fős hadtesttel támogatja. A császár ezért újabb lovagbirtokokat és kisebb grófságokat csatolt a nagyhercegséghez, amelynek területe ezzel egybefüggővé vált és elérte a  km²-t, lakossága pedig megközelítette az egymillió főt.

1806. május 5-én Károly Frigyes az ország korlátlan uralkodójává nyilvánította magát, majd 1806. július 12-én bejelentette, hogy belép a Napóleon által alapítani kívánt Rajnai Szövetségbe. A szövetség 1806. július 25-én alakult meg, és Károly Frigyes lett a vezetője.
Károly Frigyes nagyherceg 1811. június 11-én, 65 évi uralkodás után hunyt el. A trónon unokája, Károly követte. Ő a népek csatája után csatlakozott a Napóleon elleni koalícióhoz, és a Napóleon bukása után tartott  bécsi kongresszuson Baden helyzetét nehezítette, hogy Károly nagyapja, Károly Frigyes nagyherceg a francia császárt támogatta. Végül az ország viszonylag jól járt Európa újrafelosztásával: nem nyert ugyanannyit, mint a Napóleonnal ellenséges államok, de megtarthatta a Napóleon uralma alatt szerzett területeit — ezt Károly nővére, Jelizaveta Alekszejevna orosz cárné eszközölte ki férjénél, I. Sándor orosz cárnál.

1815. július 26-án Baden a Német Szövetség tagja lett.

1818. augusztus 22-én Károly nagyherceg alkotmányt bocsátott ki; ezt alapvetően a trónöröklés rendjének szabályozása miatt tartotta szükségesnek (még az év vége előtt valóban meg is halt).

A Zähringen-ház trónjának öröklése két okból volt problémás. Ezek közül az első, hogy Károly Frigyes nagyherceg úgy tette örökösévé unokáját, az ifjú Károlyt, hogy az öröklési sorban négy nagykorú és a trónra teljes joggal igényt tartó fiát is átugrotta. A másik ok az volt, hogy Károly nagyhercegnek ugyan születtek feleségétől törvényes gyermekei, ám azok egymás után elhaltak. Ez számos spekulációra adott okot, és a találgatások a nagyhercegi családot sem kímélték. A legnépszerűbb elmélet szerint az uralkodó pár (1812. szeptember 29.-ém született és hivatalosan négy nappal később meghalt koraszülött fiúgyermekét elcserélték egy nincstelen lelencgyerekkel és valójában ez a Kaspar Hauser néven nyilvántartott fiatal volt a trón vér szerinti örököse.

Károly visszautasította a pletykákat és a meglehetősen liberális szellemű alkotmányban úgy rendelkezett, hogy trónját az öröklés „normális” sorrendjét visszaállítva nagyapja második feleségétől született nagybátyái örököljék. Nagybátyáit egyúttal ennek jeleként őrgrófokká léptette elő; ők lettek a hochbergi grófok. Ezt a rendelkezést a Pfalzra igényt tartó Bajorország minden rendelkezésére álló törvényes eszközzel megtámadta, ezek közé értve a birodalmi gyűlést és a bécsi kancelláriát is. A Bajorország megnagyobbodásától egyaránt tartó Ausztria és Poroszország azonban elismerte az új alkotmányt (és vele a trónöröklés rendjét); Bajorországnak be kellett érnie Steinfels kerülettel és pénzbeli „kárpótlással”. Károly halála után Anglia, Oroszország, Ausztria és Poroszország 1819. július 10-én külön szerződésben is garantálta Baden területi épségét, a hochbergi grófok trónutódlását.
1833-ban Ansbachban meggyilkolták Kaspar Hausert. A gyilkosság hátterében dinasztikus okokat sejtettek.
1848 elején a nemesi jogok ellen és a köztársaságért tüntetve forradalom tört ki Badenben. 1849. május 13-án éjjel a nagyherceg és családja Koblenzbe menekült a szüntelen lázongások elől; másnap a nagyhercegi kormányt teljes egészében leváltották. A száműzött uralkodó külföldi segítséget kért: előbb hesseni, majd porosz seregek vonultak a forradalom leverésére. A porosz királyi csapatok alig két hónapon belül teljesen leverték a lázadók erőit, a fontosabb vezetőket kivégezték, a többit száműzték. 1849. augusztus 18-án Lipót nagyherceg Vilmos porosz herceg kíséretében visszatért Karlsruhéba. A badeni uralkodó kénytelen volt eltűrni az országa feletti porosz ellenőrzést és a teljes badeni hadsereg poroszok általi újraszervezését.
1866. július 31-én Baden kilépett a  Német Szövetségből. 1866. augusztus 17-én békeszerződést írt alá a Poroszországgal. 1871. január 18-án a Badeni Nagyhercegség az újonnan kikiáltott Német Birodalom  része lett.

1918. november 10-én lemondott Bodman miniszterelnök, anélkül adva át székét a szociáldemokrata Anton Geißnek, hogy a badeni miniszterelnököket kinevező II. Frigyes nagyherceg beleegyezését adta volna ehhez. Az 1918-as forradalmi hullám a nagyhercegséget is elérte; az uralkodó és felesége a lövöldözések elől Zwingenburg kastélyába menekült. 1918. november 22-én a Langenstein-kastélyban II. Frigyes nagyherceg lemondott trónjáról.

A német forradalom alatt a nagyhercegségből alakult meg a Badeni Köztársaság.

Uralkodók

Minisztériumok 
 Külügy- és udvari minisztérium 1807–1871 és 1893–1918
 rendőrségi miniszterim ill. 1808-tól belügyminisztérium 1807–1918 (és a köztársaságban 1945-ig)
 Pénzügyminisztérium 1807–1918 (és a köztársaságban 1945-ig)
 Igazságügyi minisztérium 1807–1918 (és a köztársaságban 1945-ig)
 Hadügyminisztérium  1807–1872
 Kereskedelem minisztérium 1861–1881

Népesség

Oktatási rendszer 

1893-ban nyílt meg a Lessing Gimnázium, Németország első lánygimnáziuma Karlsruhe-ben.

A heidelbergi egyetem 

Heidelberg 1802-ben Baden tartományhoz történő kerülése újrakezdéssel is együtt járt. Az egyetemet újjászervezték, az állam anyagilag támogatta az oktatást. Az egyetem később hozzáfűzte az első baden-i nagyherceg, Karl Friedrich nevét az alapító nevéhez, és azóta hívják Ruprecht–Karl-Egyetemnek.

Az egyetem szellemiségét a humanizmus határozta meg, de a professzorok és a diákok között a romantikusok követőire is rá lehet találni. Két évet tanított Heidelbergben Georg Wilhelm Friedrich Hegel, Schlosser saját iskolát alapított a politikai történelemtudományok tanulmányozására, az orvos Maximilian Joseph von Chelius egész Európából vonzotta a betegeket. A Heidelbergi professzorok a liberalizmus követői közé tartoztak, többen közülük tagjai voltak a frankfurti parlamentnek. A forradalom után Ludwig Häusser volt a dél-német liberális nemzeti gondolkozás szószólója. Míg Robert Wilhelm Bunsen, Gustav Robert Kirchhoff és Hermann Ludwig von Helmholtz tevékenységének köszönhetően a természettudományok aranykorukat élték, a 19. században mint kiváló jogi egyetem is ismert volt.

1886-ban ünnepelték az egyetem 500 éves fennállásának évfordulóját.

Jegyzetek

Fordítás

Források

További információk 

 Landeskunde Online: Baden
 Landeskundliche Texte
 Großherzogtum Baden – Német törtelemi múzeum (Deutsches Historisches Museum)
 Großherzogtum Baden (Amtsbezirke und Gemeinden) 1910
 Topographischer Atlas ueber das Grossherzogtum Baden – Térkép 1:50.000  1838 és 1849 között

A Német Császárság tagállamai
Baden-Württemberg
Napóleoni csatlós államok
A Badeni Nagyhercegség ( ) 1918 között fennállt német szabadállam volt a mai Baden-Württemberg területén.1871 között szuverén fejedelemség , mely1813 között a Rajnai Szövetség, 1866 között a Német Szövetség tagja volt.1918 között a Német Császárságban részleges autonómiával rendelkező fejedelemség volt . Az utolsó nagyherceg lemondásával , novembervel a monarchia megszűnt , területén Badeni Köztársaság néven a weimari köztársaság , majd a Német Birodalom tartományát alakították ki . Fekvése , határai A Badeni Nagyhercegség a Rajna jobb partján , annak felső folyása mentén feküdt , a korábbi Badeni Őrgrófságok helyén , e néventólig állt fenn . Szomszédai : nyugaton Franciaország Elzász tartományatől Elzász-Lotaringia német császári tartomány ) , északon a Hesseni Választófejedelemség1815 között a Vesztfáliai Királyság része ) , keleten a Württembergi Királyság , délen Svájc . Franciaországtól és Svájctól a Rajna választotta el . Területe1819 között számos lépésben gyarapodott . Végső kiterjedése km² ; lakosságaban fő, ben fő ( Révai ) . Természeti földrajza Nyugati része , a kb.km széles Közép-rajnai síkság úgy alakul ( t ) ki , hogy a Rajnai árkot — amelynek beszakadása kb.milli ó éve kezdődött el — a névadó folyó hordaléke ütemesen feltölti . Az allúviumra a legutóbbi jégkorszakban vékony ( periglaciális ) löszréteget fújt a szél . A síkságot keleten határoló hegyvonulat északi része a főleg triász korú tarka homokkőből és egyéb törmelékes üledékes kőzetekből álló Spessart ; ennek legmagasabb csúcsa a Geiersbergm ) . A Majna völgyének szűk áttörésétől délre az Odenwald röghegysége következik . Ennek északi része idős kőzetekből ( pala , gránit stb. ) áll ( Meliboeus van Melchen,m ) . A déli része ennek is főleg homokkő , legmagasabb csúcsa a Katzenbuckelm ) azonban bazalt . A homokkő-Odenwaldnak a Neckar völgyétől délre eső része a Königstuhlm ) , amelytől délre az alapvetőn mészkőből ás márgából álló , lösszel fedett Kraichgau dombvidék . Ennek déli folytatása ( egészen a svájci határig ) az árok felé meredeken letörő Fekete-erdő . Történelme Elődállama , a Badeni Őrgrófságben jött létre a katolikus Baden-Badeni Őrgrófság és az evangélikus Baden-Durlachi Őrgrófság egyesítéséből . Az egyesített őrgrófság1806 között sikeres békekötésekkel , az orosz cár és Napóleon jóindulata révén különféle birtokokkal , illetve államocskákkal gyarapodott ( Révai ) : II. Ferenc német-római császár februárén választófejedelemséggé tette ( mivel a Német-római Birodalom három év múlva megszűnt , ez formalitás maradt ) ; azban kötött birodalmi békével visszakapta azos párizsi békével elcsatolt Rajna-balparti területeit ( átmenetileg ) és Kehl várát , megszerezte a konstanzi püspökség , a strassburgi püspökség ésapátság világi fennhatóságát , a Napóleon és a harmadik koalíció háborúját lezáró pozsonyi békével Breisgaut , Ortenaut és Konstanz városát . Ennek megfelelően a nagyhercegség területevégén kb.km ² , lakossága kb . fő volt . Napóleonös hadjáratában és az azt lezáró austerlitzi csatában a badeni csapatok a franciák oldalán vettek részt . Konstanz megszerzése után Károly Frigyes nagyherceg felvette a valaha ősei által birtokolt zähringeni herceg titulust . 1806. áprilisán , Párizsban Károly Frigyes unokája és örököse , Károly feleségül vette Napóleon fogadott lányát , Stéphanie de Beauharnais grófnőt . Károly Frigyes vállalta , hogy Napóleon további hadműveleteit egyfős hadtesttel támogatja . A császár ezért újabb lovagbirtokokat és kisebb grófságokat csatolt a nagyhercegséghez , amelynek területe ezzel egybefüggővé vált és elérte a km²-t , lakossága pedig megközelítette az egymillió főt . 1806. májusén Károly Frigyes az ország korlátlan uralkodójává nyilvánította magát , majd júliusén bejelentette , hogy belép a Napóleon által alapítani kívánt Rajnai Szövetségbe . A szövetség júliusén alakult meg , és Károly Frigyes lett a vezetője . Károly Frigyes nagyherceg júniusén,évi uralkodás után hunyt el . A trónon unokája , Károly követte . Ő a népek csatája után csatlakozott a Napóleon elleni koalícióhoz , és a Napóleon bukása után tartott bécsi kongresszuson Baden helyzetét nehezítette , hogy Károly nagyapja , Károly Frigyes nagyherceg a francia császárt támogatta . Végül az ország viszonylag jól járt Európa újrafelosztásával : nem nyert ugyanannyit , mint a Napóleonnal ellenséges államok , de megtarthatta a Napóleon uralma alatt szerzett területeit — ezt Károly nővére , Jelizaveta Alekszejevna orosz cárné eszközölte ki férjénél , I. Sándor orosz cárnál . 1815. júliusán Baden a Német Szövetség tagja lett . 1818. augusztusén Károly nagyherceg alkotmányt bocsátott ki ; ezt alapvetően a trónöröklés rendjének szabályozása miatt tartotta szükségesnek ( még az év vége előtt valóban meg is halt ) . A Zähringen-ház trónjának öröklése két okból volt problémás . Ezek közül az első , hogy Károly Frigyes nagyherceg úgy tette örökösévé unokáját , az ifjú Károlyt , hogy az öröklési sorban négy nagykorú és a trónra teljes joggal igényt tartó fiát is átugrotta . A másik ok az volt , hogy Károly nagyhercegnek ugyan születtek feleségétől törvényes gyermekei , ám azok egymás után elhaltak . Ez számos spekulációra adott okot , és a találgatások a nagyhercegi családot sem kímélték . A legnépszerűbb elmélet szerint az uralkodó pár szeptember-ém született és hivatalosan négy nappal később meghalt koraszülött fiúgyermekét elcserélték egy nincstelen lelencgyerekkel és valójában ez a Kaspar Hauser néven nyilvántartott fiatal volt a trón vér szerinti örököse . Károly visszautasította a pletykákat és a meglehetősen liberális szellemű alkotmányban úgy rendelkezett , hogy trónját az öröklés „ normális” sorrendjét visszaállítva nagyapja második feleségétől született nagybátyái örököljék . Nagybátyáit egyúttal ennek jeleként őrgrófokká léptette elő ; ők lettek a hochbergi grófok . Ezt a rendelkezést a Pfalzra igényt tartó Bajorország minden rendelkezésére álló törvényes eszközzel megtámadta , ezek közé értve a birodalmi gyűlést és a bécsi kancelláriát is . A Bajorország megnagyobbodásától egyaránt tartó Ausztria és Poroszország azonban elismerte az új alkotmányt ( és vele a trónöröklés rendjét ) ; Bajorországnak be kellett érnie Steinfels kerülettel és pénzbeli „ kárpótlással” . Károly halála után Anglia , Oroszország , Ausztria és Poroszország júliusén külön szerződésben is garantálta Baden területi épségét , a hochbergi grófok trónutódlását . 1833-ban Ansbachban meggyilkolták Kaspar Hausert . A gyilkosság hátterében dinasztikus okokat sejtettek . 1848 elején a nemesi jogok ellen és a köztársaságért tüntetve forradalom tört ki Badenben. májusán éjjel a nagyherceg és családja Koblenzbe menekült a szüntelen lázongások elől ; másnap a nagyhercegi kormányt teljes egészében leváltották . A száműzött uralkodó külföldi segítséget kért : előbb hesseni , majd porosz seregek vonultak a forradalom leverésére . A porosz királyi csapatok alig két hónapon belül teljesen leverték a lázadók erőit , a fontosabb vezetőket kivégezték , a többit száműzték. augusztusán Lipót nagyherceg Vilmos porosz herceg kíséretében visszatért Karlsruhéba . A badeni uralkodó kénytelen volt eltűrni az országa feletti porosz ellenőrzést és a teljes badeni hadsereg poroszok általi újraszervezését . 1866. júliusén Baden kilépett a Német Szövetségből . augusztusén békeszerződést írt alá a Poroszországgal. januárán a Badeni Nagyhercegség az újonnan kikiáltott Német Birodalom része lett . 1918. novemberén lemondott Bodman miniszterelnök , anélkül adva át székét a szociáldemokrata Anton Geißnek , hogy a badeni miniszterelnököket kinevező II. Frigyes nagyherceg beleegyezését adta volna ehhez . Azas forradalmi hullám a nagyhercegséget is elérte ; az uralkodó és felesége a lövöldözések elől Zwingenburg kastélyába menekült. novemberén a Langenstein-kastélyban II. Frigyes nagyherceg lemondott trónjáról . A német forradalom alatt a nagyhercegségből alakult meg a Badeni Köztársaság . Uralkodók Minisztériumok Külügy- és udvari minisztérium1871 és1918 rendőrségi miniszterim ill.tól belügyminisztérium1918 ( és a köztársaságbanig ) Pénzügyminisztérium1918 ( és a köztársaságbanig ) Igazságügyi minisztérium1918 ( és a köztársaságbanig ) Hadügyminisztérium 1872 Kereskedelem minisztérium1881 Népesség Oktatási rendszer 1893-ban nyílt meg a Lessing Gimnázium , Németország első lánygimnáziuma Karlsruhe-ben . A heidelbergi egyetem Heidelbergben Baden tartományhoz történő kerülése újrakezdéssel is együtt járt . Az egyetemet újjászervezték , az állam anyagilag támogatta az oktatást . Az egyetem később hozzáfűzte az első baden-i nagyherceg , Karl Friedrich nevét az alapító nevéhez , és azóta hívják Ruprecht–Karl-Egyetemnek . Az egyetem szellemiségét a humanizmus határozta meg , de a professzorok és a diákok között a romantikusok követőire is rá lehet találni . Két évet tanított Heidelbergben Georg Wilhelm Friedrich Hegel , Schlosser saját iskolát alapított a politikai történelemtudományok tanulmányozására , az orvos Maximilian Joseph von Chelius egész Európából vonzotta a betegeket . A Heidelbergi professzorok a liberalizmus követői közé tartoztak , többen közülük tagjai voltak a frankfurti parlamentnek . A forradalom után Ludwig Häusser volt a dél-német liberális nemzeti gondolkozás szószólója . Míg Robert Wilhelm Bunsen , Gustav Robert Kirchhoff és Hermann Ludwig von Helmholtz tevékenységének köszönhetően a természettudományok aranykorukat élték , a században mint kiváló jogi egyetem is ismert volt . 1886-ban ünnepelték az egyeteméves fennállásának évfordulóját . Jegyzetek Fordítás Források További információk Landeskunde Online: Baden Landeskundliche Texte Großherzogtum Baden – Német törtelemi múzeum ( Deutsches Historisches Museum ) Großherzogtum Baden ( Amtsbezirke und Gemeinden ) Topographischer Atlas ueber das Grossherzogtum Baden – Térkép50.000 ésközött A Német Császárság tagállamai Baden-Württemberg Napóleoni csatlós államok