Szikszay Edit
Szikszay Edit, Gellért Károlyné (Szombathely, 1924. február 15. – 1997) politikai fogoly, Gulag-túlélő, tanár, néprajzkutató

Családja, fiatalkora 
Református lelkészcsaládból származott. Édesanyja, Szőnyi Mária nevelte fel, mert még egyéves kora előtt elvesztette édesapját. A kőszegi evangélikus gimnáziumban érettségizett, majd Pápán végezte  el a tanítóképzőt 1943-ban. Ezután Őriszentpéterre került ifjú református tanítóként és itt tanított nyugdíjazásáig.

Letartóztatása, fogsága 
1949 februárjában koholt vádak alapján hazaárulással, kémkedéssel vádolták és 25 évre ítélték mint a Szovjetunió elleni kémet. Politikai fogoly lett és Z 316­-os számmal Szibériába vitték, ahol saját elmondása szerint „nincs tavasz és nincs ősz, nincs átmenet a tél és a nyár között, nincs a virágoknak illata, nincs a madaraknak hangja és nincs szerelem”.

Rabtársaival együtt erdőirtáson dolgozott, fűrészelt, gallyazott, fát vontatott. Megtanult oroszul, hogy életben maradhasson. A túlélésben neveltetése, intelligenciája és nyelvtudása segítette. Sztálin 1953-ban bekövetkezett halálát követően kicsit javult a helyzet a lágerben, majd végül 1955. november 25-­én ért haza.

Visszatérése után 
Őriszentpéteren a tanítás mellett elkezdte összegyűjteni az őrségi emberek munkáit, mindennapi tárgyait. 1961-től előbb iskolai gyűjteményt, majd Szentléleki Tihamér, Bárdosdi János és Bándi Gábor muzeológusok tanácsára falugyűjteményt hozott létre. 1964-ben pályaműként elkészítette az Őrségi Gyűjtemény leírását, mely az egyes tárgyak élettörténetét is tartalmazza. Az általa összegyűjtött csaknem ezer néprajzi eszközt az őriszentpéteri művelődési ház tetőterében állították ki, mely 2004 óta a Szikszay Edit Helytörténeti és Néprajzi Gyűjtemény nevet viseli.

1976 februárjában rehabilitálták, ítéletét bűncselekmény hiányában hatályon kívül helyezték. 1997-ben hunyt el, az őriszentpéteri városszeri temetőben nyugszik. 2003-ban posztumusz megkapta Őriszentpéter díszpolgára címet.

Jegyzetek

Források 
 
 Ott járt, ahol a madaraknak nincs hangja  - Rábavidék, 2013. december 12.
 Őriszentpéter - Szikszay Edit Helytörténeti és Néprajzi Gyűjtemény - Vasi Virtuális Múzeum
 Felújították a síremléket  - vaol.hu, 2006.06.03.
 Szikszay Edit Helytörténeti és Néprajzi Múzeum a facebookon
 Rózsás János: Gulág Lexikon. Budapest, 2000. Püski Kiadó. 115 o. 

Szombathelyiek
1924-ben született személyek
1997-ben elhunyt személyek
Magyar Gulag-rabok
Református magyarok
Magyar néprajzkutatók
Magyar nők
Szikszay Edit , Gellért Károlyné ( Szombathely , február –politikai fogoly , Gulag-túlélő , tanár , néprajzkutató Családja , fiatalkora Református lelkészcsaládból származott . Édesanyja , Szőnyi Mária nevelte fel , mert még egyéves kora előtt elvesztette édesapját . A kőszegi evangélikus gimnáziumban érettségizett , majd Pápán végezte el a tanítóképzőtban . Ezután Őriszentpéterre került ifjú református tanítóként és itt tanított nyugdíjazásáig . Letartóztatása , fogsága 1949 februárjában koholt vádak alapján hazaárulással , kémkedéssel vádolták ésévre ítélték mint a Szovjetunió elleni kémet . Politikai fogoly lett és Z 316­-os számmal Szibériába vitték , ahol saját elmondása szerint „ nincs tavasz és nincs ősz , nincs átmenet a tél és a nyár között , nincs a virágoknak illata , nincs a madaraknak hangja és nincs szerelem” . Rabtársaival együtt erdőirtáson dolgozott , fűrészelt , gallyazott , fát vontatott . Megtanult oroszul , hogy életben maradhasson . A túlélésben neveltetése , intelligenciája és nyelvtudása segítette . Sztálinban bekövetkezett halálát követően kicsit javult a helyzet a lágerben , majd végül november­én ért haza . Visszatérése után Őriszentpéteren a tanítás mellett elkezdte összegyűjteni az őrségi emberek munkáit , mindennapi tárgyait.től előbb iskolai gyűjteményt , majd Szentléleki Tihamér, Bárdosdi János és Bándi Gábor muzeológusok tanácsára falugyűjteményt hozott létre.ben pályaműként elkészítette az Őrségi Gyűjtemény leírását , mely az egyes tárgyak élettörténetét is tartalmazza . Az általa összegyűjtött csaknem ezer néprajzi eszközt az őriszentpéteri művelődési ház tetőterében állították ki , melyóta a Szikszay Edit Helytörténeti és Néprajzi Gyűjtemény nevet viseli . 1976 februárjában rehabilitálták , ítéletét bűncselekmény hiányában hatályon kívül helyezték.ben hunyt el , az őriszentpéteri városszeri temetőben nyugszik.ban posztumusz megkapta Őriszentpéter díszpolgára címet . Jegyzetek Források Ott járt , ahol a madaraknak nincs hangja - Rábavidék , december Őriszentpéter - Szikszay Edit Helytörténeti és Néprajzi Gyűjtemény - Vasi Virtuális Múzeum Felújították a síremléket - vaol.hu ,06.03. Szikszay Edit Helytörténeti és Néprajzi Múzeum a facebookon Rózsás János : Gulág Lexikon . Budapest , Püski Kiadó.o . Szombathelyiek 1924-ben született személyek 1997-ben elhunyt személyek Magyar Gulag-rabok Református magyarok Magyar néprajzkutatók Magyar nők