Szinovácz György
Szinovácz György (Bársonyos, 1807. május 1. – Pest, 1867. december 25.) jogtudós, a magyar királyi Hétszemélyes Tábla bírája, a Magyar Tudományos Akadémia levelező tagja (1861).

Élete

Bársonyoson született, ahonnét szülei nem sokkal születése után Győrszentmártonba költöztek, ahol apja több évig polgári foglalkozást űzött. E helyen nyerte Szinovácz az oktatást az elemi tárgyakból. Amikor pedig 11. évét betöltötte, apja Győrbe vitte őt a gimnázium II. osztályába és már ebből az időből származik Karvassy Ágost iskolatársával kötött ismeretsége és halálig tartó barátsága. A gimnáziumi és bölcseleti tanulmányokat, egy évet kivéve, melyet a soproni gimnáziumban töltött, Győrött végezte, a jogiakat magánszorgalom által sajátította el, és minekutána apjának korai halála folytán bekövetkező mostoha anyagi viszonyai miatt kénytelen volt magántanítói minőségben egynéhány évet tölteni, 1830-ban gróf Eszterházy Károlynál, akkori Tolna vármegyei főispánnál titkár lett. Szinovácz ügyessége, életrevalósága és mindenben hűséges eljárása folytán főnöke a főispáni ügyekben is őt használta legnagyobb sikerrel; minélfogva Tolna vármegyében és utóbb más megyékben is táblabírónak nevezték ki.

Az 1839-40. évi országgyűlés alatt, amikor gróf Eszterházy Károly helyettes főlovászmester volt, de őt a megyei vagy családi viszonyok Pozsonytól többnyire távol tartották, Szinovácz vitte az egész főlovászmesteri hivatalt és az azzal járó rendtartást, úgy, hogy annak folytán 1840. december 24-én az újonnan felállított váltótörvényszékhez Pozsonyban törvényszéki jegyzőnek nevezték ki és pár hónap múlva gyakran mint szavazattal előadó bíró is működött. 1847. február 25-én ugyanazon váltótörvényszéknél rendes bírónak nevezték ki.

Az 1854-ben életbe léptetett új igazságügyi szervezésnél a magyar érzelmű egyének helyét idegenek foglalták el, eme sors érte Szinovácot is; ugyanis őt, aki előbb már több évig váltótörvényszéki tanácsos volt, a pozsonyi országos törvényszékhez csak tanácsjegyzőnek nevezték ki; azonban ezen méltatlan eljárás ellen panaszt tett ő felségénél és még azon évben visszanyerte előbbi rangját és fizetését. Azonban már 1855. július 18-án Trencsénbe küldték megyei törvényszéki bírónak. Amikor Pozsony városát elhagyta, az ottani kereskedői testület az iránta való ragaszkodását és háláját bizonyítandó, ezüst serleggel tisztelte meg.

1856. május 18-án a pesti váltótörvényszéknél tanácsnok lett és június 28-án kezdte működését; 1861 márciusában pedig a váltófeltörvényszékhez rendes bírónak nevezték ki. Ugyanazon év december 18-án a Magyar Tudományos Akadémia a törvénytudományi osztály levelező tagjául választotta. 1867. május 17-én a magyar királyi igazságügyi miniszter felterjesztésére ő felsége hétszemélynöknek nevezte ki. Amikor 1867 márciusában egy kodifikáló bizottságot felállítottak a perrendtartásra, ő lett ennek a testületnek az elnöke, és azon év augusztus 15-én a magyar királyi igazságügyminiszterium által új kereskedelmi váltó és csődtörvényjavaslat kidolgozásával bízták meg, ezt Posch Ágoston pozsonyi ügyvéd közreműködésével el is végezte. A váltóügyvédi vizsgálatokban és a magyar királyi egyetemi bírósági államvizsgálatokon mint vizsgáló tag szintén közreműködött.

A Magyar Tudományos Akadémián 1868. május 4-én Karvasy Ágoston tartott Szinovácz fölött emlékbeszédet.

Családja

Nejétől Nyeregjártó Alojziától, akivel 1833-ban kelt egybe, született fia, Szinovácz Gyula, aki anyja halálakor királyi táblai fogalmazó, később királyi törvényszéki bíró volt, és Karvasy szerint "művei által a honi szépirodalom körül, különösen a drámai és novellistikai téren, magának érdemeket szerezni iparkodott."

Írásai

Cikkei a Jogtudományi és Törvénykezési Tárban (1855. Az új váltótörvény körül), a Törvénykezési Lapokban és a Törvényszéki Csarnokban (1856-60), a Magyarországban (1861. 27., 28. sz. A rendeletileg behozott egyességi törvényről), az Akadémiai Értesítőben (Új F. a philos., törv. és tört. tud. oszt. Közlönye III. 1864. A váltó eredete, czélja és jogi természete. Székfoglaló).

Munkái

 Rövid értekezés a magyar játékszínnek Budapesten állandón leendő megállapításáról. Pozsony, 1835.
 Közönséges ausztriai váltórendszabály és váltótörvénykezési eljárás kérdések és feleletekben. Uo. 1854. (Német czímmel és szöveggel is).
 Az uzsoratörvényekről. Pest, 1867. (Értekezések a törvénytudományok köréből I. 1.).

Jegyzetek

Források

  On-line elérés
 Magyar életrajzi lexikon

További információk

 A Magyar Tudományos Akadémia tagjai 1825-2002. Szerzők: Markó László, Burucs Kornélia, Balogh Margit, Hay Diana. Bp., MTA Társadalomkutató Központ, 2003. 
 ponori Thewrewk József: Magyarok születésnapjai. Pozsony, Schmidt Antal, 1846. 
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.

Magyar jogászok
MTA-tagok
1807-ben született személyek
1867-ben elhunyt személyek
Magyar jogtudósok
Szinovácz György ( Bársonyos , május – Pest , december ) jogtudós , a magyar királyi Hétszemélyes Tábla bírája , a Magyar Tudományos Akadémia levelező tagja Élete Bársonyoson született , ahonnét szülei nem sokkal születése után Győrszentmártonba költöztek , ahol apja több évig polgári foglalkozást űzött . E helyen nyerte Szinovácz az oktatást az elemi tárgyakból . Amikor pedig évét betöltötte , apja Győrbe vitte őt a gimnázium II. osztályába és már ebből az időből származik Karvassy Ágost iskolatársával kötött ismeretsége és halálig tartó barátsága . A gimnáziumi és bölcseleti tanulmányokat , egy évet kivéve , melyet a soproni gimnáziumban töltött , Győrött végezte , a jogiakat magánszorgalom által sajátította el , és minekutána apjának korai halála folytán bekövetkező mostoha anyagi viszonyai miatt kénytelen volt magántanítói minőségben egynéhány évet tölteni, ban gróf Eszterházy Károlynál , akkori Tolna vármegyei főispánnál titkár lett . Szinovácz ügyessége , életrevalósága és mindenben hűséges eljárása folytán főnöke a főispáni ügyekben is őt használta legnagyobb sikerrel ; minélfogva Tolna vármegyében és utóbb más megyékben is táblabírónak nevezték ki . Az évi országgyűlés alatt , amikor gróf Eszterházy Károly helyettes főlovászmester volt , de őt a megyei vagy családi viszonyok Pozsonytól többnyire távol tartották , Szinovácz vitte az egész főlovászmesteri hivatalt és az azzal járó rendtartást , úgy , hogy annak folytán decemberén az újonnan felállított váltótörvényszékhez Pozsonyban törvényszéki jegyzőnek nevezték ki és pár hónap múlva gyakran mint szavazattal előadó bíró is működött . februárén ugyanazon váltótörvényszéknél rendes bírónak nevezték ki . Azben életbe léptetett új igazságügyi szervezésnél a magyar érzelmű egyének helyét idegenek foglalták el , eme sors érte Szinovácot is ; ugyanis őt , aki előbb már több évig váltótörvényszéki tanácsos volt , a pozsonyi országos törvényszékhez csak tanácsjegyzőnek nevezték ki ; azonban ezen méltatlan eljárás ellen panaszt tett ő felségénél és még azon évben visszanyerte előbbi rangját és fizetését . Azonban már júliusán Trencsénbe küldték megyei törvényszéki bírónak . Amikor Pozsony városát elhagyta , az ottani kereskedői testület az iránta való ragaszkodását és háláját bizonyítandó , ezüst serleggel tisztelte meg . 1856. májusán a pesti váltótörvényszéknél tanácsnok lett és júniusán kezdte működését;márciusában pedig a váltófeltörvényszékhez rendes bírónak nevezték ki . Ugyanazon év decemberán a Magyar Tudományos Akadémia a törvénytudományi osztály levelező tagjául választotta. májusén a magyar királyi igazságügyi miniszter felterjesztésére ő felsége hétszemélynöknek nevezte ki . Amikormárciusában egy kodifikáló bizottságot felállítottak a perrendtartásra , ő lett ennek a testületnek az elnöke , és azon év augusztusén a magyar királyi igazságügyminiszterium által új kereskedelmi váltó és csődtörvényjavaslat kidolgozásával bízták meg , ezt Posch Ágoston pozsonyi ügyvéd közreműködésével el is végezte . A váltóügyvédi vizsgálatokban és a magyar királyi egyetemi bírósági államvizsgálatokon mint vizsgáló tag szintén közreműködött . A Magyar Tudományos Akadémián májusén Karvasy Ágoston tartott Szinovácz fölött emlékbeszédet . Családja Nejétől Nyeregjártó Alojziától , akivelban kelt egybe , született fia , Szinovácz Gyula , aki anyja halálakor királyi táblai fogalmazó , később királyi törvényszéki bíró volt , és Karvasy szerint " művei által a honi szépirodalom körül , különösen a drámai és novellistikai téren , magának érdemeket szerezni iparkodott . " Írásai Cikkei a Jogtudományi és Törvénykezési Tárban Az új váltótörvény körül ) , a Törvénykezési Lapokban és a Törvényszéki Csarnokban a Magyarországban , sz . A rendeletileg behozott egyességi törvényről ) , az Akadémiai Értesítőben ( Új F. a philos . , törv. és tört. tud. oszt . Közlönye III. A váltó eredete , czélja és jogi természete . Székfoglaló ) . Munkái Rövid értekezés a magyar játékszínnek Budapesten állandón leendő megállapításáról . Pozsony , Közönséges ausztriai váltórendszabály és váltótörvénykezési eljárás kérdések és feleletekben . Uo . ( Német czímmel és szöveggel is ) . Az uzsoratörvényekről . Pest , ( Értekezések a törvénytudományok köréből I. ) . Jegyzetek Források On-line elérés Magyar életrajzi lexikon További információk A Magyar Tudományos Akadémia tagjai Szerzők : Markó László , Burucs Kornélia, Balogh Margit , Hay Diana . Bp. , MTA Társadalomkutató Központ , ponori Thewrewk József : Magyarok születésnapjai . Pozsony , Schmidt Antal , Új magyar életrajzi lexikon . Főszerk . Markó László . Bp. , Magyar Könyvklub . Magyar jogászok MTA-tagok 1807-ben született személyek 1867-ben elhunyt személyek Magyar jogtudósok