Molat (település)
Molat () falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Zárához tartozik.

Fekvése 
Zárától légvonalban 30 km-re északnyugatra, Pagtól légvonalban 29 km-re délnyugatra a Molat-sziget délkeleti részén fekszik.

Története 
A falu területe akárcsak Molat-sziget már ősidők óta lakott. Ezt igazolja számos, elsősorban a paleolitikumból származó régészeti lelet, melyek egy részét a zárai régészeti múzeumban őrzik. A római korból nem maradt megbízható adat a sziget lakott voltáról. Nem maradtak fenn római eredetű földrajzi nevek csak egy tenger alatti lelőhely a kis Tovarnjak-szigetnél és a Zorljevica kőbánya tanúsítja az itteni római jelenlétet. Molat első írásos említése a 7. században történt. Neve a latin „mel” (méz) szóból származik, amelyből „Melita”, „Melada”, „Molat” alakban fejlődött ki a mai horvát név. A 10. században betelepülő horvátok lényegében átvették a latin nevet. A név onnan ered, hogy a sziget egykor messze földön híres volt méztermeléséról.

Molat szigete a horvátok érkezésétől a velencei uralom kezdetéig 1409-ig Zára városához tartozott, amely 1151-ben a zárai Szent Krizogon (Krševan) bencés kolostornak adományozta. A bencések a későbbiekben is fontos szerepet játszottak a sziget fejlődésében. Egy 1321-ben készített régi térkép ábrázolja Sveta Marija kereskedelmi kikötőjét a mai Lučinát, amely az egyik fontos kikötőhely volt az Isztriából és Osorról Zárába vezető hajóúton. 1381-ből fennmaradt egy dokumentum, amely a molati méz Zárában történt eladásáról szól. Már ekkor állt Molaton a Szűz Mária templom. A mai Sarlós Boldogasszony plébániatemplomban a főoltár előtti lépcsőbe az 1479-es évszám látható bevésve. A középkorban építették a Szent Pál templomot, valamint a már a 13. században említett Szent András kolostort is. Miután Velence 1409-ben elfoglalta Zárát a szigetek is fennhatósága alá kerültek. Az 1421-es zárai kataszter szerint Molatot 1422 líráért a Zadulin családnak adták bérbe, majd 1464-ben a Detrišić (Detrico) család bérelte ki 1830 velencei líráért. 1539-től a szigetnek különböző bérlői voltak, de török háborúk miatt birtoklásuk időnként bizonytalan volt. Molat plébániáját 1581-ben alapították. Anyakönyveit 1651-től vezetik, 1822-ig glagolita írással, majd olaszul, végül a 20. századtól horvátul. A 16. és 17. században a sziget gyéren lakott volt. A csekély lakosságot törökön kívül az uszkók kalózok is támadták és fosztogatták. Még 1684-ben is húsz molati lakost hurcoltak török kalózok rabságba. A 19. század elején amikor Dalmácia francia uralom alá került a törököket angol szolgálatban álló kalózok váltották fel, akik szintén többször támadták a szigetet. A kalózokon kívül a lakosságnak a Zárának és a Zára által nyakukba ültetett nagybirtokosok által támasztott terhekkel is szembe kellett néznie. 1615-ben a gróf még azt is megtiltotta, hogy földjeiken kívül más vagyont tartsanak, 1624-ben pedig a szabad favágást tiltotta meg 25 dukát büntetés megfizetésének terhe mellett. 1640-ben az olasz Lantana kereskedőcsalád vásárolta meg a szigetet amely még kegyetlenebbül bánt a lakossággal. Az elnyomás ellen a lakosság számos panaszt emelt, de azok eredménytelenek maradtak. Amíg a lakosság kemény adókat fizetett a termények, a halászat és az állattartás jövedelmei után a Lantana család egyre gazdagodott. Végül a 19. század második felében a szigetet eladták a Abelić családnak. Petar Abelić fia Kazimir a szigetet húga fiainak adta át így került az olasz Gozzetti család tulajdonába. Molat falunak 1857-ben 400, 1910-ben 546 lakosa volt. Iskoláját 1880-ban alapították, de a kis számú tanuló miatt 1964-ben bezárták.

Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. 1933-ban megnyílt a helyi könyvtár és olvasókör, mely ma is működik. Lakossága különösen az 1970-es években csökkent jelentősen, amikor a fiatalok közül sokan a nagyobb ipari városokba, Zárára és Fiumére költöztek, míg mások a könnyebb kenyérkereset reményében Amerikába, Ausztráliába vándoroltak ki. A második világháború után a férfiak közük sokan mentek tengerésznek. A rabi mészgyártás kiépítéséig 1964-ig a lakosság egy része mészégetéssel is foglalkozott és az itteni mészégetők híresek voltak.

Az 1950-es években a halászat is fellendült, bár hagyományok hiányában nem fejlődött a legjelentősebb gazdasági ággá. Jószerivel csak a kikapcsolódás és a saját szükségletek kielégítésére korlátozódott. Mára a mezőgazdaság és az állattartás is szinte teljesen megszűnt. A lakosság számának csökkenése tovább folytatódott, de a csökkenés az utóbbi években megállt. A falunak 2011-ben 107 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
A Sarlós Boldogasszony tiszteletére szentelt plébániatemploma a 14. században épült, de a főoltár előtti lépcsőbe az 1479-es évszám látható bevésve. A templom egyhajós épület sekrestyével és három márvány oltárral. A főoltáron áll Szűz Mária és Szent Erzsébet fából faragott szobra. A két mellékoltár Jézus Szentséges Szíve (gipszből készített Jézus szoborral) és a Rózsafüzér Királynője (fából faragott Szűzanya szoborral) tiszteletére van szentelve. Két kőből faragott szenteltvíz tartója a falba van beépítve. Harangtornyában két harang található.
A Kármelhegyi Boldogasszony tiszteletére szentelt kápolnája 1769-ben épült. Az oltár menzája felett három niche (falmélyedés tárgyak elhelyezésére) látható benne a Kármelhegyi Boldogasszony, Szent Mátyás apostol és Borromei Szent Károly kis méretű szobraival. A harangtoronyban egy nagyon régi, 1534-ben öntött harang található.
A plébániaházat 1840-ben építették. A temető a falutól nyugatra található.
A Jazi-öböl mellett a második világháború idején koncentrációs tábor működött, ahol 1942 és 1943 között több mint 10 000 rabot tartottak fogva. A fogvatartottak többnyire Zára és Sibenik tágabb vidékéről érkeztek, beleértve a szárazföldet és a szigeteket. A tábor területét szögesdróttal kerítették körbe és öt őrtorony védte, amelyek ma is láthatók. A táborban tizenkét fa barakk volt, amelyek alapjai fennmaradtak és ma is jól láthatók. A tábor közepén kút található. A komplexum központi épülete a parancsnoki épület, amelyet emlékmúzeummá alakítanak át.

További információk 
 Molat szigetének weboldala 
 Zára turisztikai irodájának honlapja 
 A zárai érsekség honlapja 
 Zapuntel weboldala 
 Molat-sziget turistainformációk

Jegyzetek

Zára megye települései
Molat ( ) falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Zárához tartozik . Fekvése Zárától légvonalbankm-re északnyugatra , Pagtól légvonalbankm-re délnyugatra a Molat-sziget délkeleti részén fekszik . Története A falu területe akárcsak Molat-sziget már ősidők óta lakott . Ezt igazolja számos , elsősorban a paleolitikumból származó régészeti lelet , melyek egy részét a zárai régészeti múzeumban őrzik . A római korból nem maradt megbízható adat a sziget lakott voltáról . Nem maradtak fenn római eredetű földrajzi nevek csak egy tenger alatti lelőhely a kis Tovarnjak-szigetnél és a Zorljevica kőbánya tanúsítja az itteni római jelenlétet . Molat első írásos említése a században történt . Neve a latin „ mel” ( méz ) szóból származik , amelyből „ Melita” , „ Melada” , „ Molat” alakban fejlődött ki a mai horvát név . A században betelepülő horvátok lényegében átvették a latin nevet . A név onnan ered , hogy a sziget egykor messze földön híres volt méztermeléséról . Molat szigete a horvátok érkezésétől a velencei uralom kezdetéigig Zára városához tartozott , amelyben a zárai Szent Krizogon ( Krševan ) bencés kolostornak adományozta . A bencések a későbbiekben is fontos szerepet játszottak a sziget fejlődésében . Egyben készített régi térkép ábrázolja Sveta Marija kereskedelmi kikötőjét a mai Lučinát , amely az egyik fontos kikötőhely volt az Isztriából és Osorról Zárába vezető hajóúton.ből fennmaradt egy dokumentum , amely a molati méz Zárában történt eladásáról szól . Már ekkor állt Molaton a Szűz Mária templom . A mai Sarlós Boldogasszony plébániatemplomban a főoltár előtti lépcsőbe azes évszám látható bevésve . A középkorban építették a Szent Pál templomot , valamint a már a században említett Szent András kolostort is . Miután Velenceben elfoglalta Zárát a szigetek is fennhatósága alá kerültek . Azes zárai kataszter szerint Molatotlíráért a Zadulin családnak adták bérbe , majdben a Detrišić ( Detrico ) család bérelte kivelencei líráért.től a szigetnek különböző bérlői voltak , de török háborúk miatt birtoklásuk időnként bizonytalan volt . Molat plébániájátben alapították . Anyakönyveittől vezetik,ig glagolita írással , majd olaszul , végül a századtól horvátul . A és században a sziget gyéren lakott volt . A csekély lakosságot törökön kívül az uszkók kalózok is támadták és fosztogatták . Mégben is húsz molati lakost hurcoltak török kalózok rabságba . A század elején amikor Dalmácia francia uralom alá került a törököket angol szolgálatban álló kalózok váltották fel , akik szintén többször támadták a szigetet . A kalózokon kívül a lakosságnak a Zárának és a Zára által nyakukba ültetett nagybirtokosok által támasztott terhekkel is szembe kellett néznie.ben a gróf még azt is megtiltotta , hogy földjeiken kívül más vagyont tartsanak, ben pedig a szabad favágást tiltotta megdukát büntetés megfizetésének terhe mellett.ben az olasz Lantana kereskedőcsalád vásárolta meg a szigetet amely még kegyetlenebbül bánt a lakossággal . Az elnyomás ellen a lakosság számos panaszt emelt , de azok eredménytelenek maradtak . Amíg a lakosság kemény adókat fizetett a termények , a halászat és az állattartás jövedelmei után a Lantana család egyre gazdagodott . Végül a század második felében a szigetet eladták a Abelić családnak . Petar Abelić fia Kazimir a szigetet húga fiainak adta át így került az olasz Gozzetti család tulajdonába . Molat falunakbenbenlakosa volt . Iskolájátban alapították , de a kis számú tanuló miattben bezárták . Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett.ban megnyílt a helyi könyvtár és olvasókör , mely ma is működik . Lakossága különösen azes években csökkent jelentősen , amikor a fiatalok közül sokan a nagyobb ipari városokba , Zárára és Fiumére költöztek , míg mások a könnyebb kenyérkereset reményében Amerikába , Ausztráliába vándoroltak ki . A második világháború után a férfiak közük sokan mentek tengerésznek . A rabi mészgyártás kiépítéséigig a lakosság egy része mészégetéssel is foglalkozott és az itteni mészégetők híresek voltak . Azes években a halászat is fellendült , bár hagyományok hiányában nem fejlődött a legjelentősebb gazdasági ággá . Jószerivel csak a kikapcsolódás és a saját szükségletek kielégítésére korlátozódott . Mára a mezőgazdaság és az állattartás is szinte teljesen megszűnt . A lakosság számának csökkenése tovább folytatódott , de a csökkenés az utóbbi években megállt . A falunakbenlakosa volt . Lakosság Nevezetességei A Sarlós Boldogasszony tiszteletére szentelt plébániatemploma a században épült , de a főoltár előtti lépcsőbe azes évszám látható bevésve . A templom egyhajós épület sekrestyével és három márvány oltárral . A főoltáron áll Szűz Mária és Szent Erzsébet fából faragott szobra . A két mellékoltár Jézus Szentséges Szíve ( gipszből készített Jézus szoborral ) és a Rózsafüzér Királynője ( fából faragott Szűzanya szoborral ) tiszteletére van szentelve . Két kőből faragott szenteltvíz tartója a falba van beépítve . Harangtornyában két harang található . A Kármelhegyi Boldogasszony tiszteletére szentelt kápolnájaben épült . Az oltár menzája felett három niche ( falmélyedés tárgyak elhelyezésére ) látható benne a Kármelhegyi Boldogasszony , Szent Mátyás apostol és Borromei Szent Károly kis méretű szobraival . A harangtoronyban egy nagyon régi, ben öntött harang található . A plébániaházatben építették . A temető a falutól nyugatra található . A Jazi-öböl mellett a második világháború idején koncentrációs tábor működött , aholésközött több mint000 rabot tartottak fogva . A fogvatartottak többnyire Zára és Sibenik tágabb vidékéről érkeztek , beleértve a szárazföldet és a szigeteket . A tábor területét szögesdróttal kerítették körbe és öt őrtorony védte , amelyek ma is láthatók . A táborban tizenkét fa barakk volt , amelyek alapjai fennmaradtak és ma is jól láthatók . A tábor közepén kút található . A komplexum központi épülete a parancsnoki épület , amelyet emlékmúzeummá alakítanak át . További információk Molat szigetének weboldala Zára turisztikai irodájának honlapja A zárai érsekség honlapja Zapuntel weboldala Molat-sziget turistainformációk Jegyzetek Zára megye települései