Elisabetta Barbato
Elisabetta Barbato (Barletta, 1921. szeptember 11. – Róma, 2014. február 1.) olasz opera-énekesnő (szoprán). A pályán vele csaknem egyszerre indult Maria Callas riválisa volt. Leopoldo Mastelloni színész nagynénje.

Élete 
1939 és 1944 között Maria Aguccini tanítványa volt Bolognában. 1944. december 25-én a Római Operában debütált Garsenda szerepében Riccardo Zandonai Francesca da Riminijében. 1947-ig tovább tanult Luigi Riccinél. 1946-ban Anna Magnani énekhangja volt az Avanti a lui tremava tutta Roma c. filmben. Barbato gyorsan főszerepekhez jutott a második világháború utáni időszakban. Állandó szerződés a Római Operához kötötte, de hamar világjáró művész lett. 1946 januárjában mutatkozott be a La Scalában, 1947. január 5-én Rio de Janeiróban. 1949-ben szerepelt először az Egyesült Államokban. Szeptemberben és októberben San Franciscóban, többek közt Székely Mihály oldalán. November 26-án Jussi Björlinggel és Svéd Sándorral énekelt először a Metropolitanben egy Tosca-előadás címszereplőjeként. Alig két évtizedes pályáján eljutott a világ sok jelentős színpadára. Gyakran szerepelt portugál nyelvterületen. Brazília egyik leghálásabb terepe lett. (Itt történt meg 1951-ben Maria Callasszal, hogy a közönség „Barbato! Barbato!” kiáltásokkal próbálta elhallgattatni.) Utolsó fellépése 1965. szeptember 5-én Tarantóban volt, amikor Adalgisát énekelte Bellini Normájában. Élete további részét visszavonultan, Rómában töltötte.

Hangjának a jugendlich-dramatisch és a drámai szoprán szerepek feleltek meg a legjobban. Repertoárján sok verista és 20. századi mű szerepelt.

Szerepei 

Bartók: A kékszakállú herceg vára – Judit
Bellini: Norma – Adalgisa
Boito: Mefistofele – Heléna
Borogyin: Igor herceg – Jaroszlavna
Juan José Castro: Proserpina és az idegen – Proserpina
Catalani: La Wally – Wally
Gustave Charpentier: Louise – címszerep
Cilea: Adriana Lecouvreur – címszerep
Cimarosa: A titkos házasság – Carolina
Luigi Ferrari Trecate: Tamás bátya kunyhója –
Giordano: André Chénier – Madeleine de Coigny
Giordano: Fedora – Fedora Romazoff hercegnő
Antônio Carlos Gomez: A rabszolga – Ilarà
Gounod: Faust – Margit; Siebel
Mascagni: Parasztbecsület – Santuzza
 Mascagni: Iris – címszerep
Mascagni: A kis Marat – Maria
Mozart: Don Juan – Donna Anna
Muszorgszkij: Borisz Godunov – Marina Mniszek
Poulenc: A karmeliták beszélgetései – Madame Lidoine
Prokofjev: A játékos – Polina
Puccini: Manon Lescaut – címszerep
Puccini: Pillangókisasszony – Cso-cso-szán
Puccini: Tosca – Floria Tosca
Puccini: A Nyugat lánya – Minnie
Puccini: A köpeny – Georgette
Licinio Refice: Margherita da Cortona – címszerep
Lodovico Rocca: Dibuk – Lea
Verdi: A trubadúr – Leonora
Verdi: Aida – címszerep
Verdi: Álarcosbál – Amelia
Verdi: A végzet hatalma – Doña Leonora di Vargas
Verdi: Simon Boccanegra – Amelia Grimaldi
Verdi: Don Carlos – Valois Erzsébet
Verdi: Otello – Desdemona
Riccardo Zandonai: Francesca di Rimini – címszerep; Garsenda
Riccardo Zandonai: Júlia és Romeo – Júlia

Források 
Gbopera.it
Find A Grave
Nekrológja az Il Tempo-ban
Adatlapja az esdf-opera.de-n

Olasz operaénekesek
Szopránok
1921-ben született személyek
2014-ben elhunyt személyek
Elisabetta Barbato ( Barletta , szeptember – Róma , február ) olasz opera-énekesnő ( szoprán ) . A pályán vele csaknem egyszerre indult Maria Callas riválisa volt . Leopoldo Mastelloni színész nagynénje . Élete 1939 ésközött Maria Aguccini tanítványa volt Bolognában. decemberén a Római Operában debütált Garsenda szerepében Riccardo Zandonai Francesca da Riminijében.ig tovább tanult Luigi Riccinél.ban Anna Magnani énekhangja volt az Avanti a lui tremava tutta Roma c . filmben . Barbato gyorsan főszerepekhez jutott a második világháború utáni időszakban . Állandó szerződés a Római Operához kötötte , de hamar világjáró művész lett.janu árjában mutatkozott be a La Scalában , januárén Rio de Janeiróban.ben szerepelt először az Egyesült Államokban . Szeptemberben és októberben San Franciscóban , többek közt Székely Mihály oldalán . Novemberán Jussi Björlinggel és Svéd Sándorral énekelt először a Metropolitanben egy Tosca-előadás címszereplőjeként . Alig két évtizedes pályáján eljutott a világ sok jelentős színpadára . Gyakran szerepelt portugál nyelvterületen . Brazília egyik leghálásabb terepe lett . ( Itt történt megben Maria Callasszal , hogy a közönség „ Barbato ! Barbato! ” kiáltásokkal próbálta elhallgattatni . ) Utolsó fellépése szeptemberén Tarantóban volt , amikor Adalgisát énekelte Bellini Normájában . Élete további részét visszavonultan , Rómában töltötte . Hangjának a jugendlich-dramatisch és a drámai szoprán szerepek feleltek meg a legjobban . Repertoárján sok verista és századi mű szerepelt . Szerepei Bartók : A kékszakállú herceg vára – Judit Bellini : Norma – Adalgisa Boito : Mefistofele – Heléna Borogyin : Igor herceg – Jaroszlavna Juan José Castro : Proserpina és az idegen – Proserpina Catalani : La Wally – Wally Gustave Charpentier : Louise – címszerep Cilea : Adriana Lecouvreur – címszerep Cimarosa : A titkos házasság – Carolina Luigi Ferrari Trecate : Tamás bátya kunyhója – Giordano : André Chénier – Madeleine de Coigny Giordano : Fedora – Fedora Romazoff hercegnő Antônio Carlos Gomez : A rabszolga – Ilarà Gounod : Faust – Margit ; Siebel Mascagni : Parasztbecsület – Santuzza Mascagni : Iris – címszerep Mascagni : A kis Marat – Maria Mozart : Don Juan – Donna Anna Muszorgszkij : Borisz Godunov – Marina Mniszek Poulenc : A karmeliták beszélgetései – Madame Lidoine Prokofjev : A játékos – Polina Puccini : Manon Lescaut – címszerep Puccini : Pillangókisasszony – Cso-cso-szán Puccini : Tosca – Floria Tosca Puccini : A Nyugat lánya – Minnie Puccini : A köpeny – Georgette Licinio Refice : Margherita da Cortona – címszerep Lodovico Rocca : Dibuk – Lea Verdi : A trubadúr – Leonora Verdi : Aida – címszerep Verdi : Álarcosbál – Amelia Verdi : A végzet hatalma – Doña Leonora di Vargas Verdi : Simon Boccanegra – Amelia Grimaldi Verdi : Don Carlos – Valois Erzsébet Verdi : Otello – Desdemona Riccardo Zandonai : Francesca di Rimini – címszerep ; Garsenda Riccardo Zandonai : Júlia és Romeo – Júlia Források Gbopera.it Find A Grave Nekrológja az Il Tempo-ban Adatlapja az esdf-opera.de -n Olasz operaénekesek Szopránok 1921-ben született személyek 2014-ben elhunyt személyek