Figurizmus
A figurizmus a Kínában szolgálatot teljesítő jezsuiták körében kibontakozott szellemi irányzat a 17. század végén és a 18. század elején, amely szerint a kínai klasszikus művek, különösen az ősi jóskönyv, a Változások könyve keresztényi utalásokat tartalmaz, illetve a kínai kultúra bibliai hagyományokra vezethető vissza.

Előzményei
Matteo Ricci 1583–tól 1610-ig Kínában végzett úttörő munkásságától kezdődően, a jezsuiták komoly erőfeszítéseket tettek, hogy a kereszténységet a kínai hagyományokkal integrálva megvessék a gyökereit a kereszténységnek. Ricci és követői alapvetően három kínai „szektát” különböztettek meg: a konfucianizmust, a buddhizmust és a taoizmust. Ezek közül a buddhizmust és a taoizmust olyan „pogány” vallásnak tekintették, amelyeknek tanításai összeegyeztethetetlenek a kereszténységgel. Ezek szemben viszont a konfucianizmus alapvető erkölcsi tanrendszerét nem tartották összeférhetetlennek a keresztényi hittel. Elméleteik bizonyításához a konfuciánus szent könyvekben kerestek bizonyítékokat. A 17. század végén egyre intenzívebbé vált a törekvés, hogy áthidalják a kulturális és intellektuális szakadékot Kína és a keresztény Európa között. Elsőként Joachim Bouvet (aki 1688-ban érkezett Kínába) vetette fel, hogy a Változások könyve – amelyet ő maga egyébiránt a világ legrégebbi írott művének tartott – értékes emlékeket tartalmaz az első pátriárkák korából. Erről 1700. november 8-án levélben írt Le Gobiennek és Leibniznek. A jezsuiták körében kialakult az a meggyőződés, hogy Kína legősibb vallása szoros kapcsolatban állt a zsidó–keresztény hagyományokkal.

Alaptételei 
A figurizmus hívei sok mindenben nem jutottak konszenzusra egymással, de a következő három tételben alapvetően egyetértettek:

1. A kronológiai alapok
Az írott forrásokból megismerhető kínai történelem legkorábbi korszakai nem kifejezetten kínaiak, hanem az emberiség történelméhez kapcsolódnak. Ennek alapja, hogy a Kínában is feljegyeztek özönvíz legendát, amelyet a jezsuiták a bibliai özönvízzel azonosítottak, épp ezért egységesen úgy vélték, hogy az ezt megelőző történések a nyugati események kínai interpretációi.

2. A Noétól eredeztetés elmélete
Az özönvizet követően Noé egyik fia, Sém a Távol-Keletre vándorolt és magával vitte Ádám titkos tudásának örökségét. Épp ezért a figurizmus hívei szerint a kínai klasszikusoknak a kereszténység előtti kinyilatkoztatásra vonatkozó utalásokat kell tartalmazniuk. Bouvet szerint a Változások könyve szerzőjének tartott Fu-hszi – akárcsak Zoroaszter és Hermész Triszmegisztosz – nem más, mint az első próféta, Énok.

3. A messiás eljövetele
A figuristák szerint a kínai „szent” jelentésű seng-zsen (聖人) kifejezés magára a messiásra vonatkozik. A jezsuiták számára ez volt a bizonyíték arra, hogy Jézus eljövetelének ígéretét már a kínai klasszikus is tartalmazzák.

A figurizmus ellenzői 
A figurizmusnak Kínában és Európában is voltak ellenzői. Kínában egy tudósokból és hivatalnokokból alakult nyugat-ellenes csoport kétségbe vonta, hogy a kereszténység bármilyen előzménye csakugyan a konfuciánus hagyományok részét képezték volna. Európában, a Katolikus Egyházon belül létezett egy jezsuita-ellenes csoport, amelynek kapóra jöttek a figurizmus tételei, ahhoz, hogy az egyházon belül eretnek elhajlással tudják megvádolni a Kínában tevékenykedő jezsuitákat.

A figurizmus hatása és hanyatlása 
Jean-François Foucquet kivételével a figurizmus hívei nem tudták közre adni elméletüket. Foucquet maga 1729-ben jelentette meg főművét, Tabula Chronologica historiae Sinicæ („A kínai történelem időrendi táblázata”) címen. Mivel azonban a figuristák nem jutottak egységes álláspontra, és a jezsuiták ellen irányuló rítusvitákban kiteljesedett támadások sem teremtettek kedvező környezetet, a figurizmus lassanként elhalt és a kínai jezsuita misszió történetének egyik érdekes lábjegyzete maradt.

Jelesebb képviselői 
 Joachim Bouvet (1656–1732)
 Joseph Henri Marie de Prémare (1666–1735)
 Jean-François Foucquet (1665–1741)
 Jean-Alexis de Gollet (1664–1741)

Hivatkozások

Irodalom 
  Lackner, Michael. Jesuit Figurism. Thomas H. C. Lee (ed.) China and Europe: Images and Influences in Sixteenth to Eighteenth Centuries. The Chinese University Press, Hongkong:129–150.
  Mungello, David E. Curious Land: Jesuit Accommodation and the Origins of Sinology. University of Hawaii Press.
  Takó Ferenc. A hasonlóság tanítói és a tanítók hasonlósága. ELPIS 2014/1:161–183.

Kapcsolódó szócikkek 
 Jezsuita misszió Kínában
 Sinológia

Filozófiai irányzatok
Jezsuiták
Sinológia
A figurizmus a Kínában szolgálatot teljesítő jezsuiták körében kibontakozott szellemi irányzat a század végén és a század elején , amely szerint a kínai klasszikus művek , különösen az ősi jóskönyv , a Változások könyve keresztényi utalásokat tartalmaz , illetve a kínai kultúra bibliai hagyományokra vezethető vissza . Előzményei Matteo Riccitólig Kínában végzett úttörő munkásságától kezdődően , a jezsuiták komoly erőfeszítéseket tettek , hogy a kereszténységet a kínai hagyományokkal integrálva megvessék a gyökereit a kereszténységnek . Ricci és követői alapvetően három kínai „ szektát” különböztettek meg : a konfucianizmust , a buddhizmust és a taoizmust . Ezek közül a buddhizmust és a taoizmust olyan „ pogány” vallásnak tekintették , amelyeknek tanításai összeegyeztethetetlenek a kereszténységgel . Ezek szemben viszont a konfucianizmus alapvető erkölcsi tanrendszerét nem tartották összeférhetetlennek a keresztényi hittel . Elméleteik bizonyításához a konfuciánus szent könyvekben kerestek bizonyítékokat . A század végén egyre intenzívebbé vált a törekvés , hogy áthidalják a kulturális és intellektuális szakadékot Kína és a keresztény Európa között . Elsőként Joachim Bouvet ( akiban érkezett Kínába ) vetette fel , hogy a Változások könyve – amelyet ő maga egyébiránt a világ legrégebbi írott művének tartott – értékes emlékeket tartalmaz az első pátriárkák korából . Erről novemberán levélben írt Le Gobiennek és Leibniznek . A jezsuiták körében kialakult az a meggyőződés , hogy Kína legősibb vallása szoros kapcsolatban állt a zsidó–keresztény hagyományokkal . Alaptételei A figurizmus hívei sok mindenben nem jutottak konszenzusra egymással , de a következő három tételben alapvetően egyetértettek : 1. A kronológiai alapok Az írott forrásokból megismerhető kínai történelem legkorábbi korszakai nem kifejezetten kínaiak , hanem az emberiség történelméhez kapcsolódnak . Ennek alapja , hogy a Kínában is feljegyeztek özönvíz legendát , amelyet a jezsuiták a bibliai özönvízzel azonosítottak , épp ezért egységesen úgy vélték , hogy az ezt megelőző történések a nyugati események kínai interpretációi . 2 . A Noétól eredeztetés elmélete Az özönvizet követően Noé egyik fia , Sém a Távol-Keletre vándorolt és magával vitte Ádám titkos tudásának örökségét . Épp ezért a figurizmus hívei szerint a kínai klasszikusoknak a kereszténység előtti kinyilatkoztatásra vonatkozó utalásokat kell tartalmazniuk . Bouvet szerint a Változások könyve szerzőjének tartott Fu-hszi – akárcsak Zoroaszter és Hermész Triszmegisztosz – nem más , mint az első próféta , Énok . 3. A messiás eljövetele A figuristák szerint a kínai „ szent” jelentésű seng-zsen ( 聖人 ) kifejezés magára a messiásra vonatkozik . A jezsuiták számára ez volt a bizonyíték arra , hogy Jézus eljövetelének ígéretét már a kínai klasszikus is tartalmazzák . A figurizmus ellenzői A figurizmusnak Kínában és Európában is voltak ellenzői . Kínában egy tudósokból és hivatalnokokból alakult nyugat-ellenes csoport kétségbe vonta , hogy a kereszténység bármilyen előzménye csakugyan a konfuciánus hagyományok részét képezték volna . Európában , a Katolikus Egyházon belül létezett egy jezsuita-ellenes csoport , amelynek kapóra jöttek a figurizmus tételei , ahhoz , hogy az egyházon belül eretnek elhajlással tudják megvádolni a Kínában tevékenykedő jezsuitákat . A figurizmus hatása és hanyatlása Jean-François Foucquet kivételével a figurizmus hívei nem tudták közre adni elméletüket . Foucquet magaben jelentette meg főművét , Tabula Chronologica historiae Sinicæ ( „ A kínai történelem időrendi táblázata” ) címen . Mivel azonban a figuristák nem jutottak egységes álláspontra , és a jezsuiták ellen irányuló rítusvitákban kiteljesedett támadások sem teremtettek kedvező környezetet , a figurizmus lassanként elhalt és a kínai jezsuita misszió történetének egyik érdekes lábjegyzete maradt . Jelesebb képviselői Joachim Bouvet1732 ) Joseph Henri Marie de Prémare1735 ) Jean-François Foucquet1741 ) Jean-Alexis de Gollet1741 ) Hivatkozások Irodalom Lackner , Michael . Jesuit Figurism . Thomas H. C. Lee ( ed . ) China and Europe : Images and Influences in Sixteenth to Eighteenth Centuries . The Chinese University Press , Hongkong : 129–150. Mungello , David E. Curious Land : Jesuit Accommodation and the Origins of Sinology . University of Hawaii Press . Takó Ferenc . A hasonlóság tanítói és a tanítók hasonlósága . ELPIS1: 161–183. Kapcsolódó szócikkek Jezsuita misszió Kínában Sinológia Filozófiai irányzatok Jezsuiták Sinológia