Ural–375
Az Ural–375 (oroszul: Урал−375) növelt terepjáróképességű, 6×6-os hajtásképletű szovjet tehergépkocsi, melyet 1961 januárjától gyártott az Uráli Autógyár (UralAZ) Miasszban. Az első Ural–375 széria vezetőfülkéje ponyvás takarású volt. Legnagyobb mennyiségben 1964-től 1982-ig az Ural–375D változatát gyártották. A Szovjet Hadseregben 1979-től ez lett az alapvető katonai tehergépkocsi, amely a ZiL–157-t váltotta fel. Több változatát gyártották, köztük speciális felépítménnyel szerelt változatokat is. Az Ural–375D az alapvető hordozó járműve a BM–21 Grad rakéta-sorozatvetőnek is. Később a dízelmotoros Ural–4320 váltotta fel.

Története 
A Jármű- és Motorfejlesztési Tudományos Intézet (NAMI) a szovjet védelmi minisztérium igényei alapján 1954-ben kezdte el egy 5 t teherbírású, jó terepjáróképességű háromtengelyes katonai tehergépkocsi kifejlesztését. Erre a feladatra egy külön tervezőcsoportot hoztak létre Nyikolaj  Ivanovics Korotonosko főkonstruktőr vezetésével. A tervezőcsoport többféle elrendezésű járműkoncepciót vizsgált meg, többek között 4×4, 6×4, 6×6, 8×4 és 8×8-as hajtásképlettel. Végül a háromtengelyes, 6×6-os hajtásrendszer mellett döntöttek. 1955-ben megépítettek két prototípust, a NAMI–020-as, és a nagyobb platóval ellátott NAMI–021-est.

Források 
 Je. D. Kocsnyev: Avtomobili Szovetszkoj Armii 1946–1991, Jauza-Ekszmo, Moszkva, 2011, , pp. 250–269.

Tehergépkocsik
Katonai tehergépkocsik
Szovjet harci járművek
Az Ural–375 ( oroszul : Урал−375 ) növelt terepjáróképességű ,6-os hajtásképletű szovjet tehergépkocsi , melyetjanuárjától gyártott az Uráli Autógyár ( UralAZ ) Miasszban . Az első Ural–375 széria vezetőfülkéje ponyvás takarású volt . Legnagyobb mennyiségbentőlig az Ural–375D változatát gyártották . A Szovjet Hadseregbentől ez lett az alapvető katonai tehergépkocsi , amely a ZiL–157-t váltotta fel . Több változatát gyártották , köztük speciális felépítménnyel szerelt változatokat is . Az Ural–375D az alapvető hordozó járműve a BM–21 Grad rakéta-sorozatvetőnek is . Később a dízelmotoros Ural–4320 váltotta fel . Története A Jármű- és Motorfejlesztési Tudományos Intézet ( NAMI ) a szovjet védelmi minisztérium igényei alapjánben kezdte el egyt teherbírású , jó terepjáróképességű háromtengelyes katonai tehergépkocsi kifejlesztését . Erre a feladatra egy külön tervezőcsoportot hoztak létre Nyikolaj Ivanovics Korotonosko főkonstruktőr vezetésével . A tervezőcsoport többféle elrendezésű járműkoncepciót vizsgált meg , többek között4,4,6,4 és8-as hajtásképlettel . Végül a háromtengelyes,6-os hajtásrendszer mellett döntöttek.ben megépítettek két prototípust , a NAMI–020-as , és a nagyobb platóval ellátott NAMI–021-est . Források Je . D . Kocsnyev : Avtomobili Szovetszkoj Armii1991 , Jauza-Ekszmo , Moszkva , , pp.269. Tehergépkocsik Katonai tehergépkocsik Szovjet harci járművek