Természettől való elidegenedés szindróma
A természettől való elidegenedés szindróma a természettől való egyre nagyobb elidegenedést jelenti. A természettől eltávolodva az emberek egyre kevésbé érzik át a természet jelenségeit és ritmusát, ami főként a gyerekek és fiatalok fejlődését érinti, de hat a felnőttekre és a társadalomra is.

Richard Louv 2005-ben  Last Child in the Woods című könyvével hívta fel a figyelmet a problémára. A jelenséget sem az ICD-10, sem a DSM-5 nem ismeri el mentális zavarként. 2009-ben az evidenciát lefordították és ellenőrizték. Richard Louv szerint ez nem is egy orvosi diagnózis, hanem azt jelzi, hogy mekkora probléma, hogy az ember eltávolodott a természettől.

Louv szerint a jelenség okai között szerepel a gyerekek féltése, a természetes közeghez való korlátozott hozzáférés, és a képernyő csalogatása.  A kutatások szerint összefügg azzal, hogy az Amerikai Egyesült Államokban a nemzeti parkok látogatottsága csökken, és a gyerekek egyre többet foglalkoznak az elektronikus médiával.

Kritikusai szerint az elnevezés csak elfedi a valódi problémákat, hogy a gyerekek miért töltenek kevesebb időt a szabad levegőn és a természetben.

Példák
A legismertebb példa az a Bajorországban rendezett rajzverseny, amin 40 ezer gyerek vett részt, és közülük 30% lila tehenet rajzolt. A szociológusok további vizsgálatokkal arra a következtetésre jutottak, hogy a gyerekek és a fiatalok a természetet idealizálva látják. Fát ültetni jó, fát kivágni rossz, a vadász pedig gyilkos.

Ezt az eredményt a kutatók Bambi-szindrómának is nevezték.

Egy másik példa, hogy 1997-ben a gyerekek 7%-a, 2003-ban 11%-a azt hitte, hogy a kacsák sárgák.

Kutatása
Richard Louv tíz évet töltött azzal, hogy beutazta az Amerikai Egyesült Államokat, és vidéken és városban is megkérdezte a gyerekeket és a felnőtteket a természettel kapcsolatos tapasztalataikról. Szerinte a szenzációhajhász média és a túlféltő szülők bezavarták a gyerekeket az erdőkből és a mezőkről, míg a félelem kultúrája előnyben részesíti a szabályozott sportot a képzeletgazdag játékkal szemben.

Ezeket a trendeket felismerve felmerült az a vélemény,  hogy az ember ösztönösen vonzódik a természethez, és a döntéshozók lépéseket tettek annak érdekében, hogy a gyerekek több időt töltsenek a szabadban. Megszervezték a szabadtéri nevelést, az erdei óvodákat és iskolákat. Ez egybeesett azzal a mozgalommal, ami szerint kevéssé kötött napirendet kell létrehozni a gyerekek számára, hogy kötetlen körülmények között, felszabadultan játszhassanak és pihenhessenek.

További kutatások szerint egészségügyi szempontból is fontos a természetes környezet és a mozgás.  A mentális egészség és jólét is a természetes környezethez kapcsolódik. A természetben való tartózkodás vigasztalhat, és a többi negatív érzelmet is csökkentheti.

Okai
A szülők zárt helyen tartják gyerekeiket, hogy megvédjék őket a kint leselkedő veszélyektől. Richard Louv szerint annyira meg akarjuk védeni gyerekeinket, hogy ez problémává válik, és a gyerekek már nem tudják kiépíteni ösztönös kapcsolatukat a természettel. A média hozzájárul a külvilágtól való félelem növeléséhez. Így a gyerekek lemaradnak a természet felfedezéséről. Louv szerint ez a természettől való elidegenedés vezető oka, mivel a szülők szerepe döntő a kisgyerekek nevelésében.

A természetes környezet visszaszorul az urbanizáció hatására. Sok park és természetvédelmi terület a helyi növények és állatok védelmének érdekében korlátozottan látogatható, és a látogatók nem térhetnek le a kijelölt útvonalakról. A nevelők és a természetvédők kiegészítik ezeket a tilalmakat: Mindent a szemnek, semmit a kéznek! Louv szerint ezek a védőintézkedések tovább csökkentik a gyerekek kapcsolatát a természettel.

A gyerekek egyre több időt töltenek bent. A technikai fejlődés miatt a gyerekek számára újabb szórakozási lehetőségek nyíltak meg, mint a tévé, a számítógép és a videojátékok, amelyek mind arra csábítják a gyereket, hogy maradjon bent a szobában. Egy átlagos amerikai gyerek heti 44 órát tölt az elektronikus médiával. Az egész napos iskola is ehhez hasonlóan hozzájárulhat a természettől való elidegenedéstől.

Következményei
A gyerekek kevésbé vannak tekintettel arra a természetes közegre, ami még megmaradt a számukra. Louv szerint ez nemcsak a gyerekek, hanem a Föld egészségét is rontani fogja. A következő nemzedék várható élettartama csökkenhet a természettől való elidegenedés miatt.

Gyakoribbá válhat a figyelemzavar, a szorongás és a depresszió. Louv szerint, ha csendben vagyunk kint a természetes környezetben, akkor a természet segíthet lenyugodni.  Az Illinois Egyetem kutatása szerint a figyelemhiányos hiperaktivitás tünetei is szignifikánsan enyhülnek. Ezen alapul a figyelem helyreállításának elmélete, ami rövid távon az egyén képességeinek helyreállítására, hosszabb távon pedig a stressz és az ellenségesség leküzdéséhez nyújt segítséget.

A hiperaktivitás és a hangulatzavarok fejlődését tekintve a természettől való elidegenedés az alsós osztályokhoz kapcsolódik. Louv szerint a gyerekek jobban teljesítenek matematikából, természetrajzból, társadalomismeretből és nyelvekből, amelyek jó időben kiköltöznek az osztálytermekből, vagy más kísérleti nevelési módszereket használnak.

Szintén növekvő probléma a gyermekkori elhízás. Az Amerikai Egyesült Államokban 9 millió 6-19 éves túlsúlyos vagy elhízott. Az Orvostudományi Intézet szerint az elhízás az elmúlt 30 évben megduplázódott a tizenévesek és megtriplázódott a 6-11 évesek körében.

A Public School Insighttal végzett interjújában Louv további pozitív hatásokat tulajdonított a természettől való elidegenedés kezelésének: a figyelem javítását, a kreativitás növelését, a stressz csökkentését, a kognitív fejlődés támogatását, a rácsodálkozás képességét és a földdel való kapcsolat javulását.

A közvetlen napfénynek való kitettség növeli a fényérzékenységet és támogatja a rövidlátás kifejlődését. Ugyanis ilyen körülmények között kevesebb olyan jelzőanyag termelődik, aminek hatására a szem megnyúlik a növekedés szakaszában.

Szervezetek
A  Children & Nature Network mozgalmat vezet, aminek feladata újra felépíteni a kapcsolatot a természettel a gyerekeket, családjukat és a közösségeket különféle programokkal, újító ötletekkel, bizonyítékokon alapuló erőforrásokkal és eszközökkel és széles körű együttműködéssel.

A  No Child Left Inside Coalition igyekszik kicsalogatni a gyerekeket. Most saját törvényjavaslatukon dolgoznak, ami növelné a környezeti nevelést az iskolákban. A csoport szerint a természettől való elidegenedésen segíteni lehet azzal, hogy felkeltjük a gyerekek figyelmét a külvilág iránt, és bátorítani őket a természet felfedezésére.

Columbiában az  OpEPA (Organización para la Educación y Protección Ambiental) már több, mint 10 éve foglalkozik az üggyel. Célja az, hogy újra felépítse a gyerekek és a fiatalok kapcsolatát a természettel, és kifejlessze bennük a természet iránti felelősséget.

Kritika
Dr. Elizabeth Dickinson, a  University of North Carolina at Chapel Hill munkatársa a North Carolina Educational State Forest system (NCESF), egy erdőt megőrző program esettanulmányába bekapcsolódva tanulmányozta a természettől való elidegenedést. Dickinson szerint Louv könyve a károsodott ember és a természet közötti kapcsolat helyreállítására való felhívás, és egyetért azzal, hogy gyógyító hatású a közvetlen kapcsolat kialakítása. Azonban vitatja, hogy a Louv által leírt módon megelőzhető lenne az elidegenedés a természettől, mert azt a felnőttek diszfunkcionális kulturális és pszichés praktikáinak tulajdonítja. Mélyebb kulturális vizsgálatok és alternatív módszerek híján a természettől való elidegenedés a helyzet félreismeréséből adódik, amit aztán helytelenül próbálnak kezelni.

Dickinson elemezte az NCESF által használt nyelvet és szövegeket, és összehasonlította Louv írásaival. Arra jutott, hogy mindkettő ismételgeti, hogy az ember eltávolodott a természettől, és az általuk ajánlott technikák lehet, hogy mégsem visznek közelebb a természethez.

Dickinson szerint az ember fokozatosan távolodott el a természettől, és nem hirtelen, az elmúlt évtizedekben. Úgy gondolja, hogy a felnőttek idealizálva tekintenek vissza gyermekkorukra, anélkül, hogy észrevennék a már nemzedékek óta egyre rosszabb kapcsolatot. Ahelyett, hogy a természetet külső tényezőnek tekintené, a belső természethez való visszautat és a természetben töltött megfelelő mennyiségű időt tekinti hatékony válasznak arra, amit mások természettől való elidegenedésnek neveznek. Emellett az érzelmi nevelésnek meg kell előznie a tudományos tanítást, és a nevekkel való felcímkézést.

Louv megállapította, hogy még a nyelv maga is elég trükkös, amin a természetről beszélünk, hiszen mi is a természet részei vagyunk, amit azonban a nyelv nem tükröz. Erről sokat írt, és szerinte sok betegségnek az az oka, hogy nem tekintjük magunkat a természet részének.

Jegyzetek

Források
 Richard Louv: Last Child in the Woods. Saving our Children from Nature-Deficit Disorder. Paperback, Atlantic Books, London 2009, .
 Ulrich Gebhard: Kind und Natur. Die Bedeutung der Natur für die psychische Entwicklung. VS Verlag für Sozialwissenschaften, Wiesbaden 2009, .
 Matt Cartmill: Das Bambi-Syndrom. Jagdleidenschaft und Misanthropie in der Kulturgeschichte (Originaltitel: A View to a death in the Morning, übersetzt von Hans-Ulrich Möhring) Rowohlt, Reinbek bei Hamburg 1995, .
 Rainer Brämer: Natur obskur. Wie Jugendliche heute Natur erfahren. Oekom, München 2006, .

Fordítás

Pszichológia
A természettől való elidegenedés szindróma a természettől való egyre nagyobb elidegenedést jelenti . A természettől eltávolodva az emberek egyre kevésbé érzik át a természet jelenségeit és ritmusát , ami főként a gyerekek és fiatalok fejlődését érinti , de hat a felnőttekre és a társadalomra is . Richard Louvben Last Child in the Woods című könyvével hívta fel a figyelmet a problémára . A jelenséget sem az ICD-10 , sem a DSM-5 nem ismeri el mentális zavarként.ben az evidenciát lefordították és ellenőrizték . Richard Louv szerint ez nem is egy orvosi diagnózis , hanem azt jelzi , hogy mekkora probléma , hogy az ember eltávolodott a természettől . Louv szerint a jelenség okai között szerepel a gyerekek féltése , a természetes közeghez való korlátozott hozzáférés , és a képernyő csalogatása . A kutatások szerint összefügg azzal , hogy az Amerikai Egyesült Államokban a nemzeti parkok látogatottsága csökken , és a gyerekek egyre többet foglalkoznak az elektronikus médiával . Kritikusai szerint az elnevezés csak elfedi a valódi problémákat , hogy a gyerekek miért töltenek kevesebb időt a szabad levegőn és a természetben . Példák A legismertebb példa az a Bajorországban rendezett rajzverseny , aminezer gyerek vett részt , és közülük lila tehenet rajzolt . A szociológusok további vizsgálatokkal arra a következtetésre jutottak , hogy a gyerekek és a fiatalok a természetet idealizálva látják . Fát ültetni jó , fát kivágni rossz , a vadász pedig gyilkos . Ezt az eredményt a kutatók Bambi-szindrómának is nevezték . Egy másik példa , hogyben a gyerekek-a, ban-a azt hitte , hogy a kacsák sárgák . Kutatása Richard Louv tíz évet töltött azzal , hogy beutazta az Amerikai Egyesült Államokat , és vidéken és városban is megkérdezte a gyerekeket és a felnőtteket a természettel kapcsolatos tapasztalataikról . Szerinte a szenzációhajhász média és a túlféltő szülők bezavarták a gyerekeket az erdőkből és a mezőkről , míg a félelem kultúrája előnyben részesíti a szabályozott sportot a képzeletgazdag játékkal szemben . Ezeket a trendeket felismerve felmerült az a vélemény , hogy az ember ösztönösen vonzódik a természethez , és a döntéshozók lépéseket tettek annak érdekében , hogy a gyerekek több időt töltsenek a szabadban . Megszervezték a szabadtéri nevelést , az erdei óvodákat és iskolákat . Ez egybeesett azzal a mozgalommal , ami szerint kevéssé kötött napirendet kell létrehozni a gyerekek számára , hogy kötetlen körülmények között , felszabadultan játszhassanak és pihenhessenek . További kutatások szerint egészségügyi szempontból is fontos a természetes környezet és a mozgás . A mentális egészség és jólét is a természetes környezethez kapcsolódik . A természetben való tartózkodás vigasztalhat , és a többi negatív érzelmet is csökkentheti . Okai A szülők zárt helyen tartják gyerekeiket , hogy megvédjék őket a kint leselkedő veszélyektől . Richard Louv szerint annyira meg akarjuk védeni gyerekeinket , hogy ez problémává válik , és a gyerekek már nem tudják kiépíteni ösztönös kapcsolatukat a természettel . A média hozzájárul a külvilágtól való félelem növeléséhez . Így a gyerekek lemaradnak a természet felfedezéséről . Louv szerint ez a természettől való elidegenedés vezető oka , mivel a szülők szerepe döntő a kisgyerekek nevelésében . A természetes környezet visszaszorul az urbanizáció hatására . Sok park és természetvédelmi terület a helyi növények és állatok védelmének érdekében korlátozottan látogatható , és a látogatók nem térhetnek le a kijelölt útvonalakról . A nevelők és a természetvédők kiegészítik ezeket a tilalmakat : Mindent a szemnek , semmit a kéznek ! Louv szerint ezek a védőintézkedések tovább csökkentik a gyerekek kapcsolatát a természettel . A gyerekek egyre több időt töltenek bent . A technikai fejlődés miatt a gyerekek számára újabb szórakozási lehetőségek nyíltak meg , mint a tévé , a számítógép és a videojátékok , amelyek mind arra csábítják a gyereket , hogy maradjon bent a szobában . Egy átlagos amerikai gyerek hetiórát tölt az elektronikus médiával . Az egész napos iskola is ehhez hasonlóan hozzájárulhat a természettől való elidegenedéstől . Következményei A gyerekek kevésbé vannak tekintettel arra a természetes közegre , ami még megmaradt a számukra . Louv szerint ez nemcsak a gyerekek , hanem a Föld egészségét is rontani fogja . A következő nemzedék várható élettartama csökkenhet a természettől való elidegenedés miatt . Gyakoribbá válhat a figyelemzavar , a szorongás és a depresszió . Louv szerint , ha csendben vagyunk kint a természetes környezetben , akkor a természet segíthet lenyugodni . Az Illinois Egyetem kutatása szerint a figyelemhiányos hiperaktivitás tünetei is szignifikánsan enyhülnek . Ezen alapul a figyelem helyreállításának elmélete , ami rövid távon az egyén képességeinek helyreállítására , hosszabb távon pedig a stressz és az ellenségesség leküzdéséhez nyújt segítséget . A hiperaktivitás és a hangulatzavarok fejlődését tekintve a természettől való elidegenedés az alsós osztályokhoz kapcsolódik . Louv szerint a gyerekek jobban teljesítenek matematikából , természetrajzból , társadalomismeretből és nyelvekből , amelyek jó időben kiköltöznek az osztálytermekből , vagy más kísérleti nevelési módszereket használnak . Szintén növekvő probléma a gyermekkori elhízás . Az Amerikai Egyesült Államokbanmillióéves túlsúlyos vagy elhízott . Az Orvostudományi Intézet szerint az elhízás az elmúltévben megduplázódott a tizenévesek és megtriplázódott aévesek körében . A Public School Insighttal végzett interjújában Louv további pozitív hatásokat tulajdonított a természettől való elidegenedés kezelésének : a figyelem javítását , a kreativitás növelését , a stressz csökkentését , a kognitív fejlődés támogatását , a rácsodálkozás képességét és a földdel való kapcsolat javulását . A közvetlen napfénynek való kitettség növeli a fényérzékenységet és támogatja a rövidlátás kifejlődését . Ugyanis ilyen körülmények között kevesebb olyan jelzőanyag termelődik , aminek hatására a szem megnyúlik a növekedés szakaszában . Szervezetek A Children & Nature Network mozgalmat vezet , aminek feladata újra felépíteni a kapcsolatot a természettel a gyerekeket , családjukat és a közösségeket különféle programokkal , újító ötletekkel , bizonyítékokon alapuló erőforrásokkal és eszközökkel és széles körű együttműködéssel . A No Child Left Inside Coalition igyekszik kicsalogatni a gyerekeket . Most saját törvényjavaslatukon dolgoznak , ami növelné a környezeti nevelést az iskolákban . A csoport szerint a természettől való elidegenedésen segíteni lehet azzal , hogy felkeltjük a gyerekek figyelmét a külvilág iránt , és bátorítani őket a természet felfedezésére . Columbiában az OpEPA ( Organización para la Educación y Protección Ambiental ) már több , mintéve foglalkozik az üggyel . Célja az , hogy újra felépítse a gyerekek és a fiatalok kapcsolatát a természettel , és kifejlessze bennük a természet iránti felelősséget . Kritika Dr . Elizabeth Dickinson , a University of North Carolina at Chapel Hill munkatársa a North Carolina Educational State Forest system ( NCESF ) , egy erdőt megőrző program esettanulmányába bekapcsolódva tanulmányozta a természettől való elidegenedést . Dickinson szerint Louv könyve a károsodott ember és a természet közötti kapcsolat helyreállítására való felhívás , és egyetért azzal , hogy gyógyító hatású a közvetlen kapcsolat kialakítása . Azonban vitatja , hogy a Louv által leírt módon megelőzhető lenne az elidegenedés a természettől , mert azt a felnőttek diszfunkcionális kulturális és pszichés praktikáinak tulajdonítja . Mélyebb kulturális vizsgálatok és alternatív módszerek híján a természettől való elidegenedés a helyzet félreismeréséből adódik , amit aztán helytelenül próbálnak kezelni . Dickinson elemezte az NCESF által használt nyelvet és szövegeket , és összehasonlította Louv írásaival . Arra jutott , hogy mindkettő ismételgeti , hogy az ember eltávolodott a természettől , és az általuk ajánlott technikák lehet , hogy mégsem visznek közelebb a természethez . Dickinson szerint az ember fokozatosan távolodott el a természettől , és nem hirtelen , az elmúlt évtizedekben . Úgy gondolja , hogy a felnőttek idealizálva tekintenek vissza gyermekkorukra , anélkül , hogy észrevennék a már nemzedékek óta egyre rosszabb kapcsolatot . Ahelyett , hogy a természetet külső tényezőnek tekintené , a belső természethez való visszautat és a természetben töltött megfelelő mennyiségű időt tekinti hatékony válasznak arra , amit mások természettől való elidegenedésnek neveznek . Emellett az érzelmi nevelésnek meg kell előznie a tudományos tanítást , és a nevekkel való felcímkézést . Louv megállapította , hogy még a nyelv maga is elég trükkös , amin a természetről beszélünk , hiszen mi is a természet részei vagyunk , amit azonban a nyelv nem tükröz . Erről sokat írt , és szerinte sok betegségnek az az oka , hogy nem tekintjük magunkat a természet részének . Jegyzetek Források Richard Louv : Last Child in the Woods . Saving our Children from Nature-Deficit Disorder . Paperback , Atlantic Books , London \ . Ulrich Gebhard : Kind und Natur . Die Bedeutung der Natur für die psychische Entwicklung . VS Verlag für Sozialwissenschaften , Wiesbaden \ . Matt Cartmill : Das Bambi-Syndrom . Jagdleidenschaft und Misanthropie in der Kulturgeschichte ( Originaltitel : A View to a death in the Morning , übersetzt von Hans-Ulrich Möhring ) Rowohlt , Reinbek bei Hamburg \ . Rainer Brämer : Natur obskur . Wie Jugendliche heute Natur erfahren . Oekom , München \ . Fordítás Pszichológia