Péntek István
Péntek István (Szombathely, 1900. december 23. – Tököl, 1963. január 23.) fafaragó, kommunista, majd nyilas mozgalmár.

Élete és munkássága 

Péntek István 1900-ban született Szombathelyen. Négy polgárit és a kereskedelmi középiskola első osztályát végezte el. Az első világháborúban az olasz fronton harcolt, majd 1919-ben hazatérve a Vörös Őrséghez került. A Tanácsköztársaság bukása után egy ideig bujkált, majd Sopronban kitanulta a fafaragó szakmát. 1922-ben Bécsbe ment, ahol különböző magyar emigráns szociáldemokrata, illetve szocialista vezetők, Garbai Sándor és Garami Ernő köréhez csatlakozott. 1923-ban visszatért Magyarországra, belépett a fafaragó munkások szakszervezetébe, amelynek 1926-ig tagja volt, és autodidakta módon képezte magát. 1930-ban egy forradalmi, kommunista csoporthoz csatlakozott, amely elégedetlen volt a Komintern taktikájával és politikájával, abban a leninizmustól való elmozdulást látott. Szerintük a Szovjetunió államkapitalizmust hozott létre, amelyben a kispolgári bürokráciáé a hatalom. Ez a maroknyi kommunista magát trockistának tartotta, s a Magyarországi Baloldali Kommunisták Szervezete nevet vette fel. 1933-ban Pénteket felforgatásért és a feljelentési kötelezettség elmulasztásáért kilencnapi elzárással büntették.
 
Péntek az 1930-as évek közepén úgy érezte, hogy „az internacionalizmus nem jelent olyan konkrét területi meghatározást, ahol a szocializmus megvalósítható lenne”. 1936-ban kezébe került Szálasi Ferenc Cél és követelések című brosúrája, és megismerkedett Szálasi Ferenccel. Szálasi nem sokkal később a mozgalom ideológiai alapelveinek kidolgozásával bízta meg. Péntek ettől kezdve egészen 1938-ig elméleti előadásokat tartott az egyre nagyobb számban Szálasi köré tömörülő testvéreknek, majd az illegális munkába is bekapcsolódott. Megfogalmazta nézeteit a demokráciáról, mint a kisebbség zsarnokságáról és a diktatúráról, mint a többség jogáról, valamint támadta a „hierarchikus feudális és a papi rendszert”.

Pénteket 1938 végén egy évre Nagykanizsára internálták. Ezután Németországba menekült ahol kapcsolatokat épített ki Joseph Goebbels követőivel. 1944-ben tért haza, de a nyilaspuccsban nem vett részt, a párt egyik ideológiai vezetőjeként tevékenykedett. 1944-ben Szálasi államtitkári rangban a Világnézeti Iroda vezetésével bízta meg. A nemzetvezető „munkatörzsének” is tagja lett.

1945 tavaszán nyugatra menekült. Német területen esett fogságba, innen adták ki a magyar hatóságoknak. A népbíróság háborús bűnösként nyolc év börtönre ítélte. Szabadulása után faszobrászként helyezkedett el, szociológiai tanulmányokat is írt, összejárt korábbi bajtársaival. 1956-ban részt vett a Politikai Foglyok Országos Szövetsége (POFOSZ) megalakításában. A forradalom leverése után passzivitásba vonult, de így is a belsőreakció-elhárítás látókörébe került. Személye ideálisnak tűnt az 1956-os forradalom nyilasok általi diszkreditálásához, ezért 1957. október 23-tól folyamatos figyelés alá helyezték, majd 1958 májusában letartóztatták, és 1959-ben szervezkedésért nyolc évi börtönre ítélték. 1963-ban a börtönben halt meg.

Jegyzetek

Források 

 Életrajzi index Petőfi Irodalmi Múzeum

További információk 

 Tóth Tibor: A hungarista mozgalom emigrációtörténete. Az "Út és Cél" és a "Hungarista tájékoztató" című sajtótermékek tükrében. Debrecen, Multiplex Media–Debrecen University Press, 2008.

Hungarizmus
Magyar kommunisták
1900-ban született személyek
1963-ban elhunyt személyek
Magyarország államtitkárai
Szombathelyiek
Péntek István ( Szombathely , december – Tököl , január ) fafaragó , kommunista , majd nyilas mozgalmár . Élete és munkássága Péntek Istvánban született Szombathelyen . Négy polgárit és a kereskedelmi középiskola első osztályát végezte el . Az első világháborúban az olasz fronton harcolt , majdben hazatérve a Vörös Őrséghez került . A Tanácsköztársaság bukása után egy ideig bujkált , majd Sopronban kitanulta a fafaragó szakmát.ben Bécsbe ment , ahol különböző magyar emigráns szociáldemokrata , illetve szocialista vezetők , Garbai Sándor és Garami Ernő köréhez csatlakozott.ban visszatért Magyarországra , belépett a fafaragó munkások szakszervezetébe , amelynekig tagja volt , és autodidakta módon képezte magát.ban egy forradalmi , kommunista csoporthoz csatlakozott , amely elégedetlen volt a Komintern taktikájával és politikájával , abban a leninizmustól való elmozdulást látott . Szerintük a Szovjetunió államkapitalizmust hozott létre , amelyben a kispolgári bürokráciáé a hatalom . Ez a maroknyi kommunista magát trockistának tartotta , s a Magyarországi Baloldali Kommunisták Szervezete nevet vette fel.ban Pénteket felforgatásért és a feljelentési kötelezettség elmulasztásáért kilencnapi elzárással büntették . Péntek azas évek közepén úgy érezte , hogy „ az internacionalizmus nem jelent olyan konkrét területi meghatározást , ahol a szocializmus megvalósítható lenne”.ban kezébe került Szálasi Ferenc Cél és követelések című brosúrája , és megismerkedett Szálasi Ferenccel . Szálasi nem sokkal később a mozgalom ideológiai alapelveinek kidolgozásával bízta meg . Péntek ettől kezdve egészenig elméleti előadásokat tartott az egyre nagyobb számban Szálasi köré tömörülő testvéreknek , majd az illegális munkába is bekapcsolódott . Megfogalmazta nézeteit a demokráciáról , mint a kisebbség zsarnokságáról és a diktatúráról , mint a többség jogáról , valamint támadta a „ hierarchikus feudális és a papi rendszert” . Pénteketvégén egy évre Nagykanizsára internálták . Ezután Németországba menekült ahol kapcsolatokat épített ki Joseph Goebbels követőivel.ben tért haza , de a nyilaspuccsban nem vett részt , a párt egyik ideológiai vezetőjeként tevékenykedett.ben Szálasi államtitkári rangban a Világnézeti Iroda vezetésével bízta meg . A nemzetvezető „ munkatörzsének” is tagja lett . 1945 tavaszán nyugatra menekült . Német területen esett fogságba , innen adták ki a magyar hatóságoknak . A népbíróság háborús bűnösként nyolc év börtönre ítélte . Szabadulása után faszobrászként helyezkedett el , szociológiai tanulmányokat is írt , összejárt korábbi bajtársaival.ban részt vett a Politikai Foglyok Országos Szövetsége ( POFOSZ ) megalakításában . A forradalom leverése után passzivitásba vonult , de így is a belsőreakció-elhárítás látókörébe került . Személye ideálisnak tűnt azos forradalom nyilasok általi diszkreditálásához , ezért októbertól folyamatos figyelés alá helyezték , majdmájusában letartóztatták , ésben szervezkedésért nyolc évi börtönre ítélték. ban a börtönben halt meg . Jegyzetek Források Életrajzi index Petőfi Irodalmi Múzeum További információk Tóth Tibor : A hungarista mozgalom emigrációtörténete . Az " Út és Cél " és a " Hungarista tájékoztató " című sajtótermékek tükrében . Debrecen , Multiplex Media–Debrecen University Press , Hungarizmus Magyar kommunisták 1900-ban született személyek 1963-ban elhunyt személyek Magyarország államtitkárai Szombathelyiek