Mandzsusrí
Mandzsusrí a pradnyával (transzcendentális bölcsesség) azonosított bodhiszattva a mahájána buddhizmusban. A tibeti buddhizmusban jidamnak (védelmező istenségnek) tekintik. Nevének jelentése „nemes ragyogás” (szanszkrit). Mandzsusrí teljes neve Mandzsusríkumárabhúta, szó szerint „Mandzsusrí herceg”.

A mahájána buddhizmusban
A tudósok szerint Mandzsusrí a legrégebbi és legjelentősebb bodhiszattva a mahájána irodalomban. Mandzsusrí nevét legelőször olyan korai mahájána szövegek említik, mint a Pradsznyápáramitá szútrák és már elég korán a pradzsnyá (bölcsesség) megtestesítőjeként tekintettek rá. A Lótusz szútra neki tulajdonít egy tiszta földet, amelyet úgy hívnak, hogy Vimala. Az Avatamszaka-szútra szerint ez keleten található. Ez a tiszta föld minden idők két legjobb tiszta földje közé tartozik. Amikor eléri majd a buddhaság szintjét „mindenlátónak” fogják nevezni. A Lótusz szútrában Mandzsusrí szintén megvilágosodáshoz segíti a Nága király lányát. Szintén szerepel a Vimalakírti szútrában, amelyben Vimalakírti bodhiszattvával folytat vitagyakorlatot.

Mandzsusrí bodhiszattva bölcsesség tanításaira példa a Szaptasatiká Pradzsnyápáramitá-szútra (Taisó Tripitaka 232). Ebben a szövegben van egy párbeszéd Mandzsusrí és Buddha között a Szamádhi (szanszkrit: ekavjúha szamádhi) gyakorlatról.

Az ezoterikus buddhizmusban

Az ezoterikus buddhizmusban Mandzsusrí meditációs istenség, és teljesen megvilágosodott buddha. A singon buddhizmusban Mandzsusrí a tizenhárom buddha közé tartozik, akik felé a gyakorlók elkötelezik magukat. Több ezoterikus buddhista szövegben is feltűnik, úgy mint például a Manydzsusrí-múla-kalpa és a Manydzsusrínámaszamgíti. Egyes hagyományokban a kísérője Szaraszvati istennő.

Congkapa, a gelug iskola alapítója állítólag látomásokon keresztül kapott tanításokat Mandzsusrítól.

Ikonográfia

Mandzsusrít férfi bodhiszattvaként ábrázolják lángoló karddal a jobb kezében, amely a transzcendentális bölcsesség szimbóluma, amely szétvágja a nemtudást és a dualitást. A bal kezében tart egy lótuszt, amely a Pradzsnyápáramitá-szútrát jelképezi, amely a bölcsesség megvalósításának legmagasabb szintjét jelenti. Mandzsusrít gyakran ábrázolják kék oroszlán háton, vagy oroszlánbőrön ülve. Ez a tudat megszelídítését jelképezi, amelyet egy felbőszült oroszlánhoz szokás hasonlítani.

A kínai és a japán buddhista művészetben Mandzsusrí kardja helyett olykor egy ruji jogar szerepel, főleg a Vimalakírti-szútra szereplője, Vimalakírti ábrázolásában. Berthold Laufer szerint a ruji első kínai ábrázolása egy 8. századi Mandzsusrí festmény, amelyen a főszereplő jobb kezében tartja a jogart, a szokásos kard helyett. 

Mandzsusrí a kínai buddhizmus négy nagy bodhiszattvájának az egyike (a másik három bodhiszattva: Ksitigarbha, Avalókitésvara és Szamantabhadra. Kínában gyakran párosítják össze Szamantabhadrával.

A tibeti buddhizmusban Mandzsusrí gyakran szerepel együtt Avalókitésvara (tibeti: Csenrezig) és Vadzsrapáni (tibeti: Csanna Dordzse) társaságában.

Mantrák
A Mandzsusríval azonosított legismertebb mantra a következő:
om arapacsana dí

Az „arapacsana” egy szótagábécé, amely 32 betűből áll, és a nevét az első öt betűből kapta: a, ra, pa, csa, na. Ezt a szótagábécét használták leggyakrabban gandhárai nyelven Kharosthi írással, de szerepel néhány szanszkrit nyelvű szövegben is. Feltűnik olyan mahájána szövegekben is mint például a Pradzsnyápáramitá szútrák, a Gandavjúha-szútra, a Lalitavisztara-szútra, az Avatamszaka-szútra, a Dharmaguptaka vinaja vagy a múlaszarvásztiváda vinaja. Ezek közül néhány szövegben az arapacsana emlékeztető erősítőként szolgál fontos mahájána fogalmakhoz. Az Arapacsana kifejezés annyira összefonódott Mandzsusríval, hogy így is szokták nevezni a történelmi buddhista tudóst.

A Tökéletes bölcsesség szútrja (Conze 1975) mindegyik szótagot elmagyarázza:

 A belátást enged abba, hogy a dharmák soha nem keletkeztek (ádja-anutpannatvád).
 RA belátást enged abba, hogy a dharmák szennyeződéstől mentesek (radzsák).
 PA belátást enged abba, hogy a dharmák legvégső értelműek (paramártha).
 CA belátást enged abba, hogy a dharmák pusztulása (csjavana) vagy újjászületése nem értelmezhető, mivel azok természete nem ilyen.
 NA belátást enged abba, hogy a dharmák nevei (náma) elpusztultak; a nevek mögötti valódi természet azonban nem veszhet el és nem is keletkezhet.

A tibeti kiejtés némileg különbözik: om a ra pa ca na dhih (ༀ་ཨ་ར་པ་ཙ་ན་དྷཱི༔). A tibeti hagyományok szerint ez a mantra fejleszti a bölcsességet és javítja a vitagyakorlati képességet, a memóriát, az írást és egyéb irodalmi képességeket. A mantra legfontosabb szótagja a dhih, amelyre nagyobb hangsúlyt helyeznek kántálás közben és akár meg is ismétlik.

Galéria

Jegyzetek

További információk
Harrison, Paul M. (2000).  Mañjuśrī and the Cult of the Celestial Bodhisattvas, Chung-Hwa Buddhist Journal 13, 157-193

Külső hivatkozások

 Manjushri at Khandro Net.
 Page dedicated to the Manjusri mantra, with several audio versions.

Bodhiszattvák
Mahájána
Mandzsusrí a pradnyával ( transzcendentális bölcsesség ) azonosított bodhiszattva a mahájána buddhizmusban . A tibeti buddhizmusban jidamnak ( védelmező istenségnek ) tekintik . Nevének jelentése „ nemes ragyogás” ( szanszkrit ) . Mandzsusrí teljes neve Mandzsusríkumárabhúta , szó szerint „ Mandzsusrí herceg” . A mahájána buddhizmusban A tudósok szerint Mandzsusrí a legrégebbi és legjelentősebb bodhiszattva a mahájána irodalomban . Mandzsusrí nevét legelőször olyan korai mahájána szövegek említik , mint a Pradsznyápáramitá szútrák és már elég korán a pradzsnyá ( bölcsesség ) megtestesítőjeként tekintettek rá . A Lótusz szútra neki tulajdonít egy tiszta földet , amelyet úgy hívnak , hogy Vimala . Az Avatamszaka-szútra szerint ez keleten található . Ez a tiszta föld minden idők két legjobb tiszta földje közé tartozik . Amikor eléri majd a buddhaság szintjét „ mindenlátónak” fogják nevezni . A Lótusz szútrában Mandzsusrí szintén megvilágosodáshoz segíti a Nága király lányát . Szintén szerepel a Vimalakírti szútrában , amelyben Vimalakírti bodhiszattvával folytat vitagyakorlatot . Mandzsusrí bodhiszattva bölcsesség tanításaira példa a Szaptasatiká Pradzsnyápáramitá-szútra ( Taisó Tripitaka Ebben a szövegben van egy párbeszéd Mandzsusrí és Buddha között a Szamádhi ( szanszkrit : ekavjúha szamádhi ) gyakorlatról . Az ezoterikus buddhizmusban Az ezoterikus buddhizmusban Mandzsusrí meditációs istenség , és teljesen megvilágosodott buddha . A singon buddhizmusban Mandzsusrí a tizenhárom buddha közé tartozik , akik felé a gyakorlók elkötelezik magukat . Több ezoterikus buddhista szövegben is feltűnik , úgy mint például a Manydzsusrí-múla-kalpa és a Manydzsusrínámaszamgíti . Egyes hagyományokban a kísérője Szaraszvati istennő . Congkapa , a gelug iskola alapítója állítólag látomásokon keresztül kapott tanításokat Mandzsusrítól . Ikonográfia Mandzsusrít férfi bodhiszattvaként ábrázolják lángoló karddal a jobb kezében , amely a transzcendentális bölcsesség szimbóluma , amely szétvágja a nemtudást és a dualitást . A bal kezében tart egy lótuszt , amely a Pradzsnyápáramitá-szútrát jelképezi , amely a bölcsesség megvalósításának legmagasabb szintjét jelenti . Mandzsusrít gyakran ábrázolják kék oroszlán háton , vagy oroszlánbőrön ülve . Ez a tudat megszelídítését jelképezi , amelyet egy felbőszült oroszlánhoz szokás hasonlítani . A kínai és a japán buddhista művészetben Mandzsusrí kardja helyett olykor egy ruji jogar szerepel , főleg a Vimalakírti-szútra szereplője , Vimalakírti ábrázolásában . Berthold Laufer szerint a ruji első kínai ábrázolása egy századi Mandzsusrí festmény , amelyen a főszereplő jobb kezében tartja a jogart , a szokásos kard helyett . Mandzsusrí a kínai buddhizmus négy nagy bodhiszattvájának az egyike ( a másik három bodhiszattva : Ksitigarbha , Avalókitésvara és Szamantabhadra . Kínában gyakran párosítják össze Szamantabhadrával . A tibeti buddhizmusban Mandzsusrí gyakran szerepel együtt Avalókitésvara ( tibeti : Csenrezig ) és Vadzsrapáni ( tibeti : Csanna Dordzse ) társaságában . Mantrák A Mandzsusríval azonosított legismertebb mantra a következő : om arapacsana dí Az „ arapacsana” egy szótagábécé , amelybetűből áll , és a nevét az első öt betűből kapta : a , ra , pa , csa , na . Ezt a szótagábécét használták leggyakrabban gandhárai nyelven Kharosthi írással , de szerepel néhány szanszkrit nyelvű szövegben is . Feltűnik olyan mahájána szövegekben is mint például a Pradzsnyápáramitá szútrák , a Gandavjúha-szútra , a Lalitavisztara-szútra , az Avatamszaka-szútra , a Dharmaguptaka vinaja vagy a múlaszarvásztiváda vinaja . Ezek közül néhány szövegben az arapacsana emlékeztető erősítőként szolgál fontos mahájána fogalmakhoz . Az Arapacsana kifejezés annyira összefonódott Mandzsusríval , hogy így is szokták nevezni a történelmi buddhista tudóst . A Tökéletes bölcsesség szútrja ( Conzemindegyik szótagot elmagyarázza : A belátást enged abba , hogy a dharmák soha nem keletkeztek ( ádja-anutpannatvád ) . RA belátást enged abba , hogy a dharmák szennyeződéstől mentesek ( radzsák ) . PA belátást enged abba , hogy a dharmák legvégső értelműek ( paramártha ) . CA belátást enged abba , hogy a dharmák pusztulása ( csjavana ) vagy újjászületése nem értelmezhető , mivel azok természete nem ilyen . NA belátást enged abba , hogy a dharmák nevei ( náma ) elpusztultak ; a nevek mögötti valódi természet azonban nem veszhet el és nem is keletkezhet . A tibeti kiejtés némileg különbözik : om a ra pa ca na dhih ( ༀ་ཨ ་ར་པ ་ ཙ་ན་ དྷཱི ༔ ) . A tibeti hagyományok szerint ez a mantra fejleszti a bölcsességet és javítja a vitagyakorlati képességet , a memóriát , az írást és egyéb irodalmi képességeket . A mantra legfontosabb szótagja a dhih , amelyre nagyobb hangsúlyt helyeznek kántálás közben és akár meg is ismétlik . Galéria Jegyzetek További információk Harrison , Paul M. Mañjuśrī and the Cult of the Celestial Bodhisattvas , Chung-Hwa Buddhist Journal Külső hivatkozások Manjushri at Khandro Net . Page dedicated to the Manjusri mantra , with several audio versions . Bodhiszattvák Mahájána