Torri del Benaco
Torri del Benaco település Olaszországban, Veneto régióban, Verona megyében.

Története
Az első emberi letelepedés nyomai i.e. 2000 körülre datálhatók: kavicsból készített eszközök és díszített kerámia cserepei a bronzkorból, illetve cölöpházak nyomai. Az korszak további emlékei sziklarajzok, sziklába vésett nagyméretű ábrák.

Az i.e. I. században lett a Római Birodalom része Tulles néven. Ezt legjobban a környéken talált császákori pénzérmék tanúsítják, ezen kívül máig létező helynevek, mint a Le Sorti (sortes) vagy Il Salto (saltus), a város alaprajza a kikötő környékén illetve a kastély nyugati tornya. 

A Római Birodalom bukása utána gótok érkeztek a területre, akiket a longobárdok majd a frankok követtek. A X. században megjelentek a kalandozó magyarok, ami miatt I. Berengár itáliai király aki oklevelek tanúsága szerint 905-ben itt tartózkodott, elrendelte egy védőfal építését, aminek romjai ma is láthatók csakúgy, mint egyik tornya, a ma a templom mellett álló Torre Berengario. A II. évezred elején a település jelentősége megnőtt, miután a tóparti települések szövetsége kapitányának székhelye lett. A keleti tóparton vonultak fel a XII. században I. Frigyes német-római császár csapatai, ebben az időben épültek a Szent György-, Szentháromság- és a Szent János-templomok. 

A Scaligero-család veronai hatalomátvételével Torre jelentősége is megnőtt, új erődítések épültek a kikötő védelmére, köztük a mai Castello Scaligero, Antonio Dalla Scala tervei alapján. De ezek az előkészületek sem akadályozták meg a Visconti- és Da Carrara-seregeket, hogy egymást váltogatva uralják a várost és a tópartot. 1405-ben a Velencei Köztársaság lett a város ura, és ekkor lett véglegesen a 10 tóparti község közösségének, a Gardesana dell'Acquának a székhelye. Feladatai közé tartozott a csempészet megakadályozása és a települések pénzügyeinek koordinációja. Székhelye a mai Gardesana Hotel épületében volt, feje a Tó Kapitánya (Capitano del Lago). A címet viselte a torrei Giovanni dei Menaroli (1380) is.

A XVI-XVII. században több pusztító járvány tizedelte a lakosságot. A holttesteket a Szent János templomban és a San Faustino templomhoz tartozó kolostorban gyűjtötték össze. A Szent Antal templomban található egy ebből a korból származó ábrázolás Torri del Benacoról: a fallal körülvett város még a XVIII. századi bővítés előtti állapotában látszik a várral és a templomtornyokkal. A következő századból értékes forrás a lakók hétköznapi életéről a Vicinia (a családfők gyűlése) üléseinek fennmaradt jegyzőkönyve. 

Bonaparte Napoleon csapatai 1797-ben szálltak partra a városban, több összetűzés is volt a franciák és osztrákok között. Közben a tavon, Pai partja előtt egy osztrák flottilla megfutamította a francia hajókat. A franciák razziái után éhezés, rendkívüli fagyok, szárazság és járványok időszaka következett a városban.

Az olasz egyesítés híre Torriba is eljutott, egy itteni botanikus, Gregorio Rigo is kitüntette magát a harcokban. 1866-ban végül Torri is az egyesült Olasz Királyság része lett. Ekkoriban még mindig a halászat és az olajbogyó-termesztés jelentette a fő bevételi forrást.

Gazdaság
Torri del Benaco fő bevételi forrása a turizmus, ezen kívül az olívaolaj-készítés is jelentős maradt.

Közlekedés 
A Garda-tó keleti partján futó S249-es főút (Gardesana Orientale) az egyetlen jelentős megközelítési lehetőség. Autópályák felől az A22-es autópálya Affi kijáróján át lehet elérni. Tervben van a parttól távolabb futó SP32A főút kiépítése, amely 7 km-es szakasszal összekötné Affi mellett az A22-es autópályával és az A4 felé tartó S9 főúttal.

Testvértelepülések 
  Cadaqués, Spanyolország (2006 óta)
  Ronzone, Olaszország (2022 óta)

Nevezetes szülöttei
 Boldog Giuseppe Nascimbeni pap (1851-1922), a Szent Család Kis Nővérei kongregáció alapítója

Népesség
A település népességének változása:

Fordítás

Jegyzetek

További információk

Verona megye települései
Bottal létrehozott olasz település cikkek
Torri del Benaco település Olaszországban , Veneto régióban , Verona megyében . Története Az első emberi letelepedés nyomai i.e.körülre datálhatók : kavicsból készített eszközök és díszített kerámia cserepei a bronzkorból , illetve cölöpházak nyomai . Az korszak további emlékei sziklarajzok , sziklába vésett nagyméretű ábrák . Az i.e . I. században lett a Római Birodalom része Tulles néven . Ezt legjobban a környéken talált császákori pénzérmék tanúsítják , ezen kívül máig létező helynevek , mint a Le Sorti ( sortes ) vagy Il Salto ( saltus ) , a város alaprajza a kikötő környékén illetve a kastély nyugati tornya . A Római Birodalom bukása utána gótok érkeztek a területre , akiket a longobárdok majd a frankok követtek . A X. században megjelentek a kalandozó magyarok , ami miatt I. Berengár itáliai király aki oklevelek tanúsága szerintben itt tartózkodott , elrendelte egy védőfal építését , aminek romjai ma is láthatók csakúgy , mint egyik tornya , a ma a templom mellett álló Torre Berengario . A II. évezred elején a település jelentősége megnőtt , miután a tóparti települések szövetsége kapitányának székhelye lett . A keleti tóparton vonultak fel a XII. században I. Frigyes német-római császár csapatai , ebben az időben épültek a Szent György- , Szentháromság- és a Szent János-templomok . A Scaligero-család veronai hatalomátvételével Torre jelentősége is megnőtt , új erődítések épültek a kikötő védelmére , köztük a mai Castello Scaligero , Antonio Dalla Scala tervei alapján . De ezek az előkészületek sem akadályozták meg a Visconti- és Da Carrara-seregeket , hogy egymást váltogatva uralják a várost és a tópartot.ben a Velencei Köztársaság lett a város ura , és ekkor lett véglegesen atóparti község közösségének , a Gardesana dell'Acquának a székhelye . Feladatai közé tartozott a csempészet megakadályozása és a települések pénzügyeinek koordinációja . Székhelye a mai Gardesana Hotel épületében volt , feje a Tó Kapitánya ( Capitano del Lago ) . A címet viselte a torrei Giovanni dei Menaroliis . A XVI-XVII. században több pusztító járvány tizedelte a lakosságot . A holttesteket a Szent János templomban és a San Faustino templomhoz tartozó kolostorban gyűjtötték össze . A Szent Antal templomban található egy ebből a korból származó ábrázolás Torri del Benacoról : a fallal körülvett város még a XVIII. századi bővítés előtti állapotában látszik a várral és a templomtornyokkal . A következő századból értékes forrás a lakók hétköznapi életéről a Vicinia ( a családfők gyűlése ) üléseinek fennmaradt jegyzőkönyve . Bonaparte Napoleon csapataiben szálltak partra a városban , több összetűzés is volt a franciák és osztrákok között . Közben a tavon , Pai partja előtt egy osztrák flottilla megfutamította a francia hajókat . A franciák razziái után éhezés , rendkívüli fagyok , szárazság és járványok időszaka következett a városban . Az olasz egyesítés híre Torriba is eljutott , egy itteni botanikus , Gregorio Rigo is kitüntette magát a harcokban.ban végül Torri is az egyesült Olasz Királyság része lett . Ekkoriban még mindig a halászat és az olajbogyó-termesztés jelentette a fő bevételi forrást . Gazdaság Torri del Benaco fő bevételi forrása a turizmus , ezen kívül az olívaolaj-készítés is jelentős maradt . Közlekedés A Garda-tó keleti partján futó S249-es főút ( Gardesana Orientale ) az egyetlen jelentős megközelítési lehetőség . Autópályák felől az A22-es autópálya Affi kijáróján át lehet elérni . Tervben van a parttól távolabb futó SP32A főút kiépítése , amelykm-es szakasszal összekötné Affi mellett az A22-es autópályával és az A4 felé tartó S9 főúttal . Testvértelepülések Cadaqués , Spanyolországóta ) Ronzone , Olaszországóta ) Nevezetes szülöttei Boldog Giuseppe Nascimbeni pap a Szent Család Kis Nővérei kongregáció alapítója Népesség A település népességének változása : Fordítás Jegyzetek További információk Verona megye települései Bottal létrehozott olasz település cikkek