Kohó- és Gépipari Minisztérium
A Kohó- és Gépipari Minisztérium (rövidítése: KGM) 1950 és 1980 között az egyik minisztérium volt a Magyar Népköztársaságban.

Története 
1950. december 16-án jött létre, mint az akkori Nehézipari Minisztérium három minisztériumra bontásával létrehozott minisztériumok egyike. Feladatköre a gyakori minisztériumi átszervezések következtében többször módosult.
1980-ban beolvadt az akkor alakított Ipari Minisztériumba.

Irodaháza 
A minisztérium 1971-től a Budapest II. kerület Mártírok útján levő, Kévés György által tervezett irodaházban működött. Ezt az épületet (amely 1980-tól az Ipari Minisztérium székháza volt) 2014-ben bontották le.

Feladatköre és szervezete 
 Alapításakor a direkt tervutasításos gazdaságirányítás keretében a feladata a kohó- és gépipari vállalatok termelőmunkájának megszervezése, irányítása és ellenőrzése volt. Mint országos hatáskörű, "legfőbb" szakigazgatási szervnek, a következő szakigazgatási ágazatai voltak: 
 vaskohászat,
 szerszámgépipar,
 mezőgépipar,
 általános gépipar,
 járműipar,
 autó- és traktoripar,
 hajóipar
 erősáramú berendezési ipar,
 híradástechnikai ipar,
 műszeripar,
 tömegcikkipar.
 A direkt utasításos rendszerben a minisztérium szervezete 8 elvi főosztályra, 3 önálló osztályra és 13 iparági igazgatóságra tagolódott. A főosztályokhoz hasonló jogállása volt a Kohóipari Értékesítő Vállalatnak, míg önálló osztálynak megfelelő  státusa volt az Ipargazdasági és Üzemszervezési Intézetnek és a Gépipari Irodának.
 1958-ban megkezdte a nagyobb vállalati termelőegységek kialakítását. Több vállalatot közvetlen miniszterhelyettesi felügyelet alá helyeztek.
 Az új gazdasági mechanizmus idején feladatköre módosult.

A kohó- és gépipari miniszterek 
 Csergő János: 1950. december 16-ától 1951. január 27-éig a Kohó- és Gépipari Minisztérium minisztériumi államtitkára, majd a kohó- és gépipari miniszter első helyettese (1951. január 27.–december 6.). 1954. október 9.–1956. október 31. között, majd a Második Kádár-kormányban 1957. május 9-étől 1963. március 20-áig kohó- és gépipari miniszter. 
 Horgos Gyula: a Második Kádár-kormányban 1963. március 20. és 1965. június 30. között, a Kállai-kormányban 1965. június 30.és 	1967. április 14. között, ezután  a Fock-kormányban 1967. április 14. és 1975. május 15. között, majd a Lázár-kormányban 1975. május 15. és 1975. július 4. között;	
 Nemeslaki Tivadar: a Lázár-kormányban 1975. július 4. és 1978. február 7. között;
 Soltész István: a Lázár-kormányban 1978. április 22. és 1980. december 31. között.

Kapcsolódó szócikkek 
 A Magyar Népköztársaság minisztériumainak listája

Jegyzetek

Források 
 
 egykor.hu

További információk 
1953. évi VI.törvény  a Magyar Népköztársaság Alkotmányának módosításáról

Magyarország megszűnt minisztériumai
A Kohó- és Gépipari Minisztérium ( rövidítése : KGM) ésközött az egyik minisztérium volt a Magyar Népköztársaságban . Története 1950. decemberán jött létre , mint az akkori Nehézipari Minisztérium három minisztériumra bontásával létrehozott minisztériumok egyike . Feladatköre a gyakori minisztériumi átszervezések következtében többször módosult . 1980-ban beolvadt az akkor alakított Ipari Minisztériumba . Irodaháza A minisztériumtől a Budapest II. kerület Mártírok útján levő , Kévés György által tervezett irodaházban működött . Ezt az épületet ( amelytól az Ipari Minisztérium székháza volt) ben bontották le . Feladatköre és szervezete Alapításakor a direkt tervutasításos gazdaságirányítás keretében a feladata a kohó- és gépipari vállalatok termelőmunkájának megszervezése , irányítása és ellenőrzése volt . Mint országos hatáskörű , " legfőbb " szakigazgatási szervnek , a következő szakigazgatási ágazatai voltak : vaskohászat , szerszámgépipar , mezőgépipar , általános gépipar , járműipar , autó- és traktoripar , hajóipar erősáramú berendezési ipar , híradástechnikai ipar , műszeripar , tömegcikkipar . A direkt utasításos rendszerben a minisztérium szervezeteelvi főosztályra, önálló osztályra ésiparági igazgatóságra tagolódott . A főosztályokhoz hasonló jogállása volt a Kohóipari Értékesítő Vállalatnak , míg önálló osztálynak megfelelő státusa volt az Ipargazdasági és Üzemszervezési Intézetnek és a Gépipari Irodának. ban megkezdte a nagyobb vállalati termelőegységek kialakítását . Több vállalatot közvetlen miniszterhelyettesi felügyelet alá helyeztek . Az új gazdasági mechanizmus idején feladatköre módosult . A kohó- és gépipari miniszterek Csergő János : decemberától januáréig a Kohó- és Gépipari Minisztérium minisztériumi államtitkára , majd a kohó- és gépipari miniszter első helyettese január–december) . október–1956. október között , majd a Második Kádár-kormányban májusétől márciusáig kohó- és gépipari miniszter . Horgos Gyula : a Második Kádár-kormányban március és június között , a Kállai-kormányban júniusés 1967. április között , ezután a Fock-kormányban április és május között , majd a Lázár-kormányban május és július között ; Nemeslaki Tivadar : a Lázár-kormányban július és február között ; Soltész István : a Lázár-kormányban április és december között . Kapcsolódó szócikkek A Magyar Népköztársaság minisztériumainak listája Jegyzetek Források egykor.hu További információk 1953. évi VI.törvény a Magyar Népköztársaság Alkotmányának módosításáról Magyarország megszűnt minisztériumai