Sándor szerb fejedelem
Karagyorgyevics Sándor (), (Topola, 1806. október 11. – Temesvár, 1885. május 3.) szerb fejedelem 1842-től 1858-ig.

Petrović Đorđe Karađorđe harmadszülőtt fiaként született. 1817-től az orosz hadseregben szolgált, majd Mihály szerb fejedelem hadsegédje lett. Amikor 1842-ben Mihályt egy felkelés száműzetésbe kényszerítette, a szerb parlament (Szkupstina) Sándort választotta Szerbia fejedelmévé. Bár az oroszok tiltakoztak a megválasztása miatt, a törökök pedig nem voltak hajlandók örökletessé nyilvánítani a címét, Sándor elfoglalta a trónt. Ugyanakkor hagyta, hogy egy befolyásos szerb szenátorokból álló csoport gyakorja az uralmat, akik megkísérelték megreformálni az oktatásügyet, a jogrendszert és az igazságszolgáltatást, ösztönözték a pénz és a hitel használatát. A reformok – és az elharapódzó korrupció – azonban heves ellenállást keltettek a parasztságban, ráadásul a megreformált államigazgatás ellátására kinevelt új értelmiség is Sándor ellen lépett fel: ők a reformok egyszerű átvétele helyett a nyugat-európai parlamentáris kormányzás meghonosítása mellett szálltak síkra.

1848-ban a fejedelem nem támogatta a magyarok ellen fellázadó szerbeket, azt azonban engedélyezte, hogy önkéntesek átléphessék a magyar határt. Később Ausztria követelésének engedve nem támogatta Oroszországot, és semleges maradt a krími háború idején is, ezzel azonban a pánszlávizmus eszméjéért lelkesedő szerb többség támogatását elveszítette. Bár 1857-ben eltávolított néhány oligarchát a hatalomból, az 1858-ban összeülő Szkupstina ragaszkodott Sándor lemondásához. A fejedelem némi vonakodás után engedett a nyomásnak, és élete hátralévő részét pesti és romániai birtokán élte le emigrációban.

Sándor 1885-ben, 78 évesen hunyt el. Fia, I. Péter szerb király később (1901) Szerbia királya lett.

Jegyzetek

Források 
 

Szerb uralkodók
Karađorđević-ház
Temesváriak
1806-ban született személyek
1885-ben elhunyt személyek
Lemondott uralkodók
Karagyorgyevics Sándor ( ) , ( Topola , október – Temesvár , május ) szerb fejedelemtőlig . Petrović Đorđe Karađorđe harmadszülőtt fiaként született.től az orosz hadseregben szolgált , majd Mihály szerb fejedelem hadsegédje lett . Amikorben Mihályt egy felkelés száműzetésbe kényszerítette , a szerb parlament ( Szkupstina ) Sándort választotta Szerbia fejedelmévé . Bár az oroszok tiltakoztak a megválasztása miatt , a törökök pedig nem voltak hajlandók örökletessé nyilvánítani a címét , Sándor elfoglalta a trónt . Ugyanakkor hagyta , hogy egy befolyásos szerb szenátorokból álló csoport gyakorja az uralmat , akik megkísérelték megreformálni az oktatásügyet , a jogrendszert és az igazságszolgáltatást , ösztönözték a pénz és a hitel használatát . A reformok – és az elharapódzó korrupció – azonban heves ellenállást keltettek a parasztságban , ráadásul a megreformált államigazgatás ellátására kinevelt új értelmiség is Sándor ellen lépett fel : ők a reformok egyszerű átvétele helyett a nyugat-európai parlamentáris kormányzás meghonosítása mellett szálltak síkra . 1848-ban a fejedelem nem támogatta a magyarok ellen fellázadó szerbeket , azt azonban engedélyezte , hogy önkéntesek átléphessék a magyar határt . Később Ausztria követelésének engedve nem támogatta Oroszországot , és semleges maradt a krími háború idején is , ezzel azonban a pánszlávizmus eszméjéért lelkesedő szerb többség támogatását elveszítette . Bárben eltávolított néhány oligarchát a hatalomból , azban összeülő Szkupstina ragaszkodott Sándor lemondásához . A fejedelem némi vonakodás után engedett a nyomásnak , és élete hátralévő részét pesti és romániai birtokán élte le emigrációban . Sándorben,évesen hunyt el . Fia , I. Péter szerb király későbbSzerbia királya lett . Jegyzetek Források Szerb uralkodók Karađorđević-ház Temesváriak 1806-ban született személyek 1885-ben elhunyt személyek Lemondott uralkodók