Iqaluit
Iqaluit (korábban Frobisher Bay) a kanadai Nunavut territórium legnagyobb városa. A Baffin-sziget déli részén, a Frobisher-öböl partján helyezkedik el. A 2011-es népszámlálás szerint a város lakossága  fő.

Történet 
Amerikai katonák alapították 1942-ben Frobisher Bay néven, légi bázisként az Atlanti-óceán felé tartó gépek számára. 1959-ben megindult egy nagyszabású letelepedési hullám, melyben a kanadai szövetségi kormány többek közt orvosokat, tanárokat invitált a fejlődő településre. 1963-ban az amerikai légierő elhagyta a települést és a város a kanadai kormány felügyelete alá került. 1964-ben megtartották az első választásokat és megalakult az első Közösségi Tanács. 1970-ben a kanadai kormány hivatalosan is elismerte, mint települést, majd 1974-ben, mint falut. 1979-ben megválasztották az első polgármestert és 1980-ra a település elnyerte a városi címet. 1987-ben a város hivatalosan is az inuktitut nyelvű Iqaluit nevet vette fel. 1995-ben Iqaluitot választották Nunavut fővárosának. 2001. április 19-én újra hivatalosan is várossá nyilvánították.

Fekvése 

Iqaluit a Baffin-sziget délkeleti részén, az Everett hegység lábánál, a Frobisher-öbölben fekszik.

Külváros 
Iqaluittól 5 km-re található egy Apex nevű kis község. Történelmileg itt élt a legtöbb inuit, amikor Iqaluit még katonai bázis volt.

Éghajlat

Népesség 
A 2011-es népszámlálás szerint a város lakossága  fő.

A lakosság megoszlása:

 61,2% – őslakos
 34,3% – fehér (európai kanadaiak)
 1,1% – fekete (fekete kanadaiak)
 1,1% – délkelet-ázsiai
 0,9% – kelet-ázsiai
 0,8% – dél-ázsiai
 0,2% – latin-amerikai
 0,2% – arab
 0,2% – többnemzetiségű

Közlekedés 

Iqaluit ahhoz képest, hogy főváros, nem rendelkezik főúttal vagy autópályával. Csupán egyetlen fontosabb út van, amely a közeli Apex nevű településre vezet. Az utak egy része aszfaltozott, többségük viszont csak kaviccsal megszórt. Mivel a város a külvilággal nincs közúti összeköttetésben, csak repülővel vagy hajóval közelíthető meg. A városban működik egy kis taxitársaság, viszont helyi autóbuszjárat nincs. Repülővel a helyi Air Nunavut, illetve a Canadian North és First Air légitársaságokkal érhető el. A repülőtér  a város mellett található. Télen kutyaszánokat is használnak. Iqaluit az egyetlen kanadai főváros, ahol nincs közlekedési lámpa.

Oktatás 

A városban jelenleg hét alapfokú iskola található, melyből hat helyi és egy francia. Továbbá van még két felsőfokú iskola is.

Látnivalók 

 Szent Júdás anglikán székesegyház
 Nunatta Sunakkutaangit múzeum

Jegyzetek 

Kanada települései
Iqaluit ( korábban Frobisher Bay ) a kanadai Nunavut territórium legnagyobb városa . A Baffin-sziget déli részén , a Frobisher-öböl partján helyezkedik el . Aes népszámlálás szerint a város lakossága fő . Történet Amerikai katonák alapítottákben Frobisher Bay néven , légi bázisként az Atlanti-óceán felé tartó gépek számára.ben megindult egy nagyszabású letelepedési hullám , melyben a kanadai szövetségi kormány többek közt orvosokat , tanárokat invitált a fejlődő településre.ban az amerikai légierő elhagyta a települést és a város a kanadai kormány felügyelete alá került.ben megtartották az első választásokat és megalakult az első Közösségi Tanács.ben a kanadai kormány hivatalosan is elismerte , mint települést , majdben , mint falut.ben megválasztották az első polgármestert ésra a település elnyerte a városi címet.ben a város hivatalosan is az inuktitut nyelvű Iqaluit nevet vette fel.ben Iqaluitot választották Nunavut fővárosának. áprilisén újra hivatalosan is várossá nyilvánították . Fekvése Iqaluit a Baffin-sziget délkeleti részén , az Everett hegység lábánál , a Frobisher-öbölben fekszik . Külváros Iqaluittólkm-re található egy Apex nevű kis község . Történelmileg itt élt a legtöbb inuit , amikor Iqaluit még katonai bázis volt . Éghajlat Népesség Aes népszámlálás szerint a város lakossága fő . A lakosság megoszlása : 2 % – őslakos 3 % – fehér ( európai kanadaiak ) 1 % – fekete ( fekete kanadaiak ) 1 % – délkelet-ázsiai 9 % – kelet-ázsiai 8 % – dél-ázsiai 2 % – latin-amerikai 2 % – arab 2 % – többnemzetiségű Közlekedés Iqaluit ahhoz képest , hogy főváros , nem rendelkezik főúttal vagy autópályával . Csupán egyetlen fontosabb út van , amely a közeli Apex nevű településre vezet . Az utak egy része aszfaltozott , többségük viszont csak kaviccsal megszórt . Mivel a város a külvilággal nincs közúti összeköttetésben , csak repülővel vagy hajóval közelíthető meg . A városban működik egy kis taxitársaság , viszont helyi autóbuszjárat nincs . Repülővel a helyi Air Nunavut , illetve a Canadian North és First Air légitársaságokkal érhető el . A repülőtér a város mellett található . Télen kutyaszánokat is használnak . Iqaluit az egyetlen kanadai főváros , ahol nincs közlekedési lámpa . Oktatás A városban jelenleg hét alapfokú iskola található , melyből hat helyi és egy francia . Továbbá van még két felsőfokú iskola is . Látnivalók Szent Júdás anglikán székesegyház Nunatta Sunakkutaangit múzeum Jegyzetek Kanada települései