Angol szonett
Az angol szonett vagy shakespeare-i szonett a szonett forma egyik legelterjedtebb fajtája. William Shakespeare volt a leghíresebb művelője, ezért a forma az ő nevét is viseli, bár nem ő használta először ezt a versszerkezetet.

Az angol szonett a petrarcai szonetthez hasonlóan 14 sorból áll, azonban a versszakok felosztása és a szokásos rímképlet eltérnek az olasz formától.

Története 

A szonett Angliában először a 16. században, a reneszánsz idején jelent meg, Sir Thomas Wyatt és Henry Howard, Earl of Surrey, Petrarca-fordításainak köszönhetően. Sir Thomas Wyatt fordításai hozzávetőlegesen megtartották az eredeti petrarcai formát, vagyis szerkezetüket tekintve két négy- és két háromsoros szakaszra oszlottak (az oktávra és a szextettre), rímképletük pedig jellemzően abba, abba, cdc, dcd volt. Az olasz eredetivel ellentétben ezek a fordítások gyakran az Angliában elterjedt ötös jambust alkalmazták. Henry Howard, Earl of Surrey volt az első, aki a ma angol szonettnek nevezett formát alkalmazta, tematikájában azonban hű maradt a petrarcai mintához.

Ezt követően kezdtek megjelenni eredeti angol szonettek, amelyek tovább változtattak a megszokott olasz formán. Az angol szonett művelői közé tartoznak Edmund Spenser, Michael Drayton, és Samuel Daniel, de a leghíresebb angol szonett író William Shakespeare volt. Bár némi variáció előfordult, a Shakespeare által használt versfelosztás és rímképlet volt a legjellemzőbb, ma ezt nevezzük angol szonettnek.

Szerkezete 

Az angol szonett, mint olasz elődje, 14 sorból áll, amelyek több részre bonthatók. A petrarcai szonettel ellentétben azonban az angol szonett felosztása a következő: az első három szakasz négy-négy sorból áll (kvartettek), ezeket követi egyetlen sorpár, amely egy behúzással is elkülönül a szonett többi részétől. A shakespeare-i szonett rímképlete abab, cdcd, efef, gg, a sorok ötös (vagy hatodfeles) jambusok.

Ez a szerkezet jellemzően irányítja a tartalmat is: a harmadik kvartettben egy éles érzelmi, gondolatbeli váltás van (volta), amit aztán a végső sorpár zár le (kóda). Shakespeare szonettjeiben a volta néha csak az utolsó sorpárban jelenik meg.

Shakespeare szonettjei 

William Shakespeare összesen 154 szonettet írt, amelyek gyűjtve először 1609-ben jelentek meg. A szonetteket magyarra Szabó Lőrinc fordította, a kötet Shakespeare: Szonettek címen jelent meg 1921-ben.

A szonettek olyan témákat dolgoznak fel, mint a szépség, a szerelem, az idő múlása, és a költészet. A 154 vers háromfelé osztható aszerint, hogy a beszélő kihez címzi gondolatait: a szép ifjúhoz, a fekete hölgyhöz, vagy a rivális költőhöz. Ezen karakterek kilétét mindmáig homály övezi: eddig egyetlen irodalomtörténész sem tudta biztosan megállapítani, hogy kik voltak a szonettek címzettjei, illetve azt, hogy egyáltalán valódi személyek voltak-e.

A szonettek egyes értelmezések szerint stílusparódiaként is olvashatóak: míg a petrarcai szonettek szigorú nemi szerepeket állítanak fel, addig Shakespeare ezeket könnyedebben kezeli, néhol megfordítva a szerepeket, máshol magát a szerelmet és azt, ahogyan a szerelemről írni szokás, kifigurázva. Erre jól ismert példa a CXXX. szonett, amelyben Shakespeare a szeretője szépségét a lírai hagyománynak megfelelően természeti képekkel írja le, ennek hatása azonban ellentétes a megszokottal:

CXXX. szonett

Úrnőm szeme nem nap, sehogyse; rőt
Ajkánál a rőt koráll ragyogóbb.
Fehér a hó? Az ő keble sötét.
Drót a haj? A haja fekete drót.

Láttam rózsát, fehéret s pirosat,
De az ő arcán bizony sohase;
S némely párfőm gyönyöre csábosabb,
Mint amilyen úrnőm lehelete.

Szívesen hallgatom - de tudom, a
Muzsikaszó sokkal zengzetesebb;
Istennőt járni nem láttam soha -
Az én úrnőm a földön jár, ha megy;

Mégis ér annyit nekem, mint akit
Hazug hasonlat mennyekbe röpít.

    Fordította: Szabó Lőrinc

Források 
 Wells, Stanley W. The Oxford Companion to Shakespeare.  Oxford: Oxford University Press.  (2009)
 Ackroyd, Peter. Tetszés volt célom: William Shakespeare élete.  Ford. Karáth Tamás. Budapest: Partvonal.  (2005)
 Spiller, Michael R. G. The Development of the Sonnet: An Introduction.  London: Routledge.  (1992)

További információk 
 Shakespeare: Szonettek, mek.oszk.hu

Verstan
Az angol szonett vagy shakespeare-i szonett a szonett forma egyik legelterjedtebb fajtája . William Shakespeare volt a leghíresebb művelője , ezért a forma az ő nevét is viseli , bár nem ő használta először ezt a versszerkezetet . Az angol szonett a petrarcai szonetthez hasonlóansorból áll , azonban a versszakok felosztása és a szokásos rímképlet eltérnek az olasz formától . Története A szonett Angliában először a században , a reneszánsz idején jelent meg , Sir Thomas Wyatt és Henry Howard , Earl of Surrey , Petrarca-fordításainak köszönhetően . Sir Thomas Wyatt fordításai hozzávetőlegesen megtartották az eredeti petrarcai formát , vagyis szerkezetüket tekintve két négy- és két háromsoros szakaszra oszlottak ( az oktávra és a szextettre ) , rímképletük pedig jellemzően abba , abba , cdc , dcd volt . Az olasz eredetivel ellentétben ezek a fordítások gyakran az Angliában elterjedt ötös jambust alkalmazták . Henry Howard , Earl of Surrey volt az első , aki a ma angol szonettnek nevezett formát alkalmazta , tematikájában azonban hű maradt a petrarcai mintához . Ezt követően kezdtek megjelenni eredeti angol szonettek , amelyek tovább változtattak a megszokott olasz formán . Az angol szonett művelői közé tartoznak Edmund Spenser , Michael Drayton , és Samuel Daniel , de a leghíresebb angol szonett író William Shakespeare volt . Bár némi variáció előfordult , a Shakespeare által használt versfelosztás és rímképlet volt a legjellemzőbb , ma ezt nevezzük angol szonettnek . Szerkezete Az angol szonett , mint olasz elődje, sorból áll , amelyek több részre bonthatók . A petrarcai szonettel ellentétben azonban az angol szonett felosztása a következő : az első három szakasz négy-négy sorból áll ( kvartettek ) , ezeket követi egyetlen sorpár , amely egy behúzással is elkülönül a szonett többi részétől . A shakespeare-i szonett rímképlete abab , cdcd , efef , gg , a sorok ötös ( vagy hatodfeles ) jambusok . Ez a szerkezet jellemzően irányítja a tartalmat is : a harmadik kvartettben egy éles érzelmi , gondolatbeli váltás van ( volta ) , amit aztán a végső sorpár zár le ( kóda ) . Shakespeare szonettjeiben a volta néha csak az utolsó sorpárban jelenik meg . Shakespeare szonettjei William Shakespeare összesenszonettet írt , amelyek gyűjtve előszörben jelentek meg . A szonetteket magyarra Szabó Lőrinc fordította , a kötet Shakespeare : Szonettek címen jelent megben . A szonettek olyan témákat dolgoznak fel , mint a szépség , a szerelem , az idő múlása , és a költészet . Avers háromfelé osztható aszerint , hogy a beszélő kihez címzi gondolatait : a szép ifjúhoz , a fekete hölgyhöz , vagy a rivális költőhöz . Ezen karakterek kilétét mindmáig homály övezi : eddig egyetlen irodalomtörténész sem tudta biztosan megállapítani , hogy kik voltak a szonettek címzettjei , illetve azt , hogy egyáltalán valódi személyek voltak-e . A szonettek egyes értelmezések szerint stílusparódiaként is olvashatóak : míg a petrarcai szonettek szigorú nemi szerepeket állítanak fel , addig Shakespeare ezeket könnyedebben kezeli , néhol megfordítva a szerepeket , máshol magát a szerelmet és azt , ahogyan a szerelemről írni szokás , kifigurázva . Erre jól ismert példa a CXXX. szonett , amelyben Shakespeare a szeretője szépségét a lírai hagyománynak megfelelően természeti képekkel írja le , ennek hatása azonban ellentétes a megszokottal : CXXX. szonett Úrnőm szeme nem nap , sehogyse ; rőt Ajkánál a rőt koráll ragyogóbb . Fehér a hó ? Az ő keble sötét . Drót a haj ? A haja fekete drót . Láttam rózsát , fehéret s pirosat , De az ő arcán bizony sohase ; S némely párfőm gyönyöre csábosabb , Mint amilyen úrnőm lehelete . Szívesen hallgatom - de tudom , a Muzsikaszó sokkal zengzetesebb ; Istennőt járni nem láttam soha - Az én úrnőm a földön jár , ha megy ; Mégis ér annyit nekem , mint akit Hazug hasonlat mennyekbe röpít . Fordította : Szabó Lőrinc Források Wells , Stanley W. The Oxford Companion to Shakespeare . Oxford : Oxford University Press . Ackroyd , Peter . Tetszés volt célom : William Shakespeare élete . Ford . Karáth Tamás . Budapest : Partvonal . Spiller , Michael R. G. The Development of the Sonnet : An Introduction . London : Routledge . További információk Shakespeare : Szonettek , mek.oszk.hu Verstan