Farkas Gábor (katona)
Farkas Gábor (Székelyhíd, 1877. június 10. – Székelyhíd, 1949) építőmester, kőműves, memoáríró, az első világháborúban a debreceni 39. gyalogezred bronz vitézségi éremmel kitüntetett egykori katonája, akinek emlékírata 2014-ben került elő a családi hagyatékból.

Élete 
Édesapja Farkas Gábor, édesanyja Nyéki Erzsébet. Kezdetben nyomdásztanonc volt 2 és fél éven át, majd pedig 4 és fél évig kőművestanoncként dolgozott. Segédként számtalan helyen járt, így Nagyváradon, Érkeserűn, Szatmárnémetiben, Nagykőrösön, Kecskeméten és Budapesten. Útjának végeztével elvette Hatházi Juliannát, s kőműves iparosként helyezkedett el.
Az első világháború kitörése után (1914-ben) besorozták a debreceni 39. gyalogezredbe. Kiképzésre vitték Csehországba. Innen Königgrätzbe került, ahol harctéri kiképzésen vett részt. Ezután a frontra küldték, s 1916 januárjától a doberdói fennsíkon harcolt. Megbetegedett, s másfél hónapra kórházba került. A kórházból Budapestre, majd Debrecenbe, később Érmihályfalvára került, ahonnan visszarendelték Königgrätzbe. Ismét a frontra küldték, ahová 4 napig tartó utazás után érkezett meg. Ismét részt vett a harcokban, majd pedig megbízták, készítsen koporsót a tiszteknek, keresztet a közlegényeknek. 1918. október 20-án indult vissza csapatával Magyarországra. Pécsre érkeztek, ahol kitörő örömmel fogadták őket. Innen érkezett a magyar fővárosba, honnan hazatért Székelyhídra. 1930-ban Bukarestbe ment dolgozni, innen pedig Dümbovicára került, ahol egy cementgyárban dolgozott, majd november elsején ismét hazatért. A következő évben február 16-án meghalt felesége, áprilisban újra megnősült: Boné Juliannát vette el. 1949-ben szülővárosában halt meg.

2014-ben a Reggeli Újság és az Erdély Online nagyváradi lapok közölték Farkas Gábor ükunokája, Tatai István által talált emlékírást, amelyet a családi hagyatékban talált meg.

Jegyzetek

Források 
 Reggeli Újság
 Erdély online 

1877-ben született személyek
1949-ben elhunyt személyek
Az Osztrák–Magyar Monarchia katonái az első világháborúban
Székelyhídiak
Farkas Gábor ( Székelyhíd , június – Székelyhíd,építőmester , kőműves , memoáríró , az első világháborúban a debreceni gyalogezred bronz vitézségi éremmel kitüntetett egykori katonája , akinek emlékírataben került elő a családi hagyatékból . Élete Édesapja Farkas Gábor , édesanyja Nyéki Erzsébet . Kezdetben nyomdásztanonc voltés fél éven át , majd pedigés fél évig kőművestanoncként dolgozott . Segédként számtalan helyen járt , így Nagyváradon , Érkeserűn , Szatmárnémetiben , Nagykőrösön , Kecskeméten és Budapesten . Útjának végeztével elvette Hatházi Juliannát , s kőműves iparosként helyezkedett el . Az első világháború kitörése utánben ) besorozták a debreceni gyalogezredbe . Kiképzésre vitték Csehországba . Innen Königgrätzbe került , ahol harctéri kiképzésen vett részt . Ezután a frontra küldték , sjanuárjától a doberdói fennsíkon harcolt . Megbetegedett , s másfél hónapra kórházba került . A kórházból Budapestre , majd Debrecenbe , később Érmihályfalvára került , ahonnan visszarendelték Königgrätzbe . Ismét a frontra küldték , ahovánapig tartó utazás után érkezett meg . Ismét részt vett a harcokban , majd pedig megbízták , készítsen koporsót a tiszteknek , keresztet a közlegényeknek. októberán indult vissza csapatával Magyarországra . Pécsre érkeztek , ahol kitörő örömmel fogadták őket . Innen érkezett a magyar fővárosba , honnan hazatért Székelyhídra.ban Bukarestbe ment dolgozni , innen pedig Dümbovicára került , ahol egy cementgyárban dolgozott , majd november elsején ismét hazatért . A következő évben februárán meghalt felesége , áprilisban újra megnősült : Boné Juliannát vette el.ben szülővárosában halt meg . 2014-ben a Reggeli Újság és az Erdély Online nagyváradi lapok közölték Farkas Gábor ükunokája , Tatai István által talált emlékírást , amelyet a családi hagyatékban talált meg . Jegyzetek Források Reggeli Újság Erdély online 1877-ben született személyek 1949-ben elhunyt személyek Az Osztrák–Magyar Monarchia katonái az első világháborúban Székelyhídiak