Parti vidrapók
A parti vidrapók (Dolomedes plantarius) a pókszabásúak (Arachnida) osztályának a pókok (Araneae) rendjéhez, ezen belül a főpókok (Araneomorphae) alrendjéhez és a csodáspókfélék (Pisauridae) családjához tartozó faj.

Előfordulása 
A parti vidrapók Európában nagy részén elterjedt, de az utóbbi időben populációi jelentősen visszaszorultak, elsősorban elterjedési területe nyugati és középső részén. A legtöbb európai országban veszélyeztetett. Angliában csak 1956-ban fedezték fel, ott két helyről ismert.

Megjelenése 
A nőstény testhossza 17–22 mm, a hímé 13–18 mm. Testszíne egyöntetű bársonyos sötét- vagy mogyoróbarna, fejtora és potroha oldalán jellegzetes fehér vagy krémsárga sáv húzódik végig.

Életmódja 

A vidrapókok ragadozók, de hálót nem készítenek. A vízparton lesben állva vadásznak, hátsó lábuk egy levélen vagy a parton, első lábaikat pedig a vízfelszínre fektetve érzékelik a zsákmányuk okozta vízfodrozódást. A víz felszíni feszültségét kihasználva tudnak futni a felszínén. Elsősorban vízirovarokra, molnárpoloskákra, szitakötőlárvákra vagy akár apróhalakra is vadászik.

Többnyire két évig élnek, ivarérettek a második év tavaszán lesznek. Szaporodás után a hímek július közepén, a nőstények a nyár végén elpusztulnak. A hím hosszú ideig, gondos koreográfia szerint udvarol a nősténynek a vízfelszínen. A nőstények néhány száz petéjüket egy 1 cm átmérőjű selyemgubóban hordozzák magukkal, körülbelül három hétig. Meleg időben rendszeren megmerítik petéiket a vízben, hogy elkerüljék a túlmelegedésüket. Amikor közeledik a kikelés ideje, a vízparti növényeken, 10–100 cm magasan hálót szőnek, ebbe helyezik a kokont, majd néhány napig őrzik amíg valamennyi utód kikel és szétrajzik a környező növényzetben.

Források 

Fen raft spider ARKive.org

Pókok
Pókszabásúfajok
A parti vidrapók ( Dolomedes plantarius ) a pókszabásúak ( Arachnida ) osztályának a pókok ( Araneae ) rendjéhez , ezen belül a főpókok ( Araneomorphae ) alrendjéhez és a csodáspókfélék ( Pisauridae ) családjához tartozó faj. Előfordulása A parti vidrapók Európában nagy részén elterjedt , de az utóbbi időben populációi jelentősen visszaszorultak , elsősorban elterjedési területe nyugati és középső részén . A legtöbb európai országban veszélyeztetett . Angliában csakban fedezték fel , ott két helyről ismert . Megjelenése A nőstény testhossza22 mm , a hímé18 mm . Testszíne egyöntetű bársonyos sötét- vagy mogyoróbarna , fejtora és potroha oldalán jellegzetes fehér vagy krémsárga sáv húzódik végig . Életmódja A vidrapókok ragadozók , de hálót nem készítenek . A vízparton lesben állva vadásznak , hátsó lábuk egy levélen vagy a parton , első lábaikat pedig a vízfelszínre fektetve érzékelik a zsákmányuk okozta vízfodrozódást . A víz felszíni feszültségét kihasználva tudnak futni a felszínén . Elsősorban vízirovarokra , molnárpoloskákra , szitakötőlárvákra vagy akár apróhalakra is vadászik . Többnyire két évig élnek , ivarérettek a második év tavaszán lesznek . Szaporodás után a hímek július közepén , a nőstények a nyár végén elpusztulnak . A hím hosszú ideig , gondos koreográfia szerint udvarol a nősténynek a vízfelszínen . A nőstények néhány száz petéjüket egycm átmérőjű selyemgubóban hordozzák magukkal , körülbelül három hétig . Meleg időben rendszeren megmerítik petéiket a vízben , hogy elkerüljék a túlmelegedésüket . Amikor közeledik a kikelés ideje , a vízparti növényeken, 100 cm magasan hálót szőnek , ebbe helyezik a kokont , majd néhány napig őrzik amíg valamennyi utód kikel és szétrajzik a környező növényzetben . Források Fen raft spider ARKive.org Pókok Pókszabásúfajok