Kasin
A  a házi szellemek összefoglaló neve a koreai mitológiában. Többféle házi szellem létezik, például a telek szelleme, az aprójószágok védelmezője, a termés vagy épp a bejárat szelleme. Különféle áldozatokkal igyekeznek tisztelegni a szellemek előtt, hogy maradjanak velük, és jó szerencsét hozzanak rájuk. A házi szellemek gyakran a ház körüli tárgyakban élnek, például az onggi edényekben.

A  (성주) szó szerint azt jelenti: „ A kastély tulajdonosa”. , vagyis a ház védő szelleme a legmagasabb rangú szellem a házban, a háztartás minden részét figyeli, és vigyáz a családra. A mitológia szerint az új házzal együtt születik, vagy ha új család alapul. Más mondák szerint házi manó, pártfogó szellem, a tizedik holdhónap szelleme s ugyanakkor sámánszellem. A  felügyeli a háztartást, a bútoroktól kezdve a családi jó szerencséig és békéig. Elhozza a családnak a marhákat, gabonát, rizsföldeket, és selyemruhát otthonra, biztosítja a szülők hosszú életét, az utódok hűségét, jámborságát, és a sikert a gazdaságban és gazdálkodásban.

Rituálisan kell tiszteletet mutatni a nak rendszeresen, ünnepeken, főleg az első holdhónap tizedik napján és a tizedik holdhónapban, amint  (상달고사) hívnak, anteken, vagy családi ünnepeken, mint amilyen az első fogadás, vagy esküvők.

A  (터주) a földet oltalmazó isten, aki a családért és a földterületért felelős. Hívják még  (Föld nagymama) vagy  (지신, Földisten) néven. Kevésbé ismert, mint a többi , mégis fontos szerepe van a mitológiában.

Úgy hitték, hogy a t az edényben lévő rizs, borsó vagy vörösbab testesíti meg. Mikor a család elköltözött, akkor a szellemeket is vitték magukkal. A  tiszteletét a tizedik holdhónap körül tartották, egy a ház női által kiválasztott kedvező napon, az őszi rítus keretében. A nők egész évben imádkoztak hozzá, ha bajban volt a család, egy tál párolt rizzsel és friss vízzel a kútból.

Az  (업신) a takarékosság és a jóllét istennője a koreai mitológiában és sámánizmusban.

Egyéb nevei: , , és  (védelmező) vagy  (házvédelmező).
Ő is a házért felelős, de nem olyan, mint a többi , mert nem cserépedényben, papírban vagy egyéb élettelen tárgyakban testesül meg, hanem állat képében. Gyakran kígyó, varangy vagy menyét, ritkábban szarvasmarha, kakas, kutya vagy sertés képében. Léteznek feljegyzések emberi alakjáról is.

A koreaiak úgy tartották, hogy tiszteletet kell mutatniuk az nak, hogy gazdagok legyenek. Éppen ezért nem ártottak a kígyónak, varangynak vagy menyétnek, még akkor sem, ha bement a házba. Ha elhagyta a házat az állat, az azt jelentette, hogy a szellem is otthagyta őket. Éppen ezért igyekezték ezt megakadályozni. Ha az  elhagyta a házat, az rossz ómen volt a családra nézve.

Ünnepeken vagy betakarítás után imádkoztak és áldozatot mutattak be az nak.

A  (조왕신) a tűz és tűzhely, a konyha istennője a koreai sámánizmus szerint. Általában a háziasszonyok tartottak neki rituálét. Már nem tartják a tiszteletét, de még most is az egyik legfontosabb koreai istenségnek számít. Már a három királyság idejéből is vannak feljegyzések róla.

A t a tűzhely feletti agyagoltárra helyezett vizes tál testesítette meg. A háziasszony minden reggel korán kelt, hogy friss vizet öntsön bele, és letérdelt előtte, jó szerencsét kérve. Főleg a déli részen terjedt el a tisztelete. Egyéb ünnepekkor is tisztelegtek előtte  rizssüteménnyel és gyümölcsökkel.

Öt szabály volt, amit be kellett tartani, hogy a  jó hívüket vigye a mennybe:

 Nem lehet szitkozódni a tűzhely mellett.
 Nem lehet ráülni a tűzhelyre.
 Nem lehet a lábat rátenni.
 A konyha tisztaságát fenn kell tartani.
 Más istenségnek is lehetett tisztelegni a konyhában.

A Jongvang (hangul: 용왕), vagyis sárkánykirály, a folyó és tenger, a házi békesség, a jó egészség, és hosszú élet istene, az aratást, a vadászatot és a biztonságos hajózást is segíti.
Hívják meg nek (sárkányisten).

A sárkány egy isteni lény a koreai mitológiában és őstörténetében is, beleértve a -mitológiát , és az államot védelmező sárkány tiszteletét a Silla-kori buddhizmusban.

Az emberek a sárkánykirályt a víz isteneként tisztelték, aki erejével képes irányítani a csapadékot is. Szorosan kapcsolódik a mezőgazdasághoz is. A Sárkánykirályról hiszik még, hogy a halászok fogásait, a szelet és hullámokat is ő befolyásolja, a tenger alatt él a Sárkánypalotában a kincseivel.

Munsin
A Munsin (문신), Csedzsu-szigeten ként ismert istenség a kapu védelmezője a koreai sámánizmusban. A legnagyobb tisztelet a szigeten nyilvánul meg, ahol nagy kultusza van. Beengedi a házba a jó szerencsét és a gonosz szellemeket távol tartja.

Az első Munsin-féle lény a koreai történelem szerint  volt. A Szamguk jusza feljegyzései alapján  visszaverte a betegségszellemet, aki a feleségét támadta meg. Ezek után az emberek Sillában a kapujukra festették a portréját, hogy védelmezze őket az ártó gonosztól.

A -dinasztiában a Munsin tiszteletét befolyásolta a taoizmus.  király idején feljegyezték, hogy a taoisták a kapuistennek szobrot állítottak.

A félszigeten Csedzsu szigethez képest nagyon korlátozottan jelent meg ennek az istenségnek a tisztelete. Vidéken egyáltalán nem, Szöulban, és egyéb nagyvárosokban, ahol az ajtó, kapu szerepe nagyobb volt, ott is csak nyomokban található meg. Csedzsu szigetén azonban ő számít a legnagyobb nak. Ott nem a t tisztelik a leginkább, hanem a Munsint.

A  (삼신) a gyereknevelés, és háztartás sámánikus istene, aki a gyerekek születésére és felnövekedésükre felügyel. Úgy hitték, hogy a gyerekek a  áldásával születnek, és életüket befolyásolja a  csillagjegy (Big Dipper). Hívják még  nagyanyónak,  nagyapónak is.

Néhány családban a t egy elhunyt női ős képében tisztelték.
Szertartásokat tartottak gyerekszületésnél, a gyermek betegségénél, vagy ha probléma volt a családban. A gyermek születése napján előkészítettek egy rituális asztalt a nak, rajta tengeri hínárral, és hínárlevessel (: azóta is szokás ezt enni születésnapokon), párolt rizzsel, és friss vízzel a kútból. Szertartást tartottak még a 100. napon és az első születésnapon. A legnagyobb kultusza Csedzsun volt.

A  (hangul: 측신) vagy  (변소각시, „illemhely-kisasszony”) a mellékhelyiség és fürdő istene a koreai mitológiában. A jobban ismert tűzhelyszellemmel és egyéb okkal szemben az ő kultusza kisebb.

Úgy hiszik róla, hogy egy fiatal, hosszú hajú szűzlány képében jelenik meg, akit a mellékhelyiségbe száműztek, hogy számolja meg az összes szál haját. Erősnek, és ellenségesnek tartják. Mivel a korabeli mellékhelyiségek sötétek voltak, ezért a gonosz szellemekkel hozzák kapcsolatba.

A  (hangul: 산신) a hegyisten, melynek tisztelete széles körben elterjedt, mint a hegy és a falu védelmezője és irányítója. A kultusza animizmuson, és a természeti erők vallásos hiedelmén alapul. Általában tigris vagy taoista halhatatlan  képében jelenik meg. A feljegyzések szerint , a nemzet alapítója is ná vált halála után. A  lehet férfi vagy női istenség is.

A  (서낭당) a falut őrző istenség, a falu határánál helyezkedik el, a hegyoldalban, hegytetőn, vagy hegy lábánál, általában kőoltár, fák, vagy egy szentély formájában.

Források

https://web.archive.org/web/20150427021302/http://folkency.nfm.go.kr/eng/index.jsp
Encyclopedia of Korean Seasonal Customs
Folk religion: Customs in Korea

Kapcsolódó szócikkek
 küsin

Koreai mitológia
Természetfeletti jelenségek
A a házi szellemek összefoglaló neve a koreai mitológiában . Többféle házi szellem létezik , például a telek szelleme , az aprójószágok védelmezője , a termés vagy épp a bejárat szelleme . Különféle áldozatokkal igyekeznek tisztelegni a szellemek előtt , hogy maradjanak velük , és jó szerencsét hozzanak rájuk . A házi szellemek gyakran a ház körüli tárgyakban élnek , például az onggi edényekben . A ( 성주 ) szó szerint azt jelenti : „ A kastély tulajdonosa”. , vagyis a ház védő szelleme a legmagasabb rangú szellem a házban , a háztartás minden részét figyeli , és vigyáz a családra . A mitológia szerint az új házzal együtt születik , vagy ha új család alapul . Más mondák szerint házi manó , pártfogó szellem , a tizedik holdhónap szelleme s ugyanakkor sámánszellem . A felügyeli a háztartást , a bútoroktól kezdve a családi jó szerencséig és békéig . Elhozza a családnak a marhákat , gabonát , rizsföldeket , és selyemruhát otthonra , biztosítja a szülők hosszú életét , az utódok hűségét , jámborságát , és a sikert a gazdaságban és gazdálkodásban . Rituálisan kell tiszteletet mutatni a nak rendszeresen , ünnepeken , főleg az első holdhónap tizedik napján és a tizedik holdhónapban , amint ( 상달고사 ) hívnak , anteken , vagy családi ünnepeken , mint amilyen az első fogadás , vagy esküvők . A ( 터주 ) a földet oltalmazó isten , aki a családért és a földterületért felelős . Hívják még ( Föld nagymama ) vagy ( 지신 , Földisten ) néven . Kevésbé ismert , mint a többi , mégis fontos szerepe van a mitológiában . Úgy hitték , hogy a t az edényben lévő rizs , borsó vagy vörösbab testesíti meg . Mikor a család elköltözött , akkor a szellemeket is vitték magukkal . A tiszteletét a tizedik holdhónap körül tartották , egy a ház női által kiválasztott kedvező napon , az őszi rítus keretében . A nők egész évben imádkoztak hozzá , ha bajban volt a család , egy tál párolt rizzsel és friss vízzel a kútból . Az ( 업신 ) a takarékosság és a jóllét istennője a koreai mitológiában és sámánizmusban . Egyéb nevei : , , és ( védelmező ) vagy ( házvédelmező ) . Ő is a házért felelős , de nem olyan , mint a többi , mert nem cserépedényben , papírban vagy egyéb élettelen tárgyakban testesül meg , hanem állat képében . Gyakran kígyó , varangy vagy menyét , ritkábban szarvasmarha , kakas , kutya vagy sertés képében . Léteznek feljegyzések emberi alakjáról is . A koreaiak úgy tartották , hogy tiszteletet kell mutatniuk az nak , hogy gazdagok legyenek . Éppen ezért nem ártottak a kígyónak , varangynak vagy menyétnek , még akkor sem , ha bement a házba . Ha elhagyta a házat az állat , az azt jelentette , hogy a szellem is otthagyta őket . Éppen ezért igyekezték ezt megakadályozni . Ha az elhagyta a házat , az rossz ómen volt a családra nézve . Ünnepeken vagy betakarítás után imádkoztak és áldozatot mutattak be az nak . A ( 조왕신 ) a tűz és tűzhely , a konyha istennője a koreai sámánizmus szerint . Általában a háziasszonyok tartottak neki rituálét . Már nem tartják a tiszteletét , de még most is az egyik legfontosabb koreai istenségnek számít . Már a három királyság idejéből is vannak feljegyzések róla . A t a tűzhely feletti agyagoltárra helyezett vizes tál testesítette meg . A háziasszony minden reggel korán kelt , hogy friss vizet öntsön bele , és letérdelt előtte , jó szerencsét kérve . Főleg a déli részen terjedt el a tisztelete . Egyéb ünnepekkor is tisztelegtek előtte rizssüteménnyel és gyümölcsökkel . Öt szabály volt , amit be kellett tartani , hogy a jó hívüket vigye a mennybe : Nem lehet szitkozódni a tűzhely mellett . Nem lehet ráülni a tűzhelyre . Nem lehet a lábat rátenni . A konyha tisztaságát fenn kell tartani . Más istenségnek is lehetett tisztelegni a konyhában . A Jongvang ( hangul : 용왕 ) , vagyis sárkánykirály , a folyó és tenger , a házi békesség , a jó egészség , és hosszú élet istene , az aratást , a vadászatot és a biztonságos hajózást is segíti . Hívják meg nek ( sárkányisten ) . A sárkány egy isteni lény a koreai mitológiában és őstörténetében is , beleértve a -mitológiát , és az államot védelmező sárkány tiszteletét a Silla-kori buddhizmusban . Az emberek a sárkánykirályt a víz isteneként tisztelték , aki erejével képes irányítani a csapadékot is . Szorosan kapcsolódik a mezőgazdasághoz is . A Sárkánykirályról hiszik még , hogy a halászok fogásait , a szelet és hullámokat is ő befolyásolja , a tenger alatt él a Sárkánypalotában a kincseivel . Munsin A Munsin ( 문신 ) , Csedzsu-szigeten ként ismert istenség a kapu védelmezője a koreai sámánizmusban . A legnagyobb tisztelet a szigeten nyilvánul meg , ahol nagy kultusza van . Beengedi a házba a jó szerencsét és a gonosz szellemeket távol tartja . Az első Munsin-féle lény a koreai történelem szerint volt . A Szamguk jusza feljegyzései alapján visszaverte a betegségszellemet , aki a feleségét támadta meg . Ezek után az emberek Sillában a kapujukra festették a portréját , hogy védelmezze őket az ártó gonosztól . A -dinasztiában a Munsin tiszteletét befolyásolta a taoizmus. király idején feljegyezték , hogy a taoisták a kapuistennek szobrot állítottak . A félszigeten Csedzsu szigethez képest nagyon korlátozottan jelent meg ennek az istenségnek a tisztelete . Vidéken egyáltalán nem , Szöulban , és egyéb nagyvárosokban , ahol az ajtó , kapu szerepe nagyobb volt , ott is csak nyomokban található meg . Csedzsu szigetén azonban ő számít a legnagyobb nak . Ott nem a t tisztelik a leginkább , hanem a Munsint . A ( 삼신 ) a gyereknevelés , és háztartás sámánikus istene , aki a gyerekek születésére és felnövekedésükre felügyel . Úgy hitték , hogy a gyerekek a áldásával születnek , és életüket befolyásolja a csillagjegy ( Big Dipper ) . Hívják még nagyanyónak , nagyapónak is . Néhány családban a t egy elhunyt női ős képében tisztelték . Szertartásokat tartottak gyerekszületésnél , a gyermek betegségénél , vagy ha probléma volt a családban . A gyermek születése napján előkészítettek egy rituális asztalt a nak , rajta tengeri hínárral , és hínárlevessel ( : azóta is szokás ezt enni születésnapokon ) , párolt rizzsel , és friss vízzel a kútból . Szertartást tartottak még a napon és az első születésnapon . A legnagyobb kultusza Csedzsun volt . A ( hangul : 측신 ) vagy ( 변소각시 , „ illemhely-kisasszony” ) a mellékhelyiség és fürdő istene a koreai mitológiában . A jobban ismert tűzhelyszellemmel és egyéb okkal szemben az ő kultusza kisebb . Úgy hiszik róla , hogy egy fiatal , hosszú hajú szűzlány képében jelenik meg , akit a mellékhelyiségbe száműztek , hogy számolja meg az összes szál haját . Erősnek , és ellenségesnek tartják . Mivel a korabeli mellékhelyiségek sötétek voltak , ezért a gonosz szellemekkel hozzák kapcsolatba . A ( hangul : 산신 ) a hegyisten , melynek tisztelete széles körben elterjedt , mint a hegy és a falu védelmezője és irányítója . A kultusza animizmuson , és a természeti erők vallásos hiedelmén alapul . Általában tigris vagy taoista halhatatlan képében jelenik meg . A feljegyzések szerint , a nemzet alapítója is ná vált halála után . A lehet férfi vagy női istenség is . A ( 서낭당 ) a falut őrző istenség , a falu határánál helyezkedik el , a hegyoldalban , hegytetőn , vagy hegy lábánál , általában kőoltár , fák , vagy egy szentély formájában . Források https://web.archive.org/web/20150427021302/http://folkency.nfm.go.kr/eng/index.jsp Encyclopedia of Korean Seasonal Customs Folk religion : Customs in Korea Kapcsolódó szócikkek küsin Koreai mitológia Természetfeletti jelenségek