1939-es sakkolimpia
A 8. sakkolimpia 1939. augusztus 24. és szeptember 19. között Argentínában, Buenos Airesben került megrendezésre. Ez volt az első Európán kívül rendezett sakkolimpia, amely a közép- és dél-amerikai országok részvételének köszönhetően annak ellenére részvételi rekordot hozott, hogy az előző olimpia első két helyezettje, az amerikai és a magyar válogatott, valamint Jugoszlávia csapata nem vett részt rajta. Az „A” döntőbe jutott 16 csapat  a Hamilton-Russell kupáért versengett, amelyet az előző négy hivatalos sakkolimpián az amerikai válogatott hódított el. A „B” döntő győztese számára a „Copa Argentína” lett felajánlva az argentin elnök, Roberto Ortíz által.

A sakkolimpiával egyidejűleg rendezték meg rekordlétszámú, húsz résztvevővel a női sakkvilágbajnokságot. A címet ezúttal is, immár kilencedszer, 19 játszmából 18 pontot szerezve az ezúttal már angol színekben versenyző Vera Menchik szerezte meg.

A sakkolimpia ideje alatt tört ki a II. világháború, amely némi zavart okozott a verseny menetében, de a csapatok vezetői és a szervezők közösen úgy döntöttek, hogy folytatják a küzdelmeket. Egyedül az egyébként „A”-döntőbe jutott Anglia válogatottja nem folytatta a versenyt, és utazott haza.

A II. világháború miatt a következő sakkolimpiára csak 1950-ben került sor.

A résztvevők 
Az olimpiai csapatversenyre minden eddigi olimpiánál több, 27 ország csapata nevezett, 133 versenyzővel. A csapatok 5 főt nevezhettek, akik közül egyidejűleg négy játszott. Meg kellett adni a játékosok közötti erősorrendet, és az egyes fordulókban ennek megfelelően ülhettek le a táblákhoz. Ez lehetővé tette, hogy táblánként állapítsák meg és hirdessék ki a legjobb egyéni eredményt elérőket. Ez alkalommal külön is értékelték az „A” és a „B” döntőben legjobb eredményeket elérő versenyzőket.

A versenyen Németország csapatában játszott az annektált Ausztria két élversenyzője, Erich Eliskases és Albert Becker. A megszállt Csehország versenyzői Cseh–Morva Protektorátus néven indultak. A versenyen két világbajnok is szerepelt: az első alkalommal olimpián részt vevő Kuba válogatottjában Capablanca, a francia csapat éltáblásaként az egyéni világbajnoki címét visszahódító Aljechin. A holland csapat azonban nélkülözte a világbajnoki cím elvesztése miatt demoralizálódott Max Euwét.

A verseny lefolyása 
A részt vevő csapatok nagy száma miatt a versenyen a sakkolimpiák történetében első alkalommal elődöntőkre kerül sor. A résztvevőket négy csoportba sorolták, és minden csoportból az első négy helyezett jutott az „A” döntőbe, míg a többiek a „B” döntő mezőnyét alkották.

A mérkőzések mind az elődöntőkben, mind a döntőkben körmérkőzéses formában folytak. A csapat eredményét az egyes versenyzők által megszerzett pontok alapján számolták. Holtverseny esetén vették csak figyelembe a csapateredményeket, ahol a csapatgyőzelem 2 pontot, a döntetlen 1 pontot ért.

A háború kitörése miatt több esetben sor került konfliktusra a csapatok között, ami azt eredményezte, hogy nem voltak hajlandók leülni egymás ellen. Ezért a német–lengyel, a német–francia, a német–palesztin, a cseh–morva – lengyel, cseh–morva – francia, valamint az argentin–palesztin mérkőzések eredményét játék nélkül 2–2-es eredményként könyvelték el.

Az amerikaiak és a magyarok távollétében a lengyelek voltak a nagy esélyesek. A versenyt végül szoros küzdelemben, fél pont előnnyel az osztrák éljátékosokkal megerősített német válogatott nyerte, mögöttük a lengyelek végeztek a második helyen, és Észtország szerezte meg a bronzérmet.

A verseny utóélete 
A világháború kitörése miatt nagyon sok játékos döntött úgy, hogy Argentínában marad, vagy más dél-amerikai országba távozik. Köztük olyan nevek voltak, mint a lengyel Miguel Najdorf és Paulin Frydman, a német válogatottban szereplő két osztrák játékos, Erich Eliskases és Albert Becker, a svédek éljátékosa, Gideon Ståhlberg, valamint a női világbajnokságokon többször is 2. helyezést elért Sonja Graf és a francia Paulette Schwartzmann.

A Hamilton–Russell kupa Argentínában maradt egészen 1950-ig, a következő sakkolimpiáig.

A verseny eredményei

Elődöntők 
Első csoport

Második csoport

Harmadik csoport

Negyedik csoport

Az „A” döntő végeredménye 
A dőlt betűvel jelzett eredmények játék nélkül kerültek rögzítésre.

A „B” döntő végeredménye

Az egyéni legjobb pontszerzők 
Táblánként az első három legjobb százalékos arányt elérő versenyzőt díjazták éremmel a döntőben elért eredmények alapján.

{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+1. tábla
|-
|||José Raúl Capablanca||||8½||11||77,3 
|-
|||Alekszandr Aljechin||||7½||10||75 
|-
|||Vladimirs Petrovs||||9½||13||73,1
|}
 
{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+2. tábla
|-
|||Heinz Foerder||||7½||10||75
|-
|||Miguel Najdorf||||7½||10||75
|-
|||Erik Lundin||||8½||13||65,4
|}
 
{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+3. tábla
|-
|||Ludwig Engels||||9½||11||86,4
|-
|||Paulin Frydman||||9||12||75 
|-
|||Jacobo Bolbochán||||9½||13||73,1
|}
 
{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+4. tábla
|-
|||Gunnar Friedemann||||10||13||76,9 
|-
|||Lodewijk Prins||||7½||11||68,2
|-
|||Teodor Regedziński||||6||10||60
|}

{| class="wikitable"
!H.||Versenyző neve||Ország||Pont||Játszmaszám||Százalék
|+5. játékos (1. tartalék)
|-
|||Isaías Pleci||||9½||13||73,1
|-
|||František Zíta|| Cseh–Morva Protektorátus||7½||11||68,2 
|-
|||Enrique Reed Valenzuela||||7½||12||62,5 
|}

A dobogón végzett csapatok tagjainak egyéni eredményei

A szépségdíjas játszmák 
A verseny bulletinje szerint a szépségdíjas játszmáról később születik döntés, sajnos azonban arra vonatkozóan nincs információ, hogy odaítélték-e a díjat, és ha igen, akkor kinek.

Jegyzetek

Források 
OlimpBase
Krzysztof Puszczewicz: VIII Olimpiada Szachowa - Buenos Aires 1939. 
Шахматные олимпиады / Ю. Авербах, Б. Туров. Москва : Физкультура и спорт, 1974.
Всемирные шахматные Олимпиады. 1927-2006 / Ханамирян Г. Ереван: 2006, стр. 12-14

További információk 
Tournament Review
Frank Große: Die Geschichte der Schacholympiade – Teil 3: Vor dem Zweiten Weltkrieg (1931 – 1939)

1939
Sakkolimpia
Argentína sportélete
A sakkolimpia augusztus és szeptember között Argentínában , Buenos Airesben került megrendezésre . Ez volt az első Európán kívül rendezett sakkolimpia , amely a közép- és dél-amerikai országok részvételének köszönhetően annak ellenére részvételi rekordot hozott , hogy az előző olimpia első két helyezettje , az amerikai és a magyar válogatott , valamint Jugoszlávia csapata nem vett részt rajta . Az „ A” döntőbe jutottcsapat a Hamilton-Russell kupáért versengett , amelyet az előző négy hivatalos sakkolimpián az amerikai válogatott hódított el . A „ B” döntő győztese számára a „ Copa Argentína” lett felajánlva az argentin elnök , Roberto Ortíz által . A sakkolimpiával egyidejűleg rendezték meg rekordlétszámú , húsz résztvevővel a női sakkvilágbajnokságot . A címet ezúttal is , immár kilencedszer, játszmábólpontot szerezve az ezúttal már angol színekben versenyző Vera Menchik szerezte meg . A sakkolimpia ideje alatt tört ki a II. világháború , amely némi zavart okozott a verseny menetében , de a csapatok vezetői és a szervezők közösen úgy döntöttek , hogy folytatják a küzdelmeket . Egyedül az egyébként „ A”-döntőbe jutott Anglia válogatottja nem folytatta a versenyt , és utazott haza . A II. világháború miatt a következő sakkolimpiára csakben került sor . A résztvevők Az olimpiai csapatversenyre minden eddigi olimpiánál több,ország csapata nevezett,versenyzővel . A csapatokfőt nevezhettek , akik közül egyidejűleg négy játszott . Meg kellett adni a játékosok közötti erősorrendet , és az egyes fordulókban ennek megfelelően ülhettek le a táblákhoz . Ez lehetővé tette , hogy táblánként állapítsák meg és hirdessék ki a legjobb egyéni eredményt elérőket . Ez alkalommal külön is értékelték az „ A” és a „ B” döntőben legjobb eredményeket elérő versenyzőket . A versenyen Németország csapatában játszott az annektált Ausztria két élversenyzője , Erich Eliskases és Albert Becker . A megszállt Csehország versenyzői Cseh–Morva Protektorátus néven indultak . A versenyen két világbajnok is szerepelt : az első alkalommal olimpián részt vevő Kuba válogatottjában Capablanca , a francia csapat éltáblásaként az egyéni világbajnoki címét visszahódító Aljechin . A holland csapat azonban nélkülözte a világbajnoki cím elvesztése miatt demoralizálódott Max Euwét . A verseny lefolyása A részt vevő csapatok nagy száma miatt a versenyen a sakkolimpiák történetében első alkalommal elődöntőkre kerül sor . A résztvevőket négy csoportba sorolták , és minden csoportból az első négy helyezett jutott az „ A” döntőbe , míg a többiek a „ B” döntő mezőnyét alkották . A mérkőzések mind az elődöntőkben , mind a döntőkben körmérkőzéses formában folytak . A csapat eredményét az egyes versenyzők által megszerzett pontok alapján számolták . Holtverseny esetén vették csak figyelembe a csapateredményeket , ahol a csapatgyőzelempontot , a döntetlenpontot ért . A háború kitörése miatt több esetben sor került konfliktusra a csapatok között , ami azt eredményezte , hogy nem voltak hajlandók leülni egymás ellen . Ezért a német–lengyel , a német–francia , a német–palesztin , a cseh–morva – lengyel , cseh–morva – francia , valamint az argentin–palesztin mérkőzések eredményét játék nélkül2-es eredményként könyvelték el . Az amerikaiak és a magyarok távollétében a lengyelek voltak a nagy esélyesek . A versenyt végül szoros küzdelemben , fél pont előnnyel az osztrák éljátékosokkal megerősített német válogatott nyerte , mögöttük a lengyelek végeztek a második helyen , és Észtország szerezte meg a bronzérmet . A verseny utóélete A világháború kitörése miatt nagyon sok játékos döntött úgy , hogy Argentínában marad , vagy más dél-amerikai országba távozik . Köztük olyan nevek voltak , mint a lengyel Miguel Najdorf és Paulin Frydman , a német válogatottban szereplő két osztrák játékos , Erich Eliskases és Albert Becker , a svédek éljátékosa , Gideon Ståhlberg , valamint a női világbajnokságokon többször is helyezést elért Sonja Graf és a francia Paulette Schwartzmann . A Hamilton–Russell kupa Argentínában maradt egészenig , a következő sakkolimpiáig . A verseny eredményei Elődöntők Első csoport Második csoport Harmadik csoport Negyedik csoport Az „ A” döntő végeredménye A dőlt betűvel jelzett eredmények játék nélkül kerültek rögzítésre . A „ B” döntő végeredménye Az egyéni legjobb pontszerzők Táblánként az első három legjobb százalékos arányt elérő versenyzőt díjazták éremmel a döntőben elért eredmények alapján . { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Pont||Játszmaszám||Százalék |+1. tábla |- |||José Raúl Capablanca||||8½||11||77,3 |- |||Alekszandr Aljechin||||7½||10||75 |- |||Vladimirs Petrovs||||9½||13||73,1 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Pont||Játszmaszám||Százalék |+2. tábla |- |||Heinz Foerder||||7½||10||75 |- |||Miguel Najdorf||||7½||10||75 |- |||Erik Lundin||||8½||13||65,4 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Pont||Játszmaszám||Százalék |+3. tábla |- |||Ludwig Engels||||9½||11||86,4 |- |||Paulin Frydman||||9||12||75 |- |||Jacobo Bolbochán||||9½||13||73,1 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Pont||Játszmaszám||Százalék |+4. tábla |- |||Gunnar Friedemann||||10||13||76,9 |- |||Lodewijk Prins||||7½||11||68,2 |- |||Teodor Regedziński||||6||10||60 | } { | class=" wikitable " ! H.||Versenyző neve||Ország||Pont||Játszmaszám||Százalék |+5. játékos tartalék ) |- |||Isaías Pleci||||9½||13||73,1 |- |||František Zíta|| Cseh–Morva Protektorátus||7½||11||68,2 |- |||Enrique Reed Valenzuela||||7½||12||62,5 | } A dobogón végzett csapatok tagjainak egyéni eredményei A szépségdíjas játszmák A verseny bulletinje szerint a szépségdíjas játszmáról később születik döntés , sajnos azonban arra vonatkozóan nincs információ , hogy odaítélték-e a díjat , és ha igen , akkor kinek . Jegyzetek Források OlimpBase Krzysztof Puszczewicz : VIII Olimpiada Szachowa - Buenos Aires Шахматные олимпиады / Ю . Авербах , Б . Туров . Москва \ : Физкультура и спорт , Всемирные шахматные Олимпиады . / Ханамирян Г . Ереван : стр . További információk Tournament Review Frank Große : Die Geschichte der Schacholympiade – Teil Vor dem Zweiten Weltkrieg– 1939 Sakkolimpia Argentína sportélete