Buddhizmus Közép-Ázsiában
A buddhizmus Közép-Ázsiában a buddhizmus azon formáira vonatkozik, amely Közép-Ázsiában létezett és történelmileg főleg a selyemút mentén volt jelentős. A közép-ázsiai buddhizmus történelme szorosan összekapcsolódik a buddhizmus terjedésével a selyemúton az első évezred során.

Története

Buddhista egyházi csoportok
A korai buddhista iskolák közül néhány történelmileg igen jelentősnek számított Közép-Ázsiában. Egyes tudósok három különböző buddhista hittérítési hullámot különböztetnek meg Közép-Ázsia történelmében. Ezeket az időszakokat a következő irányzatoknak szokták tulajdonítani (időrendben):

 dharmaguptaka
 szarvásztiváda
 múlaszarvásztiváda

A dharmaguptaka iskola minden más szektánál nagyobb erőfeszítéseket tett, hogy a buddhizmus eljusson Indián túlra is, olyan területekre, mint Irán, Közép-Ázsia és Kína. Hatalmas sikereket értek itt el. Ezért Kínában ennek az iskolának a vinajáját és a szerzetesi beavatási vonalát vették át. A. K. Warder szerint ilyen értelemben a dharmaguptaka szekta az óta is szakadatlanul fennmaradt ezekben a kelet-ázsiai országokban.

A 7. században Hszüan-cang és Jicsing szerzetesek külön feljegyezték, hogy a dharmaguptakák a közép-ázsiai Udijána földön éltek, ami nem tartozik az Indiai szubkontinenshez. Jicsing a szarvásztiváda alá sorolta a mahísászaka, dharmaguptaka és kásjapíja szektákat, amelyek nem voltak jelentősek "India öt részén", hanem csak Oddijánában, Khotanban és Kucsában.

Gréko-buddhizmus

A buddhizmus Közép-Ázsiában az ókori görög filozófia és az indiai buddhizmus szinkretizmusával kezdődött, ahogy Nagy Sándor új birodalmával kialakult a hellenisztikus civilizáció (Görög-Baktria i. e. 250 - i. e. 125 és Indo-görög királyság i. e. 180 - i. sz. 10.), amely érintette a mai Afganisztán, Pakisztán, Üzbegisztán és Tádzsikisztán területeit. Lásd gréko-buddhizmus és Dajuan (Ta-juan; kínaiul: 大宛, szó szerint a "Nagy Iónok"). A későbbi Kusán Birodalom felvette a görög ábécét (baktriai nyelv), a gréko-buddhista művészet formáit és pénzérméit és ezeknek a hellenisztikus királyságoknak a gréko-buddhista vallását.

Gautama Buddha legelső antropomorfikus megjelenítését gyakran tulajdonítják a gréko-buddhista kölcsönhatás eredményének. Ezelőtt az újítás előtt a buddhista művészet "anikonikus" volt: a Buddhát csak szimbólumokon keresztül ábrázolták (üres trón, bódhifa, Buddha lábnyomok, dharma kerék stb.). Buddha emberszerű ábrázolásának kerülése és a kifinomult anikonikus szimbólumok kialakulása valószínűleg Buddha egyik tanításával áll összefüggésben. A Dígha-nikájában Buddha nem tanácsolja testének ábrázolását miután elhunyt.

A görögök kísérelték meg először szoborként megformázni Buddhát, mivel ők valószínűleg már nem érezték ezt a kötöttséget, ráadásul ez nem állt távol az ő kultúrájuktól. Az ókori világ sok részén a görögök szinkretikus istenségeket hoztak létre, amelyek a vallásos figyelem általános részévé válhattak a különböző hagyományokhoz tartozó lakosság számára. Az egyik közismert példa Szerápisz isten, amelyet I. Ptolemaiosz vezetett be Egyiptomban. Szerápiszt a görög és egyiptomi istenek ötvözetéből hozták létre. A görögök számára teljesen természetes volt, hogy Indiában is létrehoztak egy szinkretikus, közös istenséget, amely magában hordozta a görög isten-király (Apollón), valamint Buddha fizikai jellemzőit.

Buddha legelső megjelenítésének sok stilisztikai eleme árulkodik a görög behatásról. Úgy tűnik, hogy a görög himation (egyetlen négyszögletes textildarabból redőzött, mindkét vállat eltakaró köpeny vagy lepel: a buddhista alakokat ezelőtt az újítás előtt mindig egy dhoti ágyékkötőben ábrázolták), a glória, a kontraposzt testhelyzet (lásd: 1-2. századi gandhárai álló Buddhák), a stilizált földközi-tengeri göndör haj és a fejtetőn lévő bóbita, mind a Belvederei Apollón (i. e. 330) stílusából indultak ki, és az arc arányosságát erőteljes realizmus hatja át (lásd: ókori görög művészet). Néhány álló Buddha (ahogy a képen is) megformálása is speciális görög technikával készült. A kezeket és olykor a lábakat is márványból készítették, hogy növeljék a realisztikus hatást. A test további részeit más anyagból készítették.

Kusán Birodalom
Amikor Közép-Ázsiában Kaniska király uralomra került 78-ban, új időszámítást vezetett be, amely felváltotta a szeleukida időszakot. A kusán kor alatt Közép-Ázsiában számos vallási rendszer létezett. Ezek közé tartozott Mitra és Anahit kultusza, a zoroasztrizmus panteon (Ahura Mazdá, Veretzanga stb.), a görög panteon (Zeusz, Héliosz, Helené stb.) és a helyi hősök kultusza. A buddhizmus követőit kitiltották Iránból a 2-3. században, akik Közép-Ázsia más részein találtak menedéket. A kínai történelmi krónikák szerint a buddhizmus 147-ben érkezett Kínába a "nagy jüe dzsi" országából és a kusán hittérítőknek köszönhetően a buddhizmus lett a kínai császár (Sárga Császár - 147-167) hivatalos vallása is.

A Khorezm (Bazaar-Kala, Gyaur-Kala, Gyaz-Kala) és a Szogd (tali-barzu, Zohak-i-Maron kastély, Er-Kurgan és egyéb) körzetében végzett ásatások során felfedezték, hogy sok település és kastély a Kusán Birodalom idejéről való. A legtöbb buddhista kultúrára vonatkozó leletet azonban Tokharisztánban találták.

A 2. század közepén Kaniska király idején a Kusán Birodalom benyomult Közép-Ázsiába, elfoglalva Kasgart, Hotant, Jarkant, Tarim-medence és a mai Hszincsiang-Ujgur Autonóm Terület. Ennek következményeképpen a kulturális kapcsolatok rendkívül felerősödtek a térségben és a közép-ázsiai buddhista hittérítők is hamarosan buzgón serénykedtek Lojang és Nanking városok területén. Rengeteg fordítás történt ebben az időszakban. Támogatták egyszerre a hínajána és a mahájána iratokat.

Khotan
Az ősi Hotan Királyság a világ egyik legkorábbi buddhista állama volt, kulturális híd, amelyen keresztül a buddhista kultúra és a tanok elterjedtek Indiából Kínába. Fővárosa a mai Hotantól nyugatra helyezkedett el. A királyság lakossága, Kasgarhoz és Jarkandhoz hasonlóan, az iráni szaka nyelvet beszélte.

A rendelkezésre álló maradványok alapján arra következtetnek a tudósok, hogy a Hotanba induló első buddhista missziókat a dharmaguptaka szekta szerzetesei hajtották végre. A 3. századra már néhány mahájána szöveget is ismertek Khotánban, amelyről Csu Sihszing szerzetes számolt be.

Amikor a kínai Fa-hszien szerzetes Hotanon keresztülvándorolt, feljegyezte, hogy ott mindenki buddhista volt. Az ő krónikái szerint 14 fő kolostor létezett a térségben, amelyek közül a legfontosabbakban meg is szállt. A Gomatí kolostor 3000 mahájána szerzetes számára nyújtott lakóhelyet. Amikor később, a 7. században Hszüan-cang szerzetes is átutazott a királyságon, akkor a király elébe jött a Khotáni határra, hogy üdvözölje. Elkísérték a fővárosba és a szarvásztiváda szekta egyik kolostorában szállásolták el. Hszuan Csang mintegy száz kolostorról ír Khotánban, összesen 5000 szerzetessel, akik mind a mahájánát tanulmányozták.

A Tang-dinasztia után Hotan szövetségre lépett Tunhuang uralkodóival, amelynek kapcsán szoros kapcsolatok alakultak ki az ottani buddhista központtal. A hotani királyi család beházasodott a tunhuangi felsőbb körökbe. Támogatták az ottani buddhista templomegyüttest és pénzt adományoztak azért, hogy portréjukat felfessék a Mokao-barlangtemplomok falára.

Sansan

A buddhizmus virágzott a Sansan Királyságban. Egy karosti írással készült kéziratot találtak Endere ásatási területen, amelyeket a 3. század környékén írták. A felirat tanúsága szerint a sansani király a mahájána követője volt. Ez a király feltehetően Amgoka volt, aki a Sansan Királyság leghatalmasabb uralkodója volt.

Buddhizmus Perzsiában
A buddhista Indo-görög királyság egyes részei és az azt követő Kusán Birodalom is perzsa nyelvű volt. A híres balkhi perzsa buddhista kolostort, a Nava-vihárát 663-ban elfoglalták a muszlimok, azonban még egy évszázadig tovább tudott működni az Abbászida Kalifátusban. 715-ben viszont egy felkelést követően a muszlimok elpusztították az épületeket és sok perzsa buddhista szerzetes menekült el a selyemút mentén Khotánba és még tovább. Jó néhány perzsa nyelven beszélő buddhista szerzetes - közöttük An Si-kao és Bódhidharma játszott kulcs szerepet a buddhizmus terjedésében a selyemúton valamint a buddhizmus bevezetésében Kínában. A Nava-vihára örökletes adminisztrátorai a balkhi Barmakid család tagjai a kolostor elpusztítása után a buddhizmust lecserélték az iszlámvallásra és fontos vezír rangot értek el a bagdadi Abbászida Kalifátus alatt.

A buddhisták százaléka az egyes országokban
A buddhisták százaléka bizonyos közép-ázsiai országokban különböző források alapján:

Kapcsolódó szócikkek
Szogdia
Parthia

Források

Bibliográfia
 Klimkeit, Hans-Joachim (1990). Buddhism in Turkish Central Asia, Numen 37, 53 - 69
 Puri, B. N. (1987). Buddhism in Central Asia, Delhi: Motilal Banarsidass
 Kudara, Kogi (2002). A Rough Sketch of Central Asian Buddhism, Pacific World 3rd series 4, 93-107
 Kudara, Kogi (2002). The Buddhist Culture of the Old Uigur Peoples, Pacific World 3rd series 4, 183-195

Kozep Azsia
A buddhizmus története
Selyemút
Buddhizmus Ázsiában
A buddhizmus Közép-Ázsiában a buddhizmus azon formáira vonatkozik , amely Közép-Ázsiában létezett és történelmileg főleg a selyemút mentén volt jelentős . A közép-ázsiai buddhizmus történelme szorosan összekapcsolódik a buddhizmus terjedésével a selyemúton az első évezred során . Története Buddhista egyházi csoportok A korai buddhista iskolák közül néhány történelmileg igen jelentősnek számított Közép-Ázsiában . Egyes tudósok három különböző buddhista hittérítési hullámot különböztetnek meg Közép-Ázsia történelmében . Ezeket az időszakokat a következő irányzatoknak szokták tulajdonítani ( időrendben ) : dharmaguptaka szarvásztiváda múlaszarvásztiváda A dharmaguptaka iskola minden más szektánál nagyobb erőfeszítéseket tett , hogy a buddhizmus eljusson Indián túlra is , olyan területekre , mint Irán , Közép-Ázsia és Kína . Hatalmas sikereket értek itt el . Ezért Kínában ennek az iskolának a vinajáját és a szerzetesi beavatási vonalát vették át . A . K. Warder szerint ilyen értelemben a dharmaguptaka szekta az óta is szakadatlanul fennmaradt ezekben a kelet-ázsiai országokban . A században Hszüan-cang és Jicsing szerzetesek külön feljegyezték , hogy a dharmaguptakák a közép-ázsiai Udijána földön éltek , ami nem tartozik az Indiai szubkontinenshez . Jicsing a szarvásztiváda alá sorolta a mahísászaka , dharmaguptaka és kásjapíja szektákat , amelyek nem voltak jelentősek " India öt részén " , hanem csak Oddijánában , Khotanban és Kucsában . Gréko-buddhizmus A buddhizmus Közép-Ázsiában az ókori görög filozófia és az indiai buddhizmus szinkretizmusával kezdődött , ahogy Nagy Sándor új birodalmával kialakult a hellenisztikus civilizáció ( Görög-Baktria i. e.- i. e.és Indo-görög királyság i. e.- i. sz . ) , amely érintette a mai Afganisztán , Pakisztán , Üzbegisztán és Tádzsikisztán területeit . Lásd gréko-buddhizmus és Dajuan ( Ta-juan ; kínaiul : 大宛 , szó szerint a " Nagy Iónok " ) . A későbbi Kusán Birodalom felvette a görög ábécét ( baktriai nyelv ) , a gréko-buddhista művészet formáit és pénzérméit és ezeknek a hellenisztikus királyságoknak a gréko-buddhista vallását . Gautama Buddha legelső antropomorfikus megjelenítését gyakran tulajdonítják a gréko-buddhista kölcsönhatás eredményének . Ezelőtt az újítás előtt a buddhista művészet " anikonikus " volt : a Buddhát csak szimbólumokon keresztül ábrázolták ( üres trón , bódhifa, Buddha lábnyomok , dharma kerék stb. ) . Buddha emberszerű ábrázolásának kerülése és a kifinomult anikonikus szimbólumok kialakulása valószínűleg Buddha egyik tanításával áll összefüggésben . A Dígha-nikájában Buddha nem tanácsolja testének ábrázolását miután elhunyt . A görögök kísérelték meg először szoborként megformázni Buddhát , mivel ők valószínűleg már nem érezték ezt a kötöttséget , ráadásul ez nem állt távol az ő kultúrájuktól . Az ókori világ sok részén a görögök szinkretikus istenségeket hoztak létre , amelyek a vallásos figyelem általános részévé válhattak a különböző hagyományokhoz tartozó lakosság számára . Az egyik közismert példa Szerápisz isten , amelyet I. Ptolemaiosz vezetett be Egyiptomban . Szerápiszt a görög és egyiptomi istenek ötvözetéből hozták létre . A görögök számára teljesen természetes volt , hogy Indiában is létrehoztak egy szinkretikus , közös istenséget , amely magában hordozta a görög isten-király ( Apollón ) , valamint Buddha fizikai jellemzőit . Buddha legelső megjelenítésének sok stilisztikai eleme árulkodik a görög behatásról . Úgy tűnik , hogy a görög himation ( egyetlen négyszögletes textildarabból redőzött , mindkét vállat eltakaró köpeny vagy lepel : a buddhista alakokat ezelőtt az újítás előtt mindig egy dhoti ágyékkötőben ábrázolták ) , a glória , a kontraposzt testhelyzet ( lásd : századi gandhárai álló Buddhák ) , a stilizált földközi-tengeri göndör haj és a fejtetőn lévő bóbita , mind a Belvederei Apollón ( i. e.st ílusából indultak ki , és az arc arányosságát erőteljes realizmus hatja át ( lásd : ókori görög művészet ) . Néhány álló Buddha ( ahogy a képen is ) megformálása is speciális görög technikával készült . A kezeket és olykor a lábakat is márványból készítették , hogy növeljék a realisztikus hatást . A test további részeit más anyagból készítették . Kusán Birodalom Amikor Közép-Ázsiában Kaniska király uralomra kerültban , új időszámítást vezetett be , amely felváltotta a szeleukida időszakot . A kusán kor alatt Közép-Ázsiában számos vallási rendszer létezett . Ezek közé tartozott Mitra és Anahit kultusza , a zoroasztrizmus panteon ( Ahura Mazdá , Veretzanga stb . ) , a görög panteon ( Zeusz , Héliosz , Helené stb. ) és a helyi hősök kultusza . A buddhizmus követőit kitiltották Iránból a században , akik Közép-Ázsia más részein találtak menedéket . A kínai történelmi krónikák szerint a buddhizmusben érkezett Kínába a " nagy jüe dzsi " országából és a kusán hittérítőknek köszönhetően a buddhizmus lett a kínai császár ( Sárga Császár -hivatalos vallása is . A Khorezm ( Bazaar-Kala , Gyaur-Kala , Gyaz-Kala ) és a Szogd ( tali-barzu , Zohak-i-Maron kastély , Er-Kurgan és egyéb ) körzetében végzett ásatások során felfedezték , hogy sok település és kastély a Kusán Birodalom idejéről való . A legtöbb buddhista kultúrára vonatkozó leletet azonban Tokharisztánban találták . A század közepén Kaniska király idején a Kusán Birodalom benyomult Közép-Ázsiába , elfoglalva Kasgart , Hotant , Jarkant , Tarim-medence és a mai Hszincsiang-Ujgur Autonóm Terület . Ennek következményeképpen a kulturális kapcsolatok rendkívül felerősödtek a térségben és a közép-ázsiai buddhista hittérítők is hamarosan buzgón serénykedtek Lojang és Nanking városok területén . Rengeteg fordítás történt ebben az időszakban . Támogatták egyszerre a hínajána és a mahájána iratokat . Khotan Az ősi Hotan Királyság a világ egyik legkorábbi buddhista állama volt , kulturális híd , amelyen keresztül a buddhista kultúra és a tanok elterjedtek Indiából Kínába . Fővárosa a mai Hotantól nyugatra helyezkedett el . A királyság lakossága , Kasgarhoz és Jarkandhoz hasonlóan , az iráni szaka nyelvet beszélte . A rendelkezésre álló maradványok alapján arra következtetnek a tudósok , hogy a Hotanba induló első buddhista missziókat a dharmaguptaka szekta szerzetesei hajtották végre . A századra már néhány mahájána szöveget is ismertek Khotánban , amelyről Csu Sihszing szerzetes számolt be . Amikor a kínai Fa-hszien szerzetes Hotanon keresztülvándorolt , feljegyezte , hogy ott mindenki buddhista volt . Az ő krónikái szerintfő kolostor létezett a térségben , amelyek közül a legfontosabbakban meg is szállt . A Gomatí kolostormahájána szerzetes számára nyújtott lakóhelyet . Amikor később , a században Hszüan-cang szerzetes is átutazott a királyságon , akkor a király elébe jött a Khotáni határra , hogy üdvözölje . Elkísérték a fővárosba és a szarvásztiváda szekta egyik kolostorában szállásolták el . Hszuan Csang mintegy száz kolostorról ír Khotánban , összesenszerzetessel , akik mind a mahájánát tanulmányozták . A Tang-dinasztia után Hotan szövetségre lépett Tunhuang uralkodóival , amelynek kapcsán szoros kapcsolatok alakultak ki az ottani buddhista központtal . A hotani királyi család beházasodott a tunhuangi felsőbb körökbe . Támogatták az ottani buddhista templomegyüttest és pénzt adományoztak azért , hogy portréjukat felfessék a Mokao-barlangtemplomok falára . Sansan A buddhizmus virágzott a Sansan Királyságban . Egy karosti írással készült kéziratot találtak Endere ásatási területen , amelyeket a század környékén írták . A felirat tanúsága szerint a sansani király a mahájána követője volt . Ez a király feltehetően Amgoka volt , aki a Sansan Királyság leghatalmasabb uralkodója volt . Buddhizmus Perzsiában A buddhista Indo-görög királyság egyes részei és az azt követő Kusán Birodalom is perzsa nyelvű volt . A híres balkhi perzsa buddhista kolostort , a Nava-vihárátban elfoglalták a muszlimok , azonban még egy évszázadig tovább tudott működni az Abbászida Kalifátusban.ben viszont egy felkelést követően a muszlimok elpusztították az épületeket és sok perzsa buddhista szerzetes menekült el a selyemút mentén Khotánba és még tovább . Jó néhány perzsa nyelven beszélő buddhista szerzetes - közöttük An Si-kao és Bódhidharma játszott kulcs szerepet a buddhizmus terjedésében a selyemúton valamint a buddhizmus bevezetésében Kínában . A Nava-vihára örökletes adminisztrátorai a balkhi Barmakid család tagjai a kolostor elpusztítása után a buddhizmust lecserélték az iszlámvallásra és fontos vezír rangot értek el a bagdadi Abbászida Kalifátus alatt . A buddhisták százaléka az egyes országokban A buddhisták százaléka bizonyos közép-ázsiai országokban különböző források alapján : Kapcsolódó szócikkek Szogdia Parthia Források Bibliográfia Klimkeit , Hans-Joachim Buddhism in Turkish Central Asia , Numen- Puri , B . N. Buddhism in Central Asia , Delhi : Motilal Banarsidass Kudara , Kogi A Rough Sketch of Central Asian Buddhism , Pacific Worldd series Kudara , Kogi The Buddhist Culture of the Old Uigur Peoples , Pacific Worldd series Kozep Azsia A buddhizmus története Selyemút Buddhizmus Ázsiában