Gaspard Mermillod
Gaspard Mermillod (Carouge, Svájc, 1824. szeptember 22. – Róma, 1892. február 23.) Lausanne és Genf püspöke, a keresztényszocialista mozgalom egyik elindítója. A német Wilhelm Emmanuel von Ketteler püspök mellett az ő tevékenysége ösztönözte XIII. Leó pápát a Rerum novarum kezdetű első szociális enciklika megírására.

Élete

Ifjúkora és püspökké szentelése 
Jacques Mermillod első gyermek. Hatan voltak testvérek. A fribourgi Jezsuita Kollégiumban alapozta meg tanulmányait, és 1847-ben szentelték pappá. Genfben kezdte el szolgálatát segédlelkészként. Tevékenysége idején két újságot is alapított („L’Observateur Chatolique” c. politikai és „Les Annales Chatolique” c. tudományos folyóiratot).
1857-től a plébánia vezetőjévé választották, és a lausanne-i püspökség helynöke lett.

Püspöki tevékenysége 
1864-ben a pápa hebroni címzetes püspökké nevezte ki, szolgálati helye segédpüspökként a genfi kanton lett a lausanne-i püspökségen belül. Figyelme a hátrányos helyzetűek felé fordult, és beszédeiben a szolidaritás fontosságát hangsúlyozta. 1868-ban nagy prédikációjában felhívta a figyelmet az egyre súlyosabb társadalmi egyenlőtlenségekre és a tenni tudók felelősségére. 1869-ben a franciaországi Troyes-ban részt vett a Szalézi Szent Ferenc Oblátái női szerzetesrendi kongregáció megalapításában, a közösség a szegény sorsú lányok tanításával foglalkozott.

1870-ben IX. Piusz pápa önálló apostoli adminisztrátorrá nevezte ki Genfbe. A kanton vezetése azonban nem nézte jó szemmel a püspök tevékenységét, ezért amikor a Szentszék apostoli helynökké emelte Mermillod-ot, az államhatóság kiutasította Svájcból. A püspök hiába tagadta meg a távozást, a hatóságok a francia határra szállították. Csak 1883-ban térhetett vissza ismét szülőhazájába. 1883-ban ugyanis fribourgi székhellyel nevezték ki újra Lausanna és Genf püspökének. Genf azonban csak 1890-ben ismerte el kinevezését, amikor a pápa Mermillod-ot bíborossá kreálta. A rá következő évben lemondott a püspöki rangról. Emeritus püspökként Rómába utazott, és 1892-ben ott hunyt el.

Szerepe a keresztényszocialista mozgalomban 
Egyik alapítója volt az első nemzetközi keresztényszocialista szervezetnek, a Fribourgi Uniónak. Ezzel egy olyan műhely jött létre, amely összefogta a kialakuló mozgalmat, egyben megalapozta az egyház társadalmi tanítását. A tanácskozások rendszeres vendégei voltak a francia René de la Tour du Pin, 
Albert de Mun továbbá az osztrák 
Karl von Vogelsang. A megbeszéléseken született munkadokumentumokat Mermillod közvetlenül elküldte a Vatikánba, ahol 1878-tól XIII. Leó ült Szent Péter trónján. A pápára hatottak ezek a beszámolók és elhatározta, hogy pápai körlevélben foglalja össze az egyház tanítását a társadalmi igazságosság kérdésében. Ez lett az 1891-ben megjelenő Rerum novarum kezdetű enciklika, amely első azon körlevelek sorában, amely az egyház társadalmi tanítását foglalja össze. A dokumentum szerkesztésében közvetlenül Mermillod is részt vett.

Jegyzetek

Források
Gaspard Mermillod

1824-ben született személyek
1892-ben elhunyt személyek
Svájciak
Bíborosok
Gaspard Mermillod ( Carouge , Svájc , szeptember – Róma , február ) Lausanne és Genf püspöke , a keresztényszocialista mozgalom egyik elindítója . A német Wilhelm Emmanuel von Ketteler püspök mellett az ő tevékenysége ösztönözte XIII. Leó pápát a Rerum novarum kezdetű első szociális enciklika megírására . Élete Ifjúkora és püspökké szentelése Jacques Mermillod első gyermek . Hatan voltak testvérek . A fribourgi Jezsuita Kollégiumban alapozta meg tanulmányait , ésben szentelték pappá . Genfben kezdte el szolgálatát segédlelkészként . Tevékenysége idején két újságot is alapított ( „ L’Observateur Chatolique” c . politikai és „ Les Annales Chatolique” c. tudományos folyóiratot ) . 1857-től a plébánia vezetőjévé választották , és a lausanne-i püspökség helynöke lett . Püspöki tevékenysége 1864-ben a pápa hebroni címzetes püspökké nevezte ki , szolgálati helye segédpüspökként a genfi kanton lett a lausanne-i püspökségen belül . Figyelme a hátrányos helyzetűek felé fordult , és beszédeiben a szolidaritás fontosságát hangsúlyozta.ban nagy prédikációjában felhívta a figyelmet az egyre súlyosabb társadalmi egyenlőtlenségekre és a tenni tudók felelősségére.ben a franciaországi Troyes-ban részt vett a Szalézi Szent Ferenc Oblátái női szerzetesrendi kongregáció megalapításában , a közösség a szegény sorsú lányok tanításával foglalkozott . 1870-ben IX . Piusz pápa önálló apostoli adminisztrátorrá nevezte ki Genfbe . A kanton vezetése azonban nem nézte jó szemmel a püspök tevékenységét , ezért amikor a Szentszék apostoli helynökké emelte Mermillod-ot , az államhatóság kiutasította Svájcból . A püspök hiába tagadta meg a távozást , a hatóságok a francia határra szállították . Csakban térhetett vissza ismét szülőhazájába.ban ugyanis fribourgi székhellyel nevezték ki újra Lausanna és Genf püspökének . Genf azonban csakben ismerte el kinevezését , amikor a pápa Mermillod-ot bíborossá kreálta . A rá következő évben lemondott a püspöki rangról . Emeritus püspökként Rómába utazott , ésben ott hunyt el . Szerepe a keresztényszocialista mozgalomban Egyik alapítója volt az első nemzetközi keresztényszocialista szervezetnek , a Fribourgi Uniónak . Ezzel egy olyan műhely jött létre , amely összefogta a kialakuló mozgalmat , egyben megalapozta az egyház társadalmi tanítását . A tanácskozások rendszeres vendégei voltak a francia René de la Tour du Pin , Albert de Mun továbbá az osztrák Karl von Vogelsang . A megbeszéléseken született munkadokumentumokat Mermillod közvetlenül elküldte a Vatikánba , aholtól XIII. Leó ült Szent Péter trónján . A pápára hatottak ezek a beszámolók és elhatározta , hogy pápai körlevélben foglalja össze az egyház tanítását a társadalmi igazságosság kérdésében . Ez lett azben megjelenő Rerum novarum kezdetű enciklika , amely első azon körlevelek sorában , amely az egyház társadalmi tanítását foglalja össze . A dokumentum szerkesztésében közvetlenül Mermillod is részt vett . Jegyzetek Források Gaspard Mermillod 1824-ben született személyek 1892-ben elhunyt személyek Svájciak Bíborosok