Elő-szektariánus buddhizmus
Az elő-szektariánus buddhizmus, korai buddhizmus, legkorábbi buddhizmus vagy eredeti buddhizmus Gautama Buddha tanításaira és a korabeli szangha közösségi szerveződéseire utal, mielőtt létrejött volna a buddhizmus megannyi irányzata.

Az elő-szektariánus buddhizmus néhány tartalma és tanítása a legkorábbi buddhista szövegekhez vezethető vissza, amelyek ezáltal szintén tekinthetők szektásnak.

Időtartama
Az elő-szektariánus buddhizmus a buddhizmus azon időszakára utal, amely a Buddha parinirvánájától számított 100 évig tartott, a buddhista közösség (szangha) legelső felbomlásáig. A legtöbb tudós szerint ez a szakadás valamikor a második és a harmadik buddhista zsinat között volt.

Röviddel a második buddhista tanácskozás után történt az első jelentős szakadás. A legelső két iskola a szthaviraváda és a mahászánghika volt.

A korai buddhizmus tanai

Módszertan

Tudományos megközelítések
Schmithausen szerint a buddhizmus kutatói háromféle szemléletet képviselnek a korai buddhizmussal szemben:
 A nikáják nagy része alapvetően egységes és autentikus
 lehetetlen felkutatni és megállapítani a legkorábbi buddhizmus tanításait
 óvatos optimizmus azzal kapcsolatban, hogy esetlegesen tényleg Buddha szavait örökítették tovább a szerzetesek szájról szájra.

Szövegek összevetése
A jelenleg létező iskolák alapján nem lehet információt gyűjteni a legkorábbi buddhizmus tanairól, de még a korai buddhista iskoláktól sem, mivel azok is már az elejétől fogva szektásnak tekinthetők.

A buddhizmus eredeti információinak megszerzéséhez az egyik módszer az, hogy a théraváda páli kánon legősibb létező szövegeit összevetik a szarvásztiváda, a múlaszarvásztiváda, a mahísászaka, a dharmaguptaka és egyéb iskolák fennmaradt szövegeivel,

A legrégebbi szövegek a Szutta-pitaka négy fő nikájája (a Dígha-nikája, a Maddzshima-nikája, a Szamjutta-nikája és az Anguttara-nikája) valamint a szerzetesi szabályzatokat magába foglaló Vinaja-pitaka. A Szutta-pitakán belül is a egy-két vers számít a legrégebbinek.

A források megbízhatósága és a legősibb tanítások megállapítása körül viták zajlanak. Tillman Vetter szerint a legkorábbi szövegek összehasonlítása nem elegendő, más módszerekre is szükség van.

Dhjána és belső megértés 
A korai buddhizmus tanulmányozásának fő problémája a dhjána és a "belső megértés" közötti különbség. A buddhista hagyományokban kétféleképpen használják a dhjánát. Egyik hagyományban a megvilágosodáshoz el kell érni a  belső látást (bódhi, pradzsná, kensó), míg más hagyományokban (jóga hagyományok) a dhjánát használják - ezt egyes szútrák elvetik, mondván, hogy azzal nem lehet elérni a végső megszabadulást.

Kapcsolódó szócikkek
 Atthakavagga és Parajanavagga
 Buddhista zsinatok
 A buddhizmus története
 Buddhizmus körvonalakban

Jegyzetek

Források
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

A buddhizmus története
Korai buddhizmus
Az elő-szektariánus buddhizmus , korai buddhizmus , legkorábbi buddhizmus vagy eredeti buddhizmus Gautama Buddha tanításaira és a korabeli szangha közösségi szerveződéseire utal , mielőtt létrejött volna a buddhizmus megannyi irányzata . Az elő-szektariánus buddhizmus néhány tartalma és tanítása a legkorábbi buddhista szövegekhez vezethető vissza , amelyek ezáltal szintén tekinthetők szektásnak . Időtartama Az elő-szektariánus buddhizmus a buddhizmus azon időszakára utal , amely a Buddha parinirvánájától számítottévig tartott , a buddhista közösség ( szangha ) legelső felbomlásáig . A legtöbb tudós szerint ez a szakadás valamikor a második és a harmadik buddhista zsinat között volt . Röviddel a második buddhista tanácskozás után történt az első jelentős szakadás . A legelső két iskola a szthaviraváda és a mahászánghika volt . A korai buddhizmus tanai Módszertan Tudományos megközelítések Schmithausen szerint a buddhizmus kutatói háromféle szemléletet képviselnek a korai buddhizmussal szemben : A nikáják nagy része alapvetően egységes és autentikus lehetetlen felkutatni és megállapítani a legkorábbi buddhizmus tanításait óvatos optimizmus azzal kapcsolatban , hogy esetlegesen tényleg Buddha szavait örökítették tovább a szerzetesek szájról szájra . Szövegek összevetése A jelenleg létező iskolák alapján nem lehet információt gyűjteni a legkorábbi buddhizmus tanairól , de még a korai buddhista iskoláktól sem , mivel azok is már az elejétől fogva szektásnak tekinthetők . A buddhizmus eredeti információinak megszerzéséhez az egyik módszer az , hogy a théraváda páli kánon legősibb létező szövegeit összevetik a szarvásztiváda , a múlaszarvásztiváda , a mahísászaka , a dharmaguptaka és egyéb iskolák fennmaradt szövegeivel , A legrégebbi szövegek a Szutta-pitaka négy fő nikájája ( a Dígha-nikája , a Maddzshima-nikája , a Szamjutta-nikája és az Anguttara-nikája ) valamint a szerzetesi szabályzatokat magába foglaló Vinaja-pitaka . A Szutta-pitakán belül is a egy-két vers számít a legrégebbinek . A források megbízhatósága és a legősibb tanítások megállapítása körül viták zajlanak . Tillman Vetter szerint a legkorábbi szövegek összehasonlítása nem elegendő , más módszerekre is szükség van . Dhjána és belső megértés A korai buddhizmus tanulmányozásának fő problémája a dhjána és a " belső megértés " közötti különbség . A buddhista hagyományokban kétféleképpen használják a dhjánát . Egyik hagyományban a megvilágosodáshoz el kell érni a belső látást ( bódhi , pradzsná , kensó ) , míg más hagyományokban ( jóga hagyományok ) a dhjánát használják - ezt egyes szútrák elvetik , mondván , hogy azzal nem lehet elérni a végső megszabadulást . Kapcsolódó szócikkek Atthakavagga és Parajanavagga Buddhista zsinatok A buddhizmus története Buddhizmus körvonalakban Jegyzetek Források A buddhizmus története Korai buddhizmus