Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense
A Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense egy brazil labdarúgócsapat, melyet 1903-ban hoztak létre. Székhelye Porto Alegre. A Gaúcho bajnokság, valamint a Brasileirão tagja.

Története 

A Grêmio csapatát angol és német bevándorlók alapították 1903. szeptember 15-én.
Első hivatalos mérkőzésüket 1904. március 6-án a Fuss Ball Porto Alegre ellen játszották és 1–0 arányban nyerték meg a mérkőzést. 5 hónappal később nyitották meg első stadionjuk a Baixada kapuit.

1909. július 18-án az akkor még csak szárnyaikat próbálgató Internacional ellen 10–0 arányban győztek. A mérkőzésen annyira dominált a Grêmio, hogy közben, akkori kapusuk Kallfelz még a szurkolókkal is beszélgetett. Azóta viszont a legerősebb riválisa az Internacional. Rangadójuk a Gre-Nal szinte mindig telt ház előtt bonyolítódik le.

A Grêmio az egyik alapítója az 1910-ben létrehozott Porto Alegrei városi bajnokságnak, és 1911-ben már el is hódították a trófeát. Egy évvel később 1912. augusztus 25-én 23–0-ra verték meg a Sport Clubs Nacional of Porto Alegrét, ami azóta is a klub legnagyobb arányú győzelme.

Az 1918-ban megalakult Rio Grande do Sul állam bajnoksága a Campeonato Gaúcho, melynek szintén alapító tagja volt a kék-fehér egyesület. Azonban az 1918-as bajnokságot el kellett halasztani az egész államra kiterjedt spanyolnátha járvány miatt.
1919-ben rendezték az első Gaúcho bajnokságot, de az első bajnoki címre 1921-ig kellett várni. Ebben a szezonban játszott a Grêmio legendás kapusa Eurico Lara

Történetükben nagyon sok mérföldkő található. 1911. július 7-én Uruguay nemzeti tizenegyét verték 2–1-re. 1935. május 19-én az első Rio Grande do Sul állami együttes, aki legyőzte 3–2 arányban a Santost, az akkor verhetetlennek hitt São Paulo állami bajnokságból, valamint szintén az első "Gaúcho" csapat, aki a Maracanã stadionban játszott, igaz a Flamengo 3–1-re győzött 1950-ben.

A nemzetközi szereplés sem váratott sokáig, hiszen 1932-ben Uruguayba, Rivera városába látogattak, 1949-ben pedig hősökként tértek haza a Montevideoi Nacional elleni idegenbeli 3–1-es győzelem végett. 1953-1954-es esztendőben Mexikót, Ecuadort és Kolumbiát térképezték fel, majd 1959. február 25-én Argentínában a La Bombonera stadionban vendégeskedtek, viszont a Boca Juniors túl nagy falatnak bizonyult és 4–1-es vereséggel vonultak haza. 1961-ben európai turára indultak. 24 mérkőzést játszottak 11 ország (Franciaország, Románia, Belgium, Görögország, Németország, Lengyelország, Bulgária, Luxemburg, Dánia, Észtország és a Szovjetunió) határait átlépve.

Az 50-es évek végén csatlakoztak a Taça Brasil országos bajnoksághoz és az 1959-es, 1963-as valamint az 1967-es szezonban is az elődöntőig meneteltek. 1968-ban szerezték meg első nemzetközi kupájukat, egy brazil-uruguayi közös rendezésű barátságos tornán.

1971-ben, a Taça Brasil helyébe lépett a Série A, vagyis a Campeonato Brasileiro, melyben az első találatot Grêmio játékos, az argentin Néstor Scotta szerezte.

Vitathatatlanul az 1980-as években volt a csapat aranykorszaka, amit ez év júliusában az új Olímpico Monumental stadion felavatásával indítottak el.

1981. április 26-án a Ponte Preta elleni bajnoki elődöntő, ugyan 0–1-es vereséggel zárult, a stadionban 98 421 szurkoló követte végig a mérkőzést (ami abszolút rekord és megdönteni sem lehetséges, hiszen később a stadion újjáépítése után 50 000 főre szűkítették a befogadó képességet).
Egy héttel később, május 3-án magasba emelhették először a Campeonato Brasileiro serlegét, miután a bajnoki döntőben, hazai pályán 2–1-re, míg idegenben Baltazar góljával a Morumbi Stadionban 1–0 arányban bizonyultak jobbnak a São Paulo csapatánál.

1983-ban megnyerték a Libertadores-kupát, ahol a döntőben az előző évi dél-amerikai bajnok és Interkontinentális kupa győztes uruguayi Peñarol felett diadalmaskodtak (1–1 Montevideóban, és 2–1 Porto Alegrében). A győztes gólt César szerezte.
Ugyanebben az évben az 1983-as interkontinentális kupa döntőjében a német Hamburger SV-t fektették két vállra. Renato Gaúcho két találatával, 2–1-re győztek.
Los Angelesből, pedig a mexikói Club América ellen, a Copa Interamericana trófeát vitték haza. 1984-ben szintén bejutottak a Libertadores-kupa döntőjébe, de az argentin Independiente jobbnak bizonyult.

A Grêmio 1989-ben nyerte meg először a brazil kupát, amelyben az amatőr és profi egyesületek is indultak. A tekintélyes klub létszám miatt egész Brazília futball-lázban égett. Az elődöntő második mérkőzésén, a legerősebb brazil csapatnak titulált Flamengo elleni 6–1 arányú, figyelemre méltó győzelem után, a döntőben a Sport Recife is 2–1-es vereséget szenvedett.

1991-ben egy nagyon gyenge szezont követően, (történetük során először) kiestek a másodosztályba, ahonnan egy év múlva sikerült újra a feljutni a Série A-ba.
1994-ben Nildo góljával a második brazil kupát helyezhették a klub székházába.

Luiz Felipe Scolari vezetőedzővel 1995. májusában kupadöntőt játszottak a Corinthians-szal, de  0–1-re elveszítették a mérkőzést.
Augusztusban viszont egy újabb Libertadores-kupával vígasztalódhattak. A kolumbiai Atlético Nacional elől hódították el második alkalommal a trófeát. A sorozatnak volt egy érdekes párosítása is. A Palmeiras akkoriban Brazília legerősebb csapata volt. A negyeddöntőben találkoztak a Grêmioval. Rivaldo, Cafu, Edmundo, César Sampaio, Antônio Carlos, Roberto Carlos és Mancuso vonult ki a pályára a zöldeknél, de ez nem zavarta a Grêmio-t és 5–0-al küldték haza a Palmeirast. Az öt gólból hármat vállalt a második félidőben Jardel. A visszavágón mindent megpróbált a Palmeiras, de az 5–1-es győzelem is kevés volt a továbbjutáshoz.

1996-ban nyerték meg eddigi egyetlen Recopa Sudamericana kupájukat. December 15-én pedig a második bajnoki címüket is megszerezték a Portuguesa ellenében.

A Romárióval felálló Flamengo sem tudta megállítani a kékeket az 1997-es Copa do Brasil döntőjében. Idegenben lőtt több góllal a Grêmio harmadszor szerezte meg a nemzeti kupát. Négy évvel később 2001-ben a negyedik kupa is a vitrinbe került, a Corinthians most vesztesként hagyta el a játékteret.

Sikerlista

Hazai 
 2-szeres bajnok: 1981, 1996
 5-szörös kupagyőztes:  1989, 1994, 1997, 2001, 2016
 1-szeres szuperkupa-győztes:  1990

Állami 
 37-szeres Gaúcho bajnok: 1921, 1922, 1926, 1931, 1932, 1946, 1949, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1977, 1979, 1980, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1993, 1995, 1996, 1999, 2001, 2006, 2007, 2010, 2018

Nemzetközi 
 1-szeres Interkontinentális kupa győztes: 1983
 3-szoros Libertadores-kupa győztes: 1983, 1995, 2017
 1-szeres Recopa Sudamericana győztes: 1996

Játékoskeret 
2022. szeptember 9-től

Jegyzetek

Források 
 Grêmio hivatalos honlap
 transfermarkt.co.uk
 soccerway.com

Brazil labdarúgócsapatok
Rio Grande do Sul állam labdarúgócsapatai
1903-ban alapított labdarúgócsapatok
A Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense egy brazil labdarúgócsapat , melyetban hoztak létre . Székhelye Porto Alegre . A Gaúcho bajnokság , valamint a Brasileirão tagja . Története A Grêmio csapatát angol és német bevándorlók alapították szeptemberén . Első hivatalos mérkőzésüket márciusán a Fuss Ball Porto Alegre ellen játszották és0 arányban nyerték meg a mérkőzést. hónappal később nyitották meg első stadionjuk a Baixada kapuit . 1909. júliusán az akkor még csak szárnyaikat próbálgató Internacional ellen0 arányban győztek . A mérkőzésen annyira dominált a Grêmio , hogy közben , akkori kapusuk Kallfelz még a szurkolókkal is beszélgetett . Azóta viszont a legerősebb riválisa az Internacional . Rangadójuk a Gre-Nal szinte mindig telt ház előtt bonyolítódik le . A Grêmio az egyik alapítója azben létrehozott Porto Alegrei városi bajnokságnak , ésben már el is hódították a trófeát . Egy évvel később augusztusén0-ra verték meg a Sport Clubs Nacional of Porto Alegrét , ami azóta is a klub legnagyobb arányú győzelme . Azban megalakult Rio Grande do Sul állam bajnoksága a Campeonato Gaúcho , melynek szintén alapító tagja volt a kék-fehér egyesület . Azonban azas bajnokságot el kellett halasztani az egész államra kiterjedt spanyolnátha járvány miatt . 1919-ben rendezték az első Gaúcho bajnokságot , de az első bajnoki címreig kellett várni . Ebben a szezonban játszott a Grêmio legendás kapusa Eurico Lara Történetükben nagyon sok mérföldkő található. júliusén Uruguay nemzeti tizenegyét verték1-re. májusén az első Rio Grande do Sul állami együttes , aki legyőzte2 arányban a Santost , az akkor verhetetlennek hitt São Paulo állami bajnokságból , valamint szintén az első " Gaúcho " csapat , aki a Maracanã stadionban játszott , igaz a Flamengo1-re győzöttben . A nemzetközi szereplés sem váratott sokáig , hiszenben Uruguayba , Rivera városába látogattak, ben pedig hősökként tértek haza a Montevideoi Nacional elleni idegenbeli1-es győzelem végett.es esztendőben Mexikót , Ecuadort és Kolumbiát térképezték fel , majd februárén Argentínában a La Bombonera stadionban vendégeskedtek , viszont a Boca Juniors túl nagy falatnak bizonyult és1-es vereséggel vonultak haza.ben európai turára indultak.mérkőzést játszottakország ( Franciaország , Románia, Belgium , Görögország , Németország , Lengyelország , Bulgária , Luxemburg , Dánia , Észtország és a Szovjetunió ) határait átlépve . Azes évek végén csatlakoztak a Taça Brasil országos bajnoksághoz és azes , as valamint azes szezonban is az elődöntőig meneteltek.ban szerezték meg első nemzetközi kupájukat , egy brazil-uruguayi közös rendezésű barátságos tornán . 1971-ben , a Taça Brasil helyébe lépett a Série A , vagyis a Campeonato Brasileiro , melyben az első találatot Grêmio játékos , az argentin Néstor Scotta szerezte . Vitathatatlanul azas években volt a csapat aranykorszaka , amit ez év júliusában az új Olímpico Monumental stadion felavatásával indítottak el . 1981. áprilisán a Ponte Preta elleni bajnoki elődöntő , ugyan1-es vereséggel zárult , a stadionban421 szurkoló követte végig a mérkőzést ( ami abszolút rekord és megdönteni sem lehetséges , hiszen később a stadion újjáépítése után000 főre szűkítették a befogadó képességet ) . Egy héttel később , májusán magasba emelhették először a Campeonato Brasileiro serlegét , miután a bajnoki döntőben , hazai pályán1-re , míg idegenben Baltazar góljával a Morumbi Stadionban0 arányban bizonyultak jobbnak a São Paulo csapatánál . 1983-ban megnyerték a Libertadores-kupát , ahol a döntőben az előző évi dél-amerikai bajnok és Interkontinentális kupa győztes uruguayi Peñarol felett diadalmaskodtak1 Montevideóban , és1 Porto Alegrében ) . A győztes gólt César szerezte . Ugyanebben az évben azas interkontinentális kupa döntőjében a német Hamburger SV-t fektették két vállra . Renato Gaúcho két találatával, 1-re győztek . Los Angelesből , pedig a mexikói Club América ellen , a Copa Interamericana trófeát vitték haza.ben szintén bejutottak a Libertadores-kupa döntőjébe , de az argentin Independiente jobbnak bizonyult . A Grêmioben nyerte meg először a brazil kupát , amelyben az amatőr és profi egyesületek is indultak . A tekintélyes klub létszám miatt egész Brazília futball-lázban égett . Az elődöntő második mérkőzésén , a legerősebb brazil csapatnak titulált Flamengo elleni1 arányú , figyelemre méltó győzelem után , a döntőben a Sport Recife is1-es vereséget szenvedett . 1991-ben egy nagyon gyenge szezont követően , ( történetük során először ) kiestek a másodosztályba , ahonnan egy év múlva sikerült újra a feljutni a Série A-ba . 1994-ben Nildo góljával a második brazil kupát helyezhették a klub székházába . Luiz Felipe Scolari vezetőedzővel májusában kupadöntőt játszottak a Corinthians-szal , de 1-re elveszítették a mérkőzést . Augusztusban viszont egy újabb Libertadores-kupával vígasztalódhattak . A kolumbiai Atlético Nacional elől hódították el második alkalommal a trófeát . A sorozatnak volt egy érdekes párosítása is . A Palmeiras akkoriban Brazília legerősebb csapata volt . A negyeddöntőben találkoztak a Grêmioval . Rivaldo , Cafu , Edmundo , César Sampaio , Antônio Carlos , Roberto Carlos és Mancuso vonult ki a pályára a zöldeknél , de ez nem zavarta a Grêmio-t és0-al küldték haza a Palmeirast . Az öt gólból hármat vállalt a második félidőben Jardel . A visszavágón mindent megpróbált a Palmeiras , de az1-es győzelem is kevés volt a továbbjutáshoz . 1996-ban nyerték meg eddigi egyetlen Recopa Sudamericana kupájukat . Decemberén pedig a második bajnoki címüket is megszerezték a Portuguesa ellenében . A Romárióval felálló Flamengo sem tudta megállítani a kékeket azes Copa do Brasil döntőjében . Idegenben lőtt több góllal a Grêmio harmadszor szerezte meg a nemzeti kupát . Négy évvel későbbben a negyedik kupa is a vitrinbe került , a Corinthians most vesztesként hagyta el a játékteret . Sikerlista Hazai szeres bajnok : szörös kupagyőztes : szeres szuperkupa-győztes : Állami szeres Gaúcho bajnok : Nemzetközi szeres Interkontinentális kupa győztes : szoros Libertadores-kupa győztes : szeres Recopa Sudamericana győztes : Játékoskeret 2022. szeptembertől Jegyzetek Források Grêmio hivatalos honlap transfermarkt.co.uk soccerway.com Brazil labdarúgócsapatok Rio Grande do Sul állam labdarúgócsapatai 1903-ban alapított labdarúgócsapatok