Donje Raštane
Donje Raštane falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Sveti Filip i Jakovhoz tartozik.

Fekvése
Zárától légvonalban 18 km-re, közúton 23 km-re délkeletre, Biogradtól légvonalban 10 km-re, közúton 14 km-re északnyugatra, Dalmácia északi részén, Ravni kotar egy termékeny völgyében fekszik. Határában található az egész vidék látképét meghatározó Vrčevo-hegy.

Története
Raštane nevét egykoron sűrű tölgyesekkel (horvátul „hrast”) benőtt határáról kapta. Az írásos források 1240-ben említik először, majd 1349-ben, 1385-ben, 1387-ben és 1513-ban is „Hrašćane” néven említik. A horvát Kačić nemzetség birtoka volt, majd a Glamočan és Ramljan családoké. A középkorban Szent György templomának saját plébánosa volt, akit 1446-ban említenek. A templomot valószínűleg a török háborúk során rombolták le. A település ekkor teljesen elnéptelenedett, plébánosát 1532-ben említik utoljára Stjepan Jusić személyében. A kandiai háborút (1669) követően, majd a karlócai béke (1699] után a Šibenik melletti Jezera, Kruševo, Zelengrad, Medviđa, Crno, sőt Hercegovina területéről érkezett családokkal telepítették be. A 17. századtól a goricai plébániához tartozott. A település 1797-ig a Velencei Köztársaság része volt, majd miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg. 1806-ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 261, 1910-ben 379 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került. Az 1943. szeptemberi olasz kapituláció után horvát csapatok vonultak be a településre, amely ezzel visszatért Horvátországhoz. A településnek 2011-ben 499 lakosa volt, akik főként mezőgazdasággal (szőlőtermesztés, konyhakertészet az utóbbi időben fejlődött az olajfatermesztés is) és állattenyésztéssel foglalkoztak. A falu kulturális és művészeti egyesülete a "Sv. Ivan Glavosjek".

Lakosság

Nevezetességei
Keresztelő Szent János tiszteletére szentelt temploma egyhajós épület sekrestyével. Szembemiséző oltára kőből készült, szentségtartója aranyozott sárgaréz, ambója, szenteltvíztartója kőből készült. Harangtornyában két harang található.
A raštanei mezőn találhatók az 1446-ban említett és a török korban lerombolt középkori Szent György plébániatemplom romjai.
A Vrčevo-hegy a történelem folyamán végig fontos stratégiai pont volt. Így volt ez a délszláv háború idején is. A nemzedékről nemzedékre terjedő legenda szerint a Vrčevo egy mágikus hegy, régóta ismert a Boldogasszony hegyeként is. Tetején egy kápolna áll a Rózsafüzér királynője tiszteletére. A hegy alatt illír erőd és török vár, valamint egy Szent Márknak szentelt középkori templom állt.

További információk
 Sveti Filip i Jakov község hivatalos oldala 
 A község információs oldala 
 A zárai érsekség honlapja

Jegyzetek

Zára megye települései
Donje Raštane falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Sveti Filip i Jakovhoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalbankm-re , közútonkm-re délkeletre , Biogradtól légvonalbankm-re , közútonkm-re északnyugatra , Dalmácia északi részén , Ravni kotar egy termékeny völgyében fekszik . Határában található az egész vidék látképét meghatározó Vrčevo-hegy . Története Raštane nevét egykoron sűrű tölgyesekkel ( horvátul „ hrast” ) benőtt határáról kapta . Az írásos forrásokben említik először , majdben , ben, ben ésban is „ Hrašćane” néven említik . A horvát Kačić nemzetség birtoka volt , majd a Glamočan és Ramljan családoké . A középkorban Szent György templomának saját plébánosa volt , akitban említenek . A templomot valószínűleg a török háborúk során rombolták le . A település ekkor teljesen elnéptelenedett , plébánosátben említik utoljára Stjepan Jusić személyében . A kandiai háborútkövetően , majd a karlócai béke után a Šibenik melletti Jezera , Kruševo , Zelengrad , Medviđa , Crno , sőt Hercegovina területéről érkezett családokkal telepítették be . A századtól a goricai plébániához tartozott . A településig a Velencei Köztársaság része volt , majd miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg.ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idején a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került . Az szeptemberi olasz kapituláció után horvát csapatok vonultak be a településre , amely ezzel visszatért Horvátországhoz . A településnekbenlakosa volt , akik főként mezőgazdasággal ( szőlőtermesztés , konyhakertészet az utóbbi időben fejlődött az olajfatermesztés is ) és állattenyésztéssel foglalkoztak . A falu kulturális és művészeti egyesülete a " Sv . Ivan Glavosjek " . Lakosság Nevezetességei Keresztelő Szent János tiszteletére szentelt temploma egyhajós épület sekrestyével . Szembemiséző oltára kőből készült , szentségtartója aranyozott sárgaréz , ambója , szenteltvíztartója kőből készült . Harangtornyában két harang található . A raštanei mezőn találhatók azban említett és a török korban lerombolt középkori Szent György plébániatemplom romjai . A Vrčevo-hegy a történelem folyamán végig fontos stratégiai pont volt . Így volt ez a délszláv háború idején is . A nemzedékről nemzedékre terjedő legenda szerint a Vrčevo egy mágikus hegy , régóta ismert a Boldogasszony hegyeként is . Tetején egy kápolna áll a Rózsafüzér királynője tiszteletére . A hegy alatt illír erőd és török vár , valamint egy Szent Márknak szentelt középkori templom állt . További információk Sveti Filip i Jakov község hivatalos oldala A község információs oldala A zárai érsekség honlapja Jegyzetek Zára megye települései