Krémes
A krémes közkedvelt sütemény. Története egészen a 16. század végéig nyúlik vissza, bár kezdeti formája nem hasonlított a ma jól megszokott krémeséhez. A krémes elkészítésével a 19. század első felétől próbálkoznak. Az elkészítés a 20. század 30-as éveitől nem változott nagymértékben.

Története 

A 16. század végén jelentek meg az első próbálkozások a krémes elkészítésére. Elsőként a „Szakácstudomány” című írásban olvashatunk róla, amit ugyancsak ebben az időben írtak.

A kezdeti receptek szerint az „eperjes és szederjes torta” tésztájára egy tojás hozzáadásával készült tejszínes krém került, melyet eperrel gazdagítottak.

A 19. század első harmadától fogva egyre elterjedtebb lett a krémeshez hasonló sütemények receptjeinek megjelenése a szakács- valamint a cukrászkönyvekben. Czifra István 1840-ben megjelent könyvében már megtalálhatjuk az általunk ismert krémes ősét. A „vaníliás pástétom”, melyről ír, tejszínből készült, amit liszttel, tojássárgájával, vaníliával és cukorral összefőzött, és kész is volt az általa „pástétom”-nak nevezett krém, melyet nyers vajastésztára rakott, majd a tetejére is helyezett egy tésztaréteget, aztán a sütőbe tette.

A 19. század végén Dobos C. József egyre sűrűbben használta különböző sütemények töltéséhez a krémet. Nagy hatással volt rá a korabeli francia gasztronómia, ezért készített krémes alapú fánkokat is.

A 19. század végén Zilahy Ágnes krémese nagyon jól alkalmazkodott a magyar konyhához. Ugyancsak nyers tészta közé rakta a krémet, de ő használta a mai formájában ismert krémes sárga színű puding krémet. Úgy készítette, hogy a tejszínhez cukrot és vaníliát adott, felforralta, majd a főzetet lisztre öntötte és addig kevergette, míg be nem sűrűsödött. Ezután egy csipetnyi sót adott a masszához és a 6 tojássárgáját, majd jól kikeverte a krémet. Ezután felverte a tojásfehérjét, amelyet óvatosan hozzákevert a kikevert krémhez. Így kapta meg a lágy és roppant ízletes sárga krémet. Ezután töltötte nyers tésztalapok közé, melyeket megkent tojással és behintette porcukorral, ezután sütötte készre a süteményt.

A krémes a századforduló évtizedeiben vált egyre ismertebbé, de még mindig nem a mai formájában. Egyre több süteményes könyvben volt megtalálható a recept, de ahány könyv létezett, annyi recept is volt. 1905-ben megjelent Kugler Géza „A legújabb és legteljesebb nagy házi cukrászat” című könyve, melyben két krémes receptet találhatunk. Az egyik elkészítés előre sütött lapok közé helyezi a krémet, ahol a felső lapot előre feldarabolva helyezi a süteményre. Itt is, mint Zilahy Ágnes krémesénél, a krémhez hozzáadja a felvert tojásfehérjét így sokkal lágyabb, ízletesebb krémet kap. A másik recept hasonló az első próbálkozásokhoz, ahol nyers tészta közé rakják a krémet. Ebben a recepten egy nagyon finom sárga krémet használ. Ez megjelent a századforduló környékén, de nem terjedt el általánosan.

A nagy változás a krémes történetében 1932-ben Magyar Elek krémes pitéjében történt, ami már úgy készült, mint a 20. század végén a cukrászdákban. 1935-ben Dr. Oetker receptjei között találhatjuk meg a „Krémes lepényt” vagy a „Krémes szeletek vajastésztából” címűt, melyek krémje nem liszttel készül, hanem vanília pudinggal.

Elkészítése 
A tészta lisztből, margarinból, tojássárgájából, tejfölből áll, a krémet vaníliás pudingporból, vaníliás cukorból, cukorból, vízből és kemény habbá vert tojásfehérjéből készítik. A tésztából két lapot sütnek, az alulra szánt lapra kenik a krémet, ennek tetejére kerül a halványan bekockázott második lap. hagyják kihűlni, majd porcukorral meghintik.

Források 
 http://sparheltblog.blogspot.hu/2012/12/kremes-tortenete.html
 https://www.nosalty.hu/recept/cukrasz-kremes

Sütemények
A krémes közkedvelt sütemény . Története egészen a század végéig nyúlik vissza , bár kezdeti formája nem hasonlított a ma jól megszokott krémeséhez . A krémes elkészítésével a század első felétől próbálkoznak . Az elkészítés a századas éveitől nem változott nagymértékben . Története A század végén jelentek meg az első próbálkozások a krémes elkészítésére . Elsőként a „ Szakácstudomány” című írásban olvashatunk róla , amit ugyancsak ebben az időben írtak . A kezdeti receptek szerint az „ eperjes és szederjes torta” tésztájára egy tojás hozzáadásával készült tejszínes krém került , melyet eperrel gazdagítottak . A század első harmadától fogva egyre elterjedtebb lett a krémeshez hasonló sütemények receptjeinek megjelenése a szakács- valamint a cukrászkönyvekben . Czifra Istvánben megjelent könyvében már megtalálhatjuk az általunk ismert krémes ősét . A „ vaníliás pástétom” , melyről ír , tejszínből készült , amit liszttel , tojássárgájával , vaníliával és cukorral összefőzött , és kész is volt az általa „ pástétom”-nak nevezett krém , melyet nyers vajastésztára rakott , majd a tetejére is helyezett egy tésztaréteget , aztán a sütőbe tette . A század végén Dobos C. József egyre sűrűbben használta különböző sütemények töltéséhez a krémet . Nagy hatással volt rá a korabeli francia gasztronómia , ezért készített krémes alapú fánkokat is . A század végén Zilahy Ágnes krémese nagyon jól alkalmazkodott a magyar konyhához . Ugyancsak nyers tészta közé rakta a krémet , de ő használta a mai formájában ismert krémes sárga színű puding krémet . Úgy készítette , hogy a tejszínhez cukrot és vaníliát adott , felforralta , majd a főzetet lisztre öntötte és addig kevergette , míg be nem sűrűsödött . Ezután egy csipetnyi sót adott a masszához és atojássárgáját , majd jól kikeverte a krémet . Ezután felverte a tojásfehérjét , amelyet óvatosan hozzákevert a kikevert krémhez . Így kapta meg a lágy és roppant ízletes sárga krémet . Ezután töltötte nyers tésztalapok közé , melyeket megkent tojással és behintette porcukorral , ezután sütötte készre a süteményt . A krémes a századforduló évtizedeiben vált egyre ismertebbé , de még mindig nem a mai formájában . Egyre több süteményes könyvben volt megtalálható a recept , de ahány könyv létezett , annyi recept is volt.ben megjelent Kugler Géza „ A legújabb és legteljesebb nagy házi cukrászat” című könyve , melyben két krémes receptet találhatunk . Az egyik elkészítés előre sütött lapok közé helyezi a krémet , ahol a felső lapot előre feldarabolva helyezi a süteményre . Itt is , mint Zilahy Ágnes krémesénél , a krémhez hozzáadja a felvert tojásfehérjét így sokkal lágyabb , ízletesebb krémet kap . A másik recept hasonló az első próbálkozásokhoz , ahol nyers tészta közé rakják a krémet . Ebben a recepten egy nagyon finom sárga krémet használ . Ez megjelent a századforduló környékén , de nem terjedt el általánosan . A nagy változás a krémes történetébenben Magyar Elek krémes pitéjében történt , ami már úgy készült , mint a század végén a cukrászdákban.ben Dr . Oetker receptjei között találhatjuk meg a „ Krémes lepényt” vagy a „ Krémes szeletek vajastésztából” címűt , melyek krémje nem liszttel készül , hanem vanília pudinggal . Elkészítése A tészta lisztből , margarinból , tojássárgájából , tejfölből áll , a krémet vaníliás pudingporból , vaníliás cukorból , cukorból , vízből és kemény habbá vert tojásfehérjéből készítik . A tésztából két lapot sütnek , az alulra szánt lapra kenik a krémet , ennek tetejére kerül a halványan bekockázott második lap. hagyják kihűlni , majd porcukorral meghintik . Források http://sparheltblog.blogspot.hu/2012/12/kremes-tortenete.html https://www.nosalty.hu/recept/cukrasz-kremes Sütemények