Hevesi András
Hevesi András, született Székely Andor Mihály (Budapest, 1901. december 3. – Épinal, 1940. július 3.) magyar író, tárcaíró, újságíró, műfordító, Szerb Antal és Halász Gábor közeli kortársa.

Élete

Apja Székely Mihály (1869–1907), a Magyar Kereskedelmi Részvénytársaság igazgatója, anyja Oesterreicher Magdolna (1880–1934) volt. Édesanyja 1915 márciusában Hevesi Sándor felesége lett, aki a gyermeket – már 1907-ben – örökbe fogadta és nevére vette. Hevesi kimagasló jómódban nőtt fel a Szabadság tér környékén, ez a környezet sokszor tárcáiban is visszaköszön. Tanulmányait Budapesten és – a numerus clausus idején – Párizsban végezte, majd újságíró lett. A 8 Órai Újság párizsi tudósítója volt, azután hazatérve a Budapesti Hírlap szerkesztőségében dolgozott, mégpedig egy szobában (a Dühöngőben) Illés Endrével. Műfordítói tevékenysége mellett (többek között Flaubert-től, du Gard-tól is fordított) a Nyugatban is publikált.

Irodalmi munkássága és halála

Önálló kötettel viszonylag későn, a halála előtt néhány évvel, a harmincas évek második felében jelentkezett. Ekkor közölte Párizsi eső című regényét, amelynek háttereként az 1920-as évek elejének párizsi emigrációja szolgál. A regény főszereplője bumfordi lelkesedéssel vág bele külföldi tartózkodásába, de hamarosan gyökértelennek érzi magát a francia fővárosban. Zavaros diákéletének részét képező kóborlásai során összeakad Turauskasszal, a litván emigránssal, akiben saját torzképét fedezi fel. A könyv sikere után az egyik legtehetségesebb regényíróként emlegették. A regényre 1937-ben, Radnóti Miklóssal egy évben, Baumgarten-díjat kapott.

A számításokkal ellentétben azonban Hevesit a pályája nem a kiérlelt írói lét felé vezette. Önéletrajzi írásai szerint magánélete szinte egész élete során rendezetlen volt, kortársai jóindulatú „szörnyetegnek” tartották, aki nehezen tudott közeli kapcsolatokat kialakítani. A harmincas évek vége felé ezen kívül egyre jobban aggasztotta a hitleri Németország megerősödése, az Anschluss után emigrációra szánta el magát.

Közvetlenül távozását megelőzően írta meg Irén című regényét, amelyben a magánélet félreértéseit és a politikai fenyegetettség életérzését ötvözi. A zavaros külső és belső viszonyoknak, valamint sietségének köszönhetően voltaképpen soha nem dolgozta ki a végleges formáját, amire utalásokat is tesz a szövegben, így a regény különös átjárást mutat az irodalmi mű és a szerző mindennapi életének dokumentuma között. Mégis, a polgári háttérrel rendelkező éretlen felnőtt viszontagságainak egyik leghűbb tanúságát adja benne; ennyiben – bár életműve a modern francia irodalom erős hatásáról is tanúskodik – a Thomas Mann-i vagy Szerb Antal-i irányvonal radikálisabb képviselőjének is tekinthető. Formai hiányosságai miatt ugyanakkor a kritika nem értékelte nagyra Hevesi második regényét, s az irodalomtörténeten kívül a mai napig kevesen tartják számon.

A könyvben is említett elhatározásának megfelelően Hevesi 1939-ben Franciaországba távozott, ahol beállt a francia hadseregbe, hogy önkéntes katonaként a nácik ellen harcoljon. Testes alkatát tekintve mindazonáltal ez nem annyira fizikai erőnlétéből, mint inkább érzelmi elhivatottságából következett, s az egyik korai német támadás során, 1940 nyarán elesett a lotaringiai harcmezőn. Hősi halottá nyilvánították, és a második világháború befejezése után, 1945-ben posztumusz lovaggá avatták.

Jóllehet a szocializmus évtizedei alatt állandóan bírálat érte, amiért nem kritizálta elég erősen a polgári-liberális kapitalista viszonyokat, halála óta a Párizsi eső számtalan kiadást ért meg, az Irént és tárcáit pedig egy kötetben, 1980-ban adta ki a Szépirodalmi Kiadó. 1984-ben A gonoszság dicsérete címmel recenzióiból is gyűjteményes kötet jelent meg.

Művei

Önálló kötetek
 A magyar vonatkozású francia színdarabok bibliografiája; szerzői, Budapest, 1929 (különlenyomat a Magyar Könyvszemléből)
 Párisi eső; Cserépfalvi, Budapest, 1936
 Irén; Cserépfalvi, Budapest, 1938
 A gonoszság dicsérete. Cikkek, tárcák, bírálatok; szerk., utószó Székely Sz. Magdolna; Magvető, Budapest, 1984
 Irén; vál., sajtó alá rend., tan. Petrányi Ilona; Szépirodalmi, Budapest, 1980 (a regény mellett a szerző önéletrajzi tárcáit is tartalmazza)

Fordításai
Rachilde: A nőstényfarkasok lázadása [Meneur de louves]; Genius, Budapest, 1923 (A regényírás művészei, 39–40.)
Gustave Flaubert: Három mese; ford. Hevesi András, Lányi Viktor, Zolnai Béla; Genius, Budapest, 1924
Pierre Benoit: A zöld sziget [L'île verte]; Franklin, Budapest, 1934 kör.
Louis-Ferdinand Céline: Utazás az éjszaka mélyére [Voyage au bout de la nuit]; Nova, Budapest, 1934
André Maurois: A textilgyáros [Bernard Quesnay]; Cserépfalvi, Budapest, 1934
Louis Aragon: A bázeli harangok [Les cloches de Bâle]; Cserépfalvi, Budapest, 1935 (a szerző Való világ – Monde réel c. regényciklusának 1. része)
Maurice Dekobra: Festett szájak uccája [Rue des bouches peintes]; Nova, Budapest, 1935
Jean Schlumberger: A családfő [Saint-Saturnin]; Franklin, Budapest, 1935 (Külföldi regényírók)
Evelyn Waugh: Egy marék por; Athenaeum, Budapest, 1935
Aldous Huxley: Két vagy három grácia. Spencer bácsi; Franklin, Budapest, 1936 (Külföldi regényírók)
Thomas Mann: Mesterek szenvedése és nagysága; ford. Hevesi András, Keszi Imre, Sárközi György, Cs. Szabó László; Athenaeum, Budapest, 1936
Jacques Bainville: Napoleon; Athenaeum, Budapest, 1937
Aldous Huxley: A vak Sámson 1-2. [Eyeless in Ghaza]; előszó Cs. Szabó László; Franklin, Budapest, 1937 (Külföldi regényírók)
Albert Gervais: Nehéz orvosnak lenni Kínában [Esculape en Chine]; Singer és Wolfner, Budapest, 1938
Roger Martin du Gard: Egy lélek története 1–2. [Jean Barois]; Franklin, Budapest, 1939 (Külföldi regényírók)
Virginia Woolf: Évek 1–2. [The Years]; bev. Schöpflin Aladár; Franklin, Budapest, 1940
Thomas Mann: Freud. Két tanulmány; Freud és a jövő, ford. Hevesi András, Freud helye a szellemtörténetben, ford. Vas István; Officina, Budapest, 1947 (Officina könyvtár, 92.)

Művei idegen nyelven
 Pluie de Paris – roman [Párizsi eső]; franciára ford. Judith Karinthy, Pierre Karinthy, előszó François Fejtö [Fejtő Ferenc]; Éd. des Syrtes, Paris, 1999
 Pariska kiša. Roman [Párizsi eső]; latin betűs szerbre ford. Marko Čudić; Forum, Novi Sad [Újvidék], 2012
 Irén; olaszra ford. Adriano Olivari; CreateSpace Independent Publishing Platform, 2017

Jegyzetek

Források
 

 A magyar irodalom története

Külső hivatkozások
 A Párizsi eső a Magyar Elektronikus Könyvtár oldalán
 Az Irén a Magyar Elektronikus Könyvtár oldalán

Magyar írók
Magyar újságírók
Magyar műfordítók
Baumgarten-díjasok
A francia Becsületrend magyar kitüntetettjei
Zsidó származású magyarok
1901-ben született személyek
1940-ben elhunyt személyek
Budapesten született személyek
Katolikus vallásra tért személyek
Nevet változtatott magyar személyek
Hevesi András , született Székely Andor Mihály ( Budapest , december – Épinal , július ) magyar író , tárcaíró , újságíró , műfordító , Szerb Antal és Halász Gábor közeli kortársa . Élete Apja Székely Mihály1907 ) , a Magyar Kereskedelmi Részvénytársaság igazgatója , anyja Oesterreicher Magdolna1934 ) volt . Édesanyjamárciusában Hevesi Sándor felesége lett , aki a gyermeket – márben – örökbe fogadta és nevére vette . Hevesi kimagasló jómódban nőtt fel a Szabadság tér környékén , ez a környezet sokszor tárcáiban is visszaköszön . Tanulmányait Budapesten és – a numerus clausus idején – Párizsban végezte , majd újságíró lett . AÓrai Újság párizsi tudósítója volt , azután hazatérve a Budapesti Hírlap szerkesztőségében dolgozott , mégpedig egy szobában ( a Dühöngőben ) Illés Endrével . Műfordítói tevékenysége mellett ( többek között Flaubert-től , du Gard-tól is fordított ) a Nyugatban is publikált . Irodalmi munkássága és halála Önálló kötettel viszonylag későn , a halála előtt néhány évvel , a harmincas évek második felében jelentkezett . Ekkor közölte Párizsi eső című regényét , amelynek háttereként azas évek elejének párizsi emigrációja szolgál . A regény főszereplője bumfordi lelkesedéssel vág bele külföldi tartózkodásába , de hamarosan gyökértelennek érzi magát a francia fővárosban . Zavaros diákéletének részét képező kóborlásai során összeakad Turauskasszal , a litván emigránssal , akiben saját torzképét fedezi fel . A könyv sikere után az egyik legtehetségesebb regényíróként emlegették . A regényreben , Radnóti Miklóssal egy évben , Baumgarten-díjat kapott . A számításokkal ellentétben azonban Hevesit a pályája nem a kiérlelt írói lét felé vezette . Önéletrajzi írásai szerint magánélete szinte egész élete során rendezetlen volt , kortársai jóindulatú „ szörnyetegnek” tartották , aki nehezen tudott közeli kapcsolatokat kialakítani . A harmincas évek vége felé ezen kívül egyre jobban aggasztotta a hitleri Németország megerősödése , az Anschluss után emigrációra szánta el magát . Közvetlenül távozását megelőzően írta meg Irén című regényét , amelyben a magánélet félreértéseit és a politikai fenyegetettség életérzését ötvözi . A zavaros külső és belső viszonyoknak , valamint sietségének köszönhetően voltaképpen soha nem dolgozta ki a végleges formáját , amire utalásokat is tesz a szövegben , így a regény különös átjárást mutat az irodalmi mű és a szerző mindennapi életének dokumentuma között . Mégis , a polgári háttérrel rendelkező éretlen felnőtt viszontagságainak egyik leghűbb tanúságát adja benne ; ennyiben – bár életműve a modern francia irodalom erős hatásáról is tanúskodik – a Thomas Mann-i vagy Szerb Antal-i irányvonal radikálisabb képviselőjének is tekinthető . Formai hiányosságai miatt ugyanakkor a kritika nem értékelte nagyra Hevesi második regényét , s az irodalomtörténeten kívül a mai napig kevesen tartják számon . A könyvben is említett elhatározásának megfelelően Hevesiben Franciaországba távozott , ahol beállt a francia hadseregbe , hogy önkéntes katonaként a nácik ellen harcoljon . Testes alkatát tekintve mindazonáltal ez nem annyira fizikai erőnlétéből , mint inkább érzelmi elhivatottságából következett , s az egyik korai német támadás során, nyarán elesett a lotaringiai harcmezőn . Hősi halottá nyilvánították , és a második világháború befejezése után,ben posztumusz lovaggá avatták . Jóllehet a szocializmus évtizedei alatt állandóan bírálat érte , amiért nem kritizálta elég erősen a polgári-liberális kapitalista viszonyokat , halála óta a Párizsi eső számtalan kiadást ért meg , az Irént és tárcáit pedig egy kötetben, ban adta ki a Szépirodalmi Kiadó.ben A gonoszság dicsérete címmel recenzióiból is gyűjteményes kötet jelent meg . Művei Önálló kötetek A magyar vonatkozású francia színdarabok bibliografiája ; szerzői , Budapest ,( különlenyomat a Magyar Könyvszemléből ) Párisi eső ; Cserépfalvi , Budapest , Irén ; Cserépfalvi , Budapest , A gonoszság dicsérete . Cikkek , tárcák , bírálatok ; szerk . , utószó Székely Sz . Magdolna ; Magvető, Budapest , Irén ; vál . , sajtó alá rend . , tan . Petrányi Ilona ; Szépirodalmi , Budapest , ( a regény mellett a szerző önéletrajzi tárcáit is tartalmazza ) Fordításai Rachilde : A nőstényfarkasok lázadása [ Meneur de louves ] ; Genius , Budapest , ( A regényírás művészei,40. ) Gustave Flaubert : Három mese ; ford . Hevesi András , Lányi Viktor , Zolnai Béla ; Genius , Budapest , Pierre Benoit : A zöld sziget [ L'île verte ] ; Franklin , Budapest,kör . Louis-Ferdinand Céline : Utazás az éjszaka mélyére [ Voyage au bout de la nuit ] ; Nova, Budapest , André Maurois : A textilgyáros [ Bernard Quesnay ] ; Cserépfalvi , Budapest , Louis Aragon : A bázeli harangok [ Les cloches de Bâle ] ; Cserépfalvi , Budapest , ( a szerző Való világ – Monde réel c . regényciklusának része ) Maurice Dekobra : Festett szájak uccája [ Rue des bouches peintes ] ; Nova, Budapest , Jean Schlumberger : A családfő [ Saint-Saturnin ] ; Franklin , Budapest , ( Külföldi regényírók ) Evelyn Waugh : Egy marék por ; Athenaeum , Budapest , Aldous Huxley : Két vagy három grácia . Spencer bácsi ; Franklin , Budapest , ( Külföldi regényírók ) Thomas Mann : Mesterek szenvedése és nagysága ; ford . Hevesi András , Keszi Imre , Sárközi György , Cs . Szabó László ; Athenaeum , Budapest , Jacques Bainville : Napoleon ; Athenaeum , Budapest , Aldous Huxley : A vak Sámson [ Eyeless in Ghaza ] ; előszó Cs . Szabó László ; Franklin , Budapest , ( Külföldi regényírók ) Albert Gervais : Nehéz orvosnak lenni Kínában [ Esculape en Chine ] ; Singer és Wolfner, Budapest , Roger Martin du Gard : Egy lélek története2. [ Jean Barois ] ; Franklin , Budapest , ( Külföldi regényírók ) Virginia Woolf : Évek2 . [ The Years ] ; bev . Schöpflin Aladár ; Franklin , Budapest , Thomas Mann : Freud . Két tanulmány ; Freud és a jövő , ford . Hevesi András , Freud helye a szellemtörténetben , ford . Vas István ; Officina, Budapest ,( Officina könyvtár , ) Művei idegen nyelven Pluie de Paris – roman [ Párizsi eső ] ; franciára ford . Judith Karinthy , Pierre Karinthy , előszó François Fejtö [ Fejtő Ferenc ] ; Éd. des Syrtes , Paris , Pariska kiša . Roman [ Párizsi eső ] ; latin betűs szerbre ford . Marko Čudić ; Forum , Novi Sad [ Újvidék ] , Irén ; olaszra ford . Adriano Olivari ; CreateSpace Independent Publishing Platform , Jegyzetek Források A magyar irodalom története Külső hivatkozások A Párizsi eső a Magyar Elektronikus Könyvtár oldalán Az Irén a Magyar Elektronikus Könyvtár oldalán Magyar írók Magyar újságírók Magyar műfordítók Baumgarten-díjasok A francia Becsületrend magyar kitüntetettjei Zsidó származású magyarok 1901-ben született személyek 1940-ben elhunyt személyek Budapesten született személyek Katolikus vallásra tért személyek Nevet változtatott magyar személyek