Ist (település)
Ist falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Zárához tartozik.

Fekvése 
Zárától légvonalban 41 km-re északnyugatra, Pagtól légvonalban 30 km-re délnyugatra az azonos nevű szigeten, annak legszűkebb részén fekszik. A sziget területe 9,73 km², északnyugatról a Škradska vrata, északkeletről a Vir-tenger, délkeletről a Molat-sziget határolja, rajtuk kívül sok kis sziget és zátony veszi körül. Legmagasabb portnja a 175 méter magas Straža.

Története 
Ist első említése 1311-ben „Ost” néven történt, 1527-ben „Isto” alakban említik. A név valószínűleg illír eredetű, jelentése nem ismert. Első ismert lakói az illírek voltak, majd őket a rómaiak követték. A betelepülő horvátok latin nyelvű lakosságot találtak itt, akiktől átvették a hegyfokok és a környező kis szigetek nevét. A 15. században a dalmát szigetekkel együtt a Velencei Köztársaság fennhatósága alá került. 1579-ben Szent Miklós temploma a molati plébánia filiája volt. 1603-ban Priuli dózse látogatáskor Ist a Molat alá rendelt zapunteli káplánhoz tartozott, aki minden második vasárnap celebrált itt misét és néha a betegek részére a templomban tartotta az oltáriszentséget. Az istiek abban az időben a zapunteli temetőbe temetkeztek. Az önálló isti plébániát a 18. század elején alapították, első plébánosát 1729-ben említik. A század végétől 1918-ig Ist a Habsburg Birodalom része volt. 1856-ban felépült a mai plébániatemplom. A szigetnek 1857-ben 342, 1910-ben 476 lakosa volt. Iskoláját 1880-ban alapították. 1890-től az istiek közül sokat utaztak ki a tengerentúlra, hogy pénz gyűjtsenek. A legtöbben hat-nyolc évig maradtak ott, majd visszatérve hajókat vásároltak. 1928 és 1940 között a tonnasúly alapján Ist tengeri flottája volt a legnagyobb egész Dalmáciában. Földműves szövetkezetét 1912-ben alapították, ugyanebben az évben kezdte meg működését a "Ljudevit Gaj" olvasókör is. Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. 1925-ben tamburazenekar alakult a településen. 1940 őszén befejezték a ciszternától a Bratski dvorig a vízvezeték építését. 1941-ben felépült a falu kultúrháza. 1947-ben meghosszabbították a még a monarchia idején kiépített fő partszakaszt. Posta már az I. világháború eleje óta működik a településen, azt az épületet, amelyben ma a posta és az orvosi rendelő működik 1983-ban adták át. 1958-ban áramtermelő aggregátort építettek a szigeten, míg a kontinensről történő áramellátás 1966-ban indult meg. A második világháború után lakosságának több mint a fele vándorolt ki Amerikába a jobb élet reményében. A szigetnek 2011-ben 182 lakosa volt, akiknek fő megélhetési forrása a turizmus, az olívatermesztés és a földművelés. A szigeten két üzlet, két kávézó, egy pizzéria és három étterem található. A sziget elsősorban a hajósok, a búvárok és a horgászok körében népszerű célpont.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent Miklós püspök tiszteletére szentelt plébániatemplomát 1856-ban építették a már 1640-ben említett régi templomtól keletre. A templomot 1858-ban szentelte fel J. Godeassi zárai érsek. A templom görög kereszt alaprajzú, sekrestyéje és három oltára van Szent Miklós, Szent Pál és a Rózsafüzér Királynője ábrázolásával. A templomhajóban a Lourdes-i Szűzanya szobra és Szent Mihály képe látható. A templomot 1990-ben teljesen megújították, ekkor öt festett üvegablakkal és új keresztúttal gazdagították. A mennyezeten Szent Miklós olajjal vászonra festett képe látható. A templom közelében álló, kőből épített harangtornyot 1979-ben építették, nyolcszögletű toronysisak fedi és két harang található benne.
A Straža nevű magaslaton álló Havas Boldogasszony templomot 1865-ben fogadalomból építették. A helyi születésű Anton Segarić kanonok ajándéka. 1929-ben Šimo Segarić költségén hosszabbították és szélesítették.
A plébánia 1882-ben épült, 2001-ben megújították.
Ist látnivalói a természet érintetlen szépsége, valamint a sziget belsejének hegyvidéki jellegű olívaültetvényei.

Galéria

További információk 
 Zára turisztikai irodájának honlapja 
 A zárai érsekség honlapja 
 Ist története 
 Ist turistainformációk

Fordítás

Jegyzetek

Zára megye települései
Ist falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Zárához tartozik . Fekvése Zárától légvonalbankm-re északnyugatra , Pagtól légvonalbankm-re délnyugatra az azonos nevű szigeten , annak legszűkebb részén fekszik . A sziget területe73 km² , északnyugatról a Škradska vrata , északkeletről a Vir-tenger , délkeletről a Molat-sziget határolja , rajtuk kívül sok kis sziget és zátony veszi körül . Legmagasabb portnja améter magas Straža . Története Ist első említéseben „ Ost” néven történt, ben „ Isto” alakban említik . A név valószínűleg illír eredetű , jelentése nem ismert . Első ismert lakói az illírek voltak , majd őket a rómaiak követték . A betelepülő horvátok latin nyelvű lakosságot találtak itt , akiktől átvették a hegyfokok és a környező kis szigetek nevét . A században a dalmát szigetekkel együtt a Velencei Köztársaság fennhatósága alá került.ben Szent Miklós temploma a molati plébánia filiája volt.ban Priuli dózse látogatáskor Ist a Molat alá rendelt zapunteli káplánhoz tartozott , aki minden második vasárnap celebrált itt misét és néha a betegek részére a templomban tartotta az oltáriszentséget . Az istiek abban az időben a zapunteli temetőbe temetkeztek . Az önálló isti plébániát a század elején alapították , első plébánosátben említik . A század végétőlig Ist a Habsburg Birodalom része volt.ban felépült a mai plébániatemplom . A szigetnekbenbenlakosa volt . Iskolájátban alapították.től az istiek közül sokat utaztak ki a tengerentúlra , hogy pénz gyűjtsenek . A legtöbben hat-nyolc évig maradtak ott , majd visszatérve hajókat vásároltak.ésközött a tonnasúly alapján Ist tengeri flottája volt a legnagyobb egész Dalmáciában . Földműves szövetkezetétben alapították , ugyanebben az évben kezdte meg működését a " Ljudevit Gaj " olvasókör is . Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett.ben tamburazenekar alakult a településen.őszén befejezték a ciszternától a Bratski dvorig a vízvezeték építését.ben felépült a falu kultúrháza.ben meghosszabbították a még a monarchia idején kiépített fő partszakaszt . Posta már az I. világháború eleje óta működik a településen , azt az épületet , amelyben ma a posta és az orvosi rendelő működikban adták át.ban áramtermelő aggregátort építettek a szigeten , míg a kontinensről történő áramellátásban indult meg . A második világháború után lakosságának több mint a fele vándorolt ki Amerikába a jobb élet reményében . A szigetnekbenlakosa volt , akiknek fő megélhetési forrása a turizmus , az olívatermesztés és a földművelés . A szigeten két üzlet , két kávézó , egy pizzéria és három étterem található . A sziget elsősorban a hajósok , a búvárok és a horgászok körében népszerű célpont . Lakosság Nevezetességei Szent Miklós püspök tiszteletére szentelt plébániatemplomátban építették a márben említett régi templomtól keletre . A templomotban szentelte fel J. Godeassi zárai érsek . A templom görög kereszt alaprajzú , sekrestyéje és három oltára van Szent Miklós , Szent Pál és a Rózsafüzér Királynője ábrázolásával . A templomhajóban a Lourdes-i Szűzanya szobra és Szent Mihály képe látható . A templomotben teljesen megújították , ekkor öt festett üvegablakkal és új keresztúttal gazdagították . A mennyezeten Szent Miklós olajjal vászonra festett képe látható . A templom közelében álló , kőből épített harangtornyotben építették , nyolcszögletű toronysisak fedi és két harang található benne . A Straža nevű magaslaton álló Havas Boldogasszony templomotben fogadalomból építették . A helyi születésű Anton Segarić kanonok ajándéka.ben Šimo Segarić költségén hosszabbították és szélesítették . A plébániaben épült,ben megújították . Ist látnivalói a természet érintetlen szépsége , valamint a sziget belsejének hegyvidéki jellegű olívaültetvényei . Galéria További információk Zára turisztikai irodájának honlapja A zárai érsekség honlapja Ist története Ist turistainformációk Fordítás Jegyzetek Zára megye települései