Ekecsont
Az ekecsont (lat. vomer) a mediánszagittális síkban található, az arckoponya páratlan csontjai közé tartozó,  trapéz alakú csont, amely a csontos orrsövény alsó és hátsó részét alkotja.

Kapcsolatai
 felül: a rostacsont lamina perpendicularisával képez varratot
 hátul: szárnya (ala vomeris) közvetítésével az ékcsonttal képez varratot
 alul: a pars cuneiforme vomeris-szel a felső állcsont szájpadnyúlványán (proc. palatinus maxillae) és a szájpadcsonton (os palatinum) ül (Vomeromaxilláris varrat)

Más állatokban
A csontos halaknál az ekecsontok lapos, páros csontok, melyek a szájpadlás elülső részét alkotják, közvetlenül a premaxilláris csontok mögött. Az állkapcsukon kívül a szájüreget alkotó minden csonton is lehetnek fogak, igen gyakoriak a szájpadláson és az ekecsonton. Egyes kihalt fajoknál az ekecsonton lévő fogak nagyobbak voltak az elsődlegesektől.

Kétéltűek és hüllők keskenyebb vomerrel rendelkeznek a megnagyobbodott choanák következtében.

Madaraknál különösen kis méretűek, amelyek részt vesznek csőrük felső, hátsó részének alkotásában.

Az emlősök még keskenyebb ekecsonttal rendelkeznek, melyek egyesültek egy függőleges csonttá. A kemény szájpad fejlődése lehetővé tette, hogy az ekecsont afölé, az orrüregbe kerüljön, a szájüregtől elkülönülve.

Jegyzetek

Fordítás

Források 
Szentágothai János - Réthelyi Miklós: Funkcionális anatómia (Medicina Kiadó 2006) 
F. Paulsen - J. Waschke: Sobotta (Medicina kiadó 2012) 

Koponya
Az ekecsont ( lat. vomer ) a mediánszagittális síkban található , az arckoponya páratlan csontjai közé tartozó , trapéz alakú csont , amely a csontos orrsövény alsó és hátsó részét alkotja . Kapcsolatai felül : a rostacsont lamina perpendicularisával képez varratot hátul : szárnya ( ala vomeris ) közvetítésével az ékcsonttal képez varratot alul : a pars cuneiforme vomeris-szel a felső állcsont szájpadnyúlványán ( proc . palatinus maxillae ) és a szájpadcsonton ( os palatinum ) ül ( Vomeromaxilláris varrat ) Más állatokban A csontos halaknál az ekecsontok lapos , páros csontok , melyek a szájpadlás elülső részét alkotják , közvetlenül a premaxilláris csontok mögött . Az állkapcsukon kívül a szájüreget alkotó minden csonton is lehetnek fogak , igen gyakoriak a szájpadláson és az ekecsonton . Egyes kihalt fajoknál az ekecsonton lévő fogak nagyobbak voltak az elsődlegesektől . Kétéltűek és hüllők keskenyebb vomerrel rendelkeznek a megnagyobbodott choanák következtében . Madaraknál különösen kis méretűek , amelyek részt vesznek csőrük felső , hátsó részének alkotásában . Az emlősök még keskenyebb ekecsonttal rendelkeznek , melyek egyesültek egy függőleges csonttá . A kemény szájpad fejlődése lehetővé tette , hogy az ekecsont afölé , az orrüregbe kerüljön , a szájüregtől elkülönülve . Jegyzetek Fordítás Források Szentágothai János - Réthelyi Miklós : Funkcionális anatómia ( Medicina Kiadó F. Paulsen - J. Waschke : Sobotta ( Medicina kiadó Koponya