Thermococcus litoralis
A Thermococcus litoralis a Thermococcaceae családba tartozó Archaea faj. Az archeák – ősbaktériumok – egysejtű, sejtmag nélküli prokarióta szervezetek. Megtalálható a mélytengeri hidrotermális források körül, továbbá a sekély tenger alatti termálforrásokban és az olajkutakban. Anaerob, organotróf, hipertermofil élőlény, 0,5–3,0 µm átmérőjű. Mint a Thermococcales rend többi faja szabálytalan gömb alakú, hipertermofil és 55–100 °C között növekszik. A többi Thermococcitól eltérően nem mozgékony. A sejtfala csak egyetlen S-rétegből áll, ami nem képez hexagonális rácsokat. Továbbá miközben sok thermococcales obligátan használ ként elektronakceptorként az anyagcserében, addig a T. litoralisban csak a növekedésének serkentésében segít, és képes nélküle élni. A T. litoralist nemrég népszerűsítette a tudományos közösség, mert képes alternatív DNS-polimerázt termelni az általánosan használt Taq-polimeráz helyett. A T. litoralis-polimeráznak nem csak alacsonyabb a hibaaránya mint a Taqnak, de 3'-5' exonukleáz korrigáló képességei is vannak.

DNS-polimeráz
A DNS-polimeráza stabil extrém hőségben, és elégséges korrigáló aktivitással rendelkezik. Emiatt mutációk gyakorisága 2-4-szer alacsonyabb mint a legtöbb DNS-polimeráznál, amelyek nem rendelkeznek korrigáló aktivitással.

Ökológia
Sekély és mélytengeri hidrotermális források közelében nő, extrém forró vízben. Az optimális hőmérséklet a növekedéséhez 85-88 °C. Az enyhén savas vizeket preferálja, 4,0-8,0 pH között nő, az optimális érték 6,0–6,4 között van. Ellentétben sok más hipertermofillel a T. litoralis csak fakultatívan függ a kéntől, amit végső elektronakceptorként használ a fermentációban, hidrogéngázt termel a hiányában és hidrogén-szulfidot a jelenlétében. Továbbá exopoliszacharidot (EPS) termel, ami esetleg segíti a biofilm alkotásában. Mannózból, szulfitokból és foszforból készül.

Leírása
A piruvátot, a maltózt, és az aminosavakat tudja használni energiaforrásként. A következő aminosavakat nem igényli: aszparagin, glutamin, alanin és glutamát. Ezek az aminosavak nem létfontosságúak a számára, mivel például az alanint és a glutamátot általában egyéb hipertermofil Archaea meg tudja termelni. A fő szénforrása úgy tűnik, hogy a maltóz, amit a sejtjébe egy maltóz-trehalóz ABC-transzporteren keresztül visz be. Egy specializált glikotikus anyagcsereútja van az úgynevezett módosított Embden-Meyerhoff (EM) útvonal. Az egyik útja a módosított EM-reakcióútnak a T. litoralisban eltér a közös EM-útvonaltól, mivel a módosított változat ADP függő hexóz-kinázt és PFKt tartalmaz az enzimek ATP-függő változatai helyett.

Új DNS-analízis azt mutatta, hogy számos izolátuma MW és Z-1614 a legnagyobb valószínűséggel új törzsek. Amik kissé különböznek a morfológiájukban a korábban izolált T. litoralistól, mivel mindegyiküknek van ostora. Kimutatták hogy a korábban felfedezett Caldococcus litoralis valójában T. litoralis. A genomját teljesen szekvenálták.

Források

További információk

Archeák
A Thermococcus litoralis a Thermococcaceae családba tartozó Archaea faj. Az archeák – ősbaktériumok – egysejtű , sejtmag nélküli prokarióta szervezetek . Megtalálható a mélytengeri hidrotermális források körül , továbbá a sekély tenger alatti termálforrásokban és az olajkutakban . Anaerob , organotróf , hipertermofil élőlény,5–3,0 µm átmérőjű . Mint a Thermococcales rend többi faja szabálytalan gömb alakú , hipertermofil és100 °C között növekszik . A többi Thermococcitól eltérően nem mozgékony . A sejtfala csak egyetlen S-rétegből áll , ami nem képez hexagonális rácsokat . Továbbá miközben sok thermococcales obligátan használ ként elektronakceptorként az anyagcserében , addig a T. litoralisban csak a növekedésének serkentésében segít , és képes nélküle élni . A T. litoralist nemrég népszerűsítette a tudományos közösség , mert képes alternatív DNS-polimerázt termelni az általánosan használt Taq-polimeráz helyett . A T. litoralis-polimeráznak nem csak alacsonyabb a hibaaránya mint a Taqnak , de-5' exonukleáz korrigáló képességei is vannak . DNS-polimeráz A DNS-polimeráza stabil extrém hőségben , és elégséges korrigáló aktivitással rendelkezik . Emiatt mutációk gyakoriságaszer alacsonyabb mint a legtöbb DNS-polimeráznál , amelyek nem rendelkeznek korrigáló aktivitással . Ökológia Sekély és mélytengeri hidrotermális források közelében nő , extrém forró vízben . Az optimális hőmérséklet a növekedéséhez°C . Az enyhén savas vizeket preferálja,0-8,0 pH között nő , az optimális érték0–6,4 között van . Ellentétben sok más hipertermofillel a T. litoralis csak fakultatívan függ a kéntől , amit végső elektronakceptorként használ a fermentációban , hidrogéngázt termel a hiányában és hidrogén-szulfidot a jelenlétében . Továbbá exopoliszacharidot ( EPS ) termel , ami esetleg segíti a biofilm alkotásában . Mannózból , szulfitokból és foszforból készül . Leírása A piruvátot , a maltózt , és az aminosavakat tudja használni energiaforrásként . A következő aminosavakat nem igényli : aszparagin , glutamin , alanin és glutamát . Ezek az aminosavak nem létfontosságúak a számára , mivel például az alanint és a glutamátot általában egyéb hipertermofil Archaea meg tudja termelni . A fő szénforrása úgy tűnik , hogy a maltóz , amit a sejtjébe egy maltóz-trehalóz ABC-transzporteren keresztül visz be . Egy specializált glikotikus anyagcsereútja van az úgynevezett módosított Embden-Meyerhoff ( EM ) útvonal . Az egyik útja a módosított EM-reakcióútnak a T. litoralisban eltér a közös EM-útvonaltól , mivel a módosított változat ADP függő hexóz-kinázt és PFKt tartalmaz az enzimek ATP-függő változatai helyett . Új DNS-analízis azt mutatta , hogy számos izolátuma MW és Z-1614 a legnagyobb valószínűséggel új törzsek . Amik kissé különböznek a morfológiájukban a korábban izolált T. litoralistól , mivel mindegyiküknek van ostora . Kimutatták hogy a korábban felfedezett Caldococcus litoralis valójában T. litoralis . A genomját teljesen szekvenálták . Források További információk Archeák