Štikada
Štikada falu Horvátországban Lika-Zengg megyében. Közigazgatásilag Lovinachoz tartozik.

Fekvése 
Gospićtól légvonalban 42 km-re, közúton 52 km-re délkeletre, községközpontjától légvonalban 11 km-re, közúton 15 km-re délkeletre, Gračactól 5 km-re északnyugatra a Likai-mező és a Gračaci-mező közötti szorosban, az 50-es számú főút mentén, a Ričica-patak és a Ričice-tó partján, a megye délkeleti csücskében fekszik.

Története 
1689-ben a Marko Mesić pap vezette felkelők szabadítottak fel a török uralom alól. A terület néptelen volt. A telepítés első szervezője Marko Mesić volt aki 1691 és 1712 között lényegében teljesen betelepítette a területet. A betelepített lakosságot a Gacka és a Zrmanja völgyéből érkezett pravoszláv vlachok, valamint a Tengermellék és Észak-Dalmácia területéről érkezett bunyevácok képezték. 1789-ben megépült a dalmáciai főútvonal részeként Gospić-Lovinac-Gračac főút, amely a településen haladt át. Népiskoláját 1869-ben nyitották meg. 1878-ban a Ričica-patak kiöntése következtében nagy árvíz pusztított, amely több mint négy hónapig tartott és élelmiszerhiányt idézett elő. Az árvíz következtében eliszaposodott a gračaci Međaković-barlang víznyelője. 1880 és 1886 között a víz levezetése érdekében a Ričicát és a barlangot egy kilométer hosszú csatornával kötötték össze. 1857-ben 2425, 1910-ben 1709 lakosa volt. A trianoni békeszerződés előtt Lika-Korbava vármegye Gračaci járásához tartozott. Ezt követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. 1922-ben átadták a falu vasútállomását az újonnan épített Gospić – Gračac vasútvonalon. 1953-ban a kevés gyermek miatt bezárták a falu iskoláját. 1991-ben lakosságának 87 százaléka szerb volt. Szerb lakossága még ez évben a Krajinai Szerb Köztársasághoz csatlakozott. A horvát hadsereg 1995. augusztus 6-án foglalta vissza. Szerb lakossága elmenekült. A falunak 2011-ben 216 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent Péter és Pál apostolok tiszteletére szentelt szerb pravoszláv temploma 1905-ben épült Hermann Bollé tervei alapján klasszicista stílusban. A második világháború idején az usztasák lerombolták, a falak a tetőpárkány szintjéig álltak. Egy másik templom is állt itt a Szent Arkangyalok tiszteletére, amelyet szintén a második világháború idején romboltak le. Egyhajós épület, a hajónál keskenyebb, hosszúkás félköríves apszissal, az oromzaton álló harangtoronnyal. A szentélyt diadalív választja el a hajótól. Parókiájához Kosa, Ponor, Krivokuća, Čiče, Jakšići és Duboki Do falvak tartoznak.
 A Ričice-tó három részből áll, területe 300 hektár és három patak, a Ričica, az Otuče és az Opsenice táplálja.

Források 
 Lovinac község hivatalos oldala 
 Lovinac község információs oldala 
 A Gospić-Zenggi Püspökség honlapja 
 Lika kronológiája 
 Rudolf Horvat: Lika i Krbava 
 A felsőkárolyvárosi pravoszláv eparchátus honlapja

Jegyzetek

Lika-Zengg megye települései
Štikada falu Horvátországban Lika-Zengg megyében . Közigazgatásilag Lovinachoz tartozik . Fekvése Gospićtól légvonalbankm-re , közútonkm-re délkeletre , községközpontjától légvonalbankm-re , közútonkm-re délkeletre , Gračactólkm-re északnyugatra a Likai-mező és a Gračaci-mező közötti szorosban , azes számú főút mentén , a Ričica-patak és a Ričice-tó partján , a megye délkeleti csücskében fekszik . Története 1689-ben a Marko Mesić pap vezette felkelők szabadítottak fel a török uralom alól . A terület néptelen volt . A telepítés első szervezője Marko Mesić volt akiésközött lényegében teljesen betelepítette a területet . A betelepített lakosságot a Gacka és a Zrmanja völgyéből érkezett pravoszláv vlachok , valamint a Tengermellék és Észak-Dalmácia területéről érkezett bunyevácok képezték.ben megépült a dalmáciai főútvonal részeként Gospić-Lovinac-Gračac főút , amely a településen haladt át . Népiskolájátben nyitották meg.ban a Ričica-patak kiöntése következtében nagy árvíz pusztított , amely több mint négy hónapig tartott és élelmiszerhiányt idézett elő . Az árvíz következtében eliszaposodott a gračaci Međaković-barlang víznyelője.ésközött a víz levezetése érdekében a Ričicát és a barlangot egy kilométer hosszú csatornával kötötték össze.benbenlakosa volt . A trianoni békeszerződés előtt Lika-Korbava vármegye Gračaci járásához tartozott . Ezt követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett.ben átadták a falu vasútállomását az újonnan épített Gospić – Gračac vasútvonalon.ban a kevés gyermek miatt bezárták a falu iskoláját.ben lakosságánakszázaléka szerb volt . Szerb lakossága még ez évben a Krajinai Szerb Köztársasághoz csatlakozott . A horvát hadsereg augusztusán foglalta vissza . Szerb lakossága elmenekült . A falunakbenlakosa volt . Lakosság Nevezetességei Szent Péter és Pál apostolok tiszteletére szentelt szerb pravoszláv templomaben épült Hermann Bollé tervei alapján klasszicista stílusban . A második világháború idején az usztasák lerombolták , a falak a tetőpárkány szintjéig álltak . Egy másik templom is állt itt a Szent Arkangyalok tiszteletére , amelyet szintén a második világháború idején romboltak le . Egyhajós épület , a hajónál keskenyebb , hosszúkás félköríves apszissal , az oromzaton álló harangtoronnyal . A szentélyt diadalív választja el a hajótól . Parókiájához Kosa , Ponor , Krivokuća , Čiče , Jakšići és Duboki Do falvak tartoznak . A Ričice-tó három részből áll , területehektár és három patak , a Ričica , az Otuče és az Opsenice táplálja . Források Lovinac község hivatalos oldala Lovinac község információs oldala A Gospić-Zenggi Püspökség honlapja Lika kronológiája Rudolf Horvat : Lika i Krbava A felsőkárolyvárosi pravoszláv eparchátus honlapja Jegyzetek Lika-Zengg megye települései