Cuajimalpa de Morelos
Cuajimalpa de Morelos Mexikóváros legnyugatibb kerülete. Lakossága 2010-ben meghaladta a 186 000 főt.

Földrajz

Fekvése
A kerület a Szövetségi Körzet nyugati felén található, alakja keskeny, északkelet–délnyugat irányban elnyúló. Területe északkeletről délnyugat felé folyamatosan emelkedik, az alacsonyabb részek sűrűn beépítettek, míg a magasabb, ahol a 3800 m-t is megközelítő hegyek emelkednek, erdővel borított. A domborzatnak megfelelően vízfolyásai is (melyek közül legfontosabbak az Arroyo Borracho, a Río Santo Desiero, a Río La Magdalena és a Río Salazar) a lakott területek felé, északkeletre folynak.

Éghajlat
A kerület éghajlata viszonylag meleg, de hűvösebb, mint Mexikóváros legnagyobb részén, és nyáron–ősz elején igen csapadékos. Minden hónapban mértek már legalább 22 °C-os meleget, de a 30 °C feletti értékek ritkák. Az átlagos hőmérsékletek a decemberi 11,1 és a májusi 15,6 fok között váltakoznak, gyenge fagyok időnként előfordulnak. Az évi átlagosan 1183 mm csapadék időbeli eloszlása rendkívül egyenetlen: a júniustól szeptemberig tartó 4 hónapos időszak alatt hull az éves mennyiség több mint 80%-a.

Népesség
A kerület népessége a közelmúltban folyamatosan növekedett:

Települései
A kerülethez 19 külső település is tartozik, lakosságuk 2010-ben a következőképpen alakult:

Története
A kerület neve két szóból áll: a Morelos utótagot José María Morelos függetlenségi hős tiszteletére kapta, a Cuajimalpa pedig a navatl nyelvből származik: a cuauhximalpan szó a cuauh („fa”) és a xima („fát megmunkál”) részekből, valamint egy helynévképzőből áll.

A mai kerület területén 1342-ben jött létre az első, tepanékok által alapított település, amely közigazgatásilag Azcapotzalcóhoz tartozott. 1427-ben azonban a Mexikói-völgy lakói fellázadtak, megalapították a hármas szövetséget, és vereséget mértek az azcapotzalcóiakra, 1437-ben pedig, Izcóatl tlatoani kormánya idején hódították meg véglegesen a területet.

Amikor a 16. század elején Hernán Cortés elfoglalta a Mexikói-völgyet, ezt a területet is hozzácsatolta a völgyi birodalomhoz, és több falvat is alapított itt, amellett, hogy a már meglevőknek, így Cuauhximalpannak is, növelte a jelentőségét. 1534-ben a falunak földeket adott (nevét pedig San Pedro Cuauhximalpára változtatta), de a következő időkben így is kis település maradt, lakói főként családi gazdálkodással és fafeldolgozással foglalkoztak.

1628 és 1755 között épült fel a helyi parókia, melynek épületét azóta még több alkalommal átépítették és megnagyobbították, 1785-ben és 1925-ben például egy-egy toronnyal bővítették (az északi épült régebben).

A kerületben emelkedő hegy, a Monte de las Cruces („keresztek hegye”) onnan kapta nevét, hogy számos emlékkereszt található rajta, főként olyanok emlékére, akiket banditák gyilkoltak meg a helyszínen, illetve ott, ahol a hatóságok banditákat végeztek ki. Található itt egy kis emlékmű is, ami az 1810 októberének végén lezajlott Monte de las Cruces-i csata helyszínét jelzi: ebben a csatában a Miguel Hidalgo vezette, Mexikó függetlenségéért küzdő hadak vereséget mértek a spanyolokra.

Cuajimalpa 1928-ig község volt, de ekkor Mexikóvárost kerületekre osztották, így innentől kezdve ezek egyikévé vált. Mai nevét 1970-ben kapta.

Turizmus, látnivalók
A kerület főterén áll az 1818-ban épített Szent Péter apostol-parókia, a kultúrházban pedig egy nagyméretű falfestmény ábrázolja a mexikói függetlenségi háború közelben lejátszódott csatáját, a Monte de las Cruces-i csatát. A központ egyik kedvelt pihenőhelye az 1907-ben létesített Jardín de Hidalgo nevű park, a külső településeken pedig több régi templom is látható.

2000-ben hozták létre abban a házban, ahol a Monte de las Cruces-i csata előtt Miguel Hidalgo y Costilla megszállt, a Miguel Hidalgo Múzeumot, valamint a Desierto de los Leones egykori kolostorában is múzeum működik.

Érdekességet jelent a kerület szélén felépült Complejo Santa Fe nevű modern városrész, amely az egész térség egyik leggyorsabban fejlődő területe.

Források

Mexikóváros kerületei
Cuajimalpa de Morelos Mexikóváros legnyugatibb kerülete . Lakosságaben meghaladta a000 főt . Földrajz Fekvése A kerület a Szövetségi Körzet nyugati felén található , alakja keskeny , északkelet–délnyugat irányban elnyúló . Területe északkeletről délnyugat felé folyamatosan emelkedik , az alacsonyabb részek sűrűn beépítettek , míg a magasabb , ahol am-t is megközelítő hegyek emelkednek , erdővel borított . A domborzatnak megfelelően vízfolyásai is ( melyek közül legfontosabbak az Arroyo Borracho , a Río Santo Desiero , a Río La Magdalena és a Río Salazar ) a lakott területek felé , északkeletre folynak . Éghajlat A kerület éghajlata viszonylag meleg , de hűvösebb , mint Mexikóváros legnagyobb részén , és nyáron–ősz elején igen csapadékos . Minden hónapban mértek már legalább°C-os meleget , de a°C feletti értékek ritkák . Az átlagos hőmérsékletek a decemberi1 és a májusi6 fok között váltakoznak , gyenge fagyok időnként előfordulnak . Az évi átlagosanmm csapadék időbeli eloszlása rendkívül egyenetlen : a júniustól szeptemberig tartóhónapos időszak alatt hull az éves mennyiség több mint-a . Népesség A kerület népessége a közelmúltban folyamatosan növekedett : Települései A kerülethezkülső település is tartozik , lakosságukben a következőképpen alakult : Története A kerület neve két szóból áll : a Morelos utótagot José María Morelos függetlenségi hős tiszteletére kapta , a Cuajimalpa pedig a navatl nyelvből származik : a cuauhximalpan szó a cuauh ( „ fa” ) és a xima ( „ fát megmunkál” ) részekből , valamint egy helynévképzőből áll . A mai kerület területénben jött létre az első , tepanékok által alapított település , amely közigazgatásilag Azcapotzalcóhoz tartozott.ben azonban a Mexikói-völgy lakói fellázadtak , megalapították a hármas szövetséget , és vereséget mértek az azcapotzalcóiakra, ben pedig , Izcóatl tlatoani kormánya idején hódították meg véglegesen a területet . Amikor a század elején Hernán Cortés elfoglalta a Mexikói-völgyet , ezt a területet is hozzácsatolta a völgyi birodalomhoz , és több falvat is alapított itt , amellett , hogy a már meglevőknek , így Cuauhximalpannak is , növelte a jelentőségét.ben a falunak földeket adott ( nevét pedig San Pedro Cuauhximalpára változtatta ) , de a következő időkben így is kis település maradt , lakói főként családi gazdálkodással és fafeldolgozással foglalkoztak . 1628 ésközött épült fel a helyi parókia , melynek épületét azóta még több alkalommal átépítették és megnagyobbították, ben ésben például egy-egy toronnyal bővítették ( az északi épült régebben ) . A kerületben emelkedő hegy , a Monte de las Cruces ( „ keresztek hegye” ) onnan kapta nevét , hogy számos emlékkereszt található rajta , főként olyanok emlékére , akiket banditák gyilkoltak meg a helyszínen , illetve ott , ahol a hatóságok banditákat végeztek ki . Található itt egy kis emlékmű is , ami azoktóberének végén lezajlott Monte de las Cruces-i csata helyszínét jelzi : ebben a csatában a Miguel Hidalgo vezette , Mexikó függetlenségéért küzdő hadak vereséget mértek a spanyolokra . Cuajimalpaig község volt , de ekkor Mexikóvárost kerületekre osztották , így innentől kezdve ezek egyikévé vált . Mai nevétben kapta . Turizmus , látnivalók A kerület főterén áll azban épített Szent Péter apostol-parókia , a kultúrházban pedig egy nagyméretű falfestmény ábrázolja a mexikói függetlenségi háború közelben lejátszódott csatáját , a Monte de las Cruces-i csatát . A központ egyik kedvelt pihenőhelye azben létesített Jardín de Hidalgo nevű park , a külső településeken pedig több régi templom is látható . 2000-ben hozták létre abban a házban , ahol a Monte de las Cruces-i csata előtt Miguel Hidalgo y Costilla megszállt , a Miguel Hidalgo Múzeumot , valamint a Desierto de los Leones egykori kolostorában is múzeum működik . Érdekességet jelent a kerület szélén felépült Complejo Santa Fe nevű modern városrész , amely az egész térség egyik leggyorsabban fejlődő területe . Források Mexikóváros kerületei