Pedro Pardo de Cela
Pedro Pardo de Cela Rodríguez de Aguiar e Ribadeneyra (röviden Pedro Pardo de Cela; ? – 1483. október 3., Mondoñedo) egy galiciai marsall volt.

Élete
Gazdag családból származott: mind a Celák, mind anyja, Violante de Aguiar révén, felmenői Galicia jelentős nemesi családjainak tagjai voltak. Felesége a szintén nemesi származású Isabel de Castro volt, valószínűleg Pedro de Osorio és Beatrix grófnő lánya, a püspök unokahúga.

1441-ben Cela már királyi bíró és adminisztrátor volt Mondoñedóban. Házassága alkalmával óriási birtokokat kapott menyasszonya nagybátyjától, a püspöktől, köztük az A Frouxeira várat is. Négy év múlva azonban az addigi püspök meghalt, az új pedig nem akarta elismerni Cela tulajdonjogát minden átadott birtokra, arra hivatkozva, hogy azok nem a korábbi püspök, hanem az egyházmegye tulajdonában álltak. A kialakuló szembenállás miatt Cela és felesége Viveiróba települtek át, amely településnek vezetője lett.

1467 és 1469 között az Irmandiño-felkelés résztvevői végigpusztították Galiciát, csaknem 130 nemesi tulajdonban álló erődítményt lerombolva, az A Frouxeira várral azonban nem bírtak. Lehetséges, hogy Pardo de Cela ennek a várnak a védelme során mutatott olyan erényeket, amelyeknek köszönhetően 1474-ben marsallá nevezték ki.

Az 1470-es éveket a galiciaiknak és a kasztíliaiaknak a galiciai trón örökléséért folytatott harca is jellemezte. A gallegók I. Johanna kasztíliai királynőt támogatták, míg a kasztíliaiak a katolikus királyok, köztük Katolikus Izabella pártjára álltak. Cela kezdetben a galiciaiak oldalán harcolt, fellázadt a katolikus királyok ellen. 1476-ban Izabella pártfogói elmozdították Viveiro vezetéséből, 1480-ban pedig Mondoñedo és Ortigueira vezetői is olyan parancsokat kaptak, hogy Pardo de Celát ne engedjék belépni ezen településekre. Ugyanezen évben kasztíliai csapatok indultak útnak, hogy „helyreállítsák a békét” a királyságban, de az A Frouxeirát Mudarra 300 lovasa sem tudta bevenni. Később azonban sikerült megvesztegetniük a várat védő Roi Cofano do Valadourót és 22 társát, akik így elárulták addigi vezérüket, a vár pedig Mudarra kezére került. Cela, elvesztve fő erősségét, egyik helyről a másikra kényszerült vándorolni, mígnem 1483 nyarán (vagy szeptember 23-án) Alfoz közelében, Castrodouróban, Fonsa Yañez házában elfogták. Perbe fogták, majd október 3-án a mondoñedói székesegyház előtt lefejezték.

Végrendeletének megtalálása
Végrendelete egészen 2013-ig nem volt ismert, de az év januárjában a CSIC kutatója, Eduardo Pardo de Guevara megtalálta, ezáltal pedig életének számos, addig ismeretlen részletére derült fény. Korábban például azt hitték, 1483. december 17-én végezték ki, a pontos dátum csak a végrendeletből derült ki, és addig az sem volt ismert, hogy a végén Pardo de Cela valójában a kivégzést elrendelő Izabella királynő pártján állt. Ekkor derült ki az is, hogy két lánya mellett egy törvénytelen fia is volt.

A Puente del Pasatiempo legendája

Mondoñedo városában ma is áll egy kis patak fölött átívelő kőhíd, a Puente del Pasatiempo („időtöltés hídja”), amelyhez egy legenda is kapcsolódik. Eszerint amikor elrendelték Pardo de Cela lefejezését, felesége már útban volt a kivégzés helyszíne felé egy felmentő levéllel, ám a hídon a püspök katonái feltartóztatták (de nem erőszakkal, hanem figyelmét elterelve, szórakoztatva őt), és addig húzták az időt, amíg késő lett, és a kivégzést már nem lehetett megakadályozni.

Források

A 15. században született személyek
1483-ban elhunyt személyek
Kivégzett katonák
Galicia
Hadvezérek
Pedro Pardo de Cela Rodríguez de Aguiar e Ribadeneyra ( röviden Pedro Pardo de Cela ; ? – október , Mondoñedo ) egy galiciai marsall volt . Élete Gazdag családból származott : mind a Celák , mind anyja , Violante de Aguiar révén , felmenői Galicia jelentős nemesi családjainak tagjai voltak . Felesége a szintén nemesi származású Isabel de Castro volt , valószínűleg Pedro de Osorio és Beatrix grófnő lánya , a püspök unokahúga . 1441-ben Cela már királyi bíró és adminisztrátor volt Mondoñedóban . Házassága alkalmával óriási birtokokat kapott menyasszonya nagybátyjától , a püspöktől , köztük az A Frouxeira várat is . Négy év múlva azonban az addigi püspök meghalt , az új pedig nem akarta elismerni Cela tulajdonjogát minden átadott birtokra , arra hivatkozva , hogy azok nem a korábbi püspök , hanem az egyházmegye tulajdonában álltak . A kialakuló szembenállás miatt Cela és felesége Viveiróba települtek át , amely településnek vezetője lett . 1467 ésközött az Irmandiño-felkelés résztvevői végigpusztították Galiciát , csaknemnemesi tulajdonban álló erődítményt lerombolva , az A Frouxeira várral azonban nem bírtak . Lehetséges , hogy Pardo de Cela ennek a várnak a védelme során mutatott olyan erényeket , amelyeknek köszönhetőenben marsallá nevezték ki . Azes éveket a galiciaiknak és a kasztíliaiaknak a galiciai trón örökléséért folytatott harca is jellemezte . A gallegók I. Johanna kasztíliai királynőt támogatták , míg a kasztíliaiak a katolikus királyok , köztük Katolikus Izabella pártjára álltak . Cela kezdetben a galiciaiak oldalán harcolt , fellázadt a katolikus királyok ellen.ban Izabella pártfogói elmozdították Viveiro vezetéséből, ban pedig Mondoñedo és Ortigueira vezetői is olyan parancsokat kaptak , hogy Pardo de Celát ne engedjék belépni ezen településekre . Ugyanezen évben kasztíliai csapatok indultak útnak , hogy „ helyreállítsák a békét” a királyságban , de az A Frouxeirát Mudarralovasa sem tudta bevenni . Később azonban sikerült megvesztegetniük a várat védő Roi Cofano do Valadourót éstársát , akik így elárulták addigi vezérüket , a vár pedig Mudarra kezére került . Cela , elvesztve fő erősségét , egyik helyről a másikra kényszerült vándorolni , mígnemnyarán ( vagy szeptemberán ) Alfoz közelében , Castrodouróban , Fonsa Yañez házában elfogták . Perbe fogták , majd októberán a mondoñedói székesegyház előtt lefejezték . Végrendeletének megtalálása Végrendelete egészenig nem volt ismert , de az év januárjában a CSIC kutatója , Eduardo Pardo de Guevara megtalálta , ezáltal pedig életének számos , addig ismeretlen részletére derült fény . Korábban például azt hitték , decemberén végezték ki , a pontos dátum csak a végrendeletből derült ki , és addig az sem volt ismert , hogy a végén Pardo de Cela valójában a kivégzést elrendelő Izabella királynő pártján állt . Ekkor derült ki az is , hogy két lánya mellett egy törvénytelen fia is volt . A Puente del Pasatiempo legendája Mondoñedo városában ma is áll egy kis patak fölött átívelő kőhíd , a Puente del Pasatiempo ( „ időtöltés hídja” ) , amelyhez egy legenda is kapcsolódik . Eszerint amikor elrendelték Pardo de Cela lefejezését , felesége már útban volt a kivégzés helyszíne felé egy felmentő levéllel , ám a hídon a püspök katonái feltartóztatták ( de nem erőszakkal , hanem figyelmét elterelve , szórakoztatva őt ) , és addig húzták az időt , amíg késő lett , és a kivégzést már nem lehetett megakadályozni . Források A században született személyek 1483-ban elhunyt személyek Kivégzett katonák Galicia Hadvezérek