Nunić
Nunić falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében. Közigazgatásilag Kistanjéhez tartozik.

Fekvése 
Knintől légvonalban 26, közúton 36 km-re nyugatra, községközpontjától 9 km-re északnyugatra Dalmácia északi-középső részén, Bukovica területén fekszik. Településrészei Varoš, Kosa és Biline.

Története 
Nunić valószínűleg Szent Antalnak szentelt középkori katolikus templomáról kapta a nevét, mely az Antun – Antunić név torzulásával alakulhatott ki. A templomban 1203-ból származó sírkövet is találtak, így nem kizárható, hogy a templom már a horvát nemzeti királyok idejében is állt. A szerbek betelepülése a 16. század elején kezdődött. Knin környékére már 1511-ben nagy számú szerb lakosság érkezett, majd főként Bosznia és Hercegovina területéről 1523 és 1527 között Dalmácia területére is sok szerb települt. A közeli Biovičino Selo temploma ahová az itteni ortodox hívek is tartoznak az első  dalmáciai szerb templomok között épült fel 1524-ben. A katolikusok 1703-ig a perušići, majd 1830-ig a rodaljicei plébánia alá tartoztak. A falu 16. század első felében török uralom alá került, mely alól a 17. század végén szabadult fel. 1805-ben egész  Dalmáciával együtt az Első Francia Császárság része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A katolikus híveknek 1856-tól önálló káplánja volt, a plébániaházat 1875-ben építették. A településnek 1857-ben 412, 1910-ben 576 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. 1991-ben lakosságának 82 százaléka szerb, 16 százaléka horvát nemzetiségű volt. Szerb lakói még ez évben csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz. A horvát hadsereg 1995 augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a települést. Szerb lakói elmenekültek. A településnek 2011-ben 110 lakosa volt, akik földműveléssel, állattartással foglalkoztak.

Lakosság

Nevezetességei 
Páduai Szent Antal tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma a 14. században épült. A templomban 1203-ból származó sírkövet is találtak, ami valószínűvé teszi, hogy már sokkal korábban is állt. 1971-ben felújították. A délszláv háború idején a szerb csapatok kifosztották, belseje is súlyos károkat szenvedett. Ekkor semmisült meg az 1856-ból származó Szent Antalt ábrázoló főoltárkép is. A templomot 1999-ben építették újjá. Egyhajós épület sekrestyével, homlokzata felett pengefalú harangtorony áll, benne két haranggal. A templomot temető övezi.

Jegyzetek

További információk
Kistanje község hivatalos oldala 
Kistanje története 
Moje-kistanje.net 
A zárai érsekség honlapja 

Šibenik-Knin megye települései
Nunić falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében . Közigazgatásilag Kistanjéhez tartozik . Fekvése Knintől légvonalban közútonkm-re nyugatra , községközpontjátólkm-re északnyugatra Dalmácia északi-középső részén , Bukovica területén fekszik . Településrészei Varoš , Kosa és Biline . Története Nunić valószínűleg Szent Antalnak szentelt középkori katolikus templomáról kapta a nevét , mely az Antun – Antunić név torzulásával alakulhatott ki . A templombanból származó sírkövet is találtak , így nem kizárható , hogy a templom már a horvát nemzeti királyok idejében is állt . A szerbek betelepülése a század elején kezdődött . Knin környékére márben nagy számú szerb lakosság érkezett , majd főként Bosznia és Hercegovina területérőlésközött Dalmácia területére is sok szerb települt . A közeli Biovičino Selo temploma ahová az itteni ortodox hívek is tartoznak az első dalmáciai szerb templomok között épült felben . A katolikusokig a perušići , majdig a rodaljicei plébánia alá tartoztak . A falu század első felében török uralom alá került , mely alól a század végén szabadult fel.ben egész Dalmáciával együtt az Első Francia Császárság része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A katolikus híveknektól önálló káplánja volt , a plébániaházatben építették . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett.ben lakosságánakszázaléka szerb,százaléka horvát nemzetiségű volt . Szerb lakói még ez évben csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz . A horvát hadseregaugusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a települést . Szerb lakói elmenekültek . A településnekbenlakosa volt , akik földműveléssel , állattartással foglalkoztak . Lakosság Nevezetességei Páduai Szent Antal tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma a században épült . A templombanból származó sírkövet is találtak , ami valószínűvé teszi , hogy már sokkal korábban is állt.ben felújították . A délszláv háború idején a szerb csapatok kifosztották , belseje is súlyos károkat szenvedett . Ekkor semmisült meg azból származó Szent Antalt ábrázoló főoltárkép is . A templomotben építették újjá . Egyhajós épület sekrestyével , homlokzata felett pengefalú harangtorony áll , benne két haranggal . A templomot temető övezi . Jegyzetek További információk Kistanje község hivatalos oldala Kistanje története Moje-kistanje.net A zárai érsekség honlapja Šibenik-Knin megye települései