Sutomišćica
Sutomišćica () falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Prekóhoz tartozik.

Fekvése 
Zárától légvonalban 5 km-re délnyugatra, Ugljan szigetének közepén, községközpontjától 2 km-re északnyugatra, a sziget északkeleti partján Poljana és Lukoran között, Zárával szemben az azonos nevű öbölben fekszik. Tőle délnyugatra emelkedik a 238 méter magas Vela glava, ahonnan nagyszerű kilátás nyílik a zárai szigetvilágra. Sutomišćica a megye egyik legutóbb kiépített, biztonságos kikötőjével rendelkezik.

Története 
Ugljan szigete a régészeti leletek tanúsága szerint már a kőkorszak óta lakott. Első lakói az illírek egyik törzse a liburnok voltak. Erődített településeik maradványai a Celinjak, Kuranj és Sv. Mihovil nevű magaslatokon (i. e. 4. század) ma is láthatók. A sziget római betelepítése az i. e. 1. századra tehető. Első ismert említése a neves római írótól Pliniustól származik „Lissa” alakban. A rómaiak több villagazdaságot is építettek a szigeten, ezek közül mintegy tíznek máig fennmaradtak a romjai. Közülük a legjelentősebbek a Supetar-fok felé a Gospodski nevű halmon és a Muline-öbölnél Stivonon találhatók, ahol fennmaradt az olajbogyó feldolgozásához épített római malom romja is. A középkorban zárai nemesi családok birtoka volt, akik felépítették saját udvarházaikat, gazdaságaikat. Sutomišćicát 1349-ben említik először. Nevét Szent Eufémia tiszteletére szentelt templomáról kapta, amely akkor már állt. Területe Zárához tartozott, majd 1409-től a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett. A 18. század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot. Ugljan szigete 1797 és 1805 között Habsburg uralom alá került, majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 542, 1910-ben 940 lakosa volt. Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. Az 1970-es évektől a több munkalehetőség miatt sok fiatal vándorolt ki, illetve költözött a nagyobb városokba és vándorolt ki az Egyesült Államokban és Ausztráliában is. A falunak 2011-ben 336 lakosa volt, akik hagyományosan mezőgazdasággal (főként olívatermeléssel), halászattal és újabban turizmussal foglalkoznak.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent Eufémia tiszteletére szentelt plébániatemploma 1349 előtt épült, 1679-ben barokk stílusban építették át, majd 1889-ben bővítették. A templom egyhajós, latin kereszt alaprajzú. Különálló harangtornya 1836-ban épült. Szent Jeromos oltárán ismeretlen velencei mester barokk festménye látható.
Itt található a zárai Lantana család 1686-ban épített barokk nyári kastélya. Építtetője Marcantonio Lantana volt. Az épület egy nagy téglalap alakú park geometriai középpontjában helyezkedik el, amelyet minden oldalról fal vesz körül. A nyugati oldalon található a főbejárat, amely a kútkávával rendelkező a belső udvarra vezet, a keleti oldalon pedig a fal szakad meg azon a helyen, ahol a velencei stílusú kis Szűz Mária mennybevétele kápolnát emelték, amelyet Bernard Flori érsek szentelt fel 1687-ben.

További információk 
 Preko község hivatalos oldala 
 Preko turisztikai irodájának honlapja 
 Zára turisztikai irodájának honlapja 
 A zárai érsekség honlapja

Jegyzetek

Zára megye települései
Sutomišćica ( ) falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Prekóhoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalbankm-re délnyugatra , Ugljan szigetének közepén , községközpontjátólkm-re északnyugatra , a sziget északkeleti partján Poljana és Lukoran között , Zárával szemben az azonos nevű öbölben fekszik . Tőle délnyugatra emelkedik améter magas Vela glava , ahonnan nagyszerű kilátás nyílik a zárai szigetvilágra . Sutomišćica a megye egyik legutóbb kiépített , biztonságos kikötőjével rendelkezik . Története Ugljan szigete a régészeti leletek tanúsága szerint már a kőkorszak óta lakott . Első lakói az illírek egyik törzse a liburnok voltak . Erődített településeik maradványai a Celinjak , Kuranj és Sv . Mihovil nevű magaslatokon ( i . e. század ) ma is láthatók . A sziget római betelepítése az i . e. századra tehető . Első ismert említése a neves római írótól Pliniustól származik „ Lissa” alakban . A rómaiak több villagazdaságot is építettek a szigeten , ezek közül mintegy tíznek máig fennmaradtak a romjai . Közülük a legjelentősebbek a Supetar-fok felé a Gospodski nevű halmon és a Muline-öbölnél Stivonon találhatók , ahol fennmaradt az olajbogyó feldolgozásához épített római malom romja is . A középkorban zárai nemesi családok birtoka volt , akik felépítették saját udvarházaikat , gazdaságaikat . Sutomišćicátben említik először . Nevét Szent Eufémia tiszteletére szentelt templomáról kapta , amely akkor már állt . Területe Zárához tartozott , majdtől a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett . A század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot . Ugljan szigeteésközött Habsburg uralom alá került , majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . Azes évektől a több munkalehetőség miatt sok fiatal vándorolt ki , illetve költözött a nagyobb városokba és vándorolt ki az Egyesült Államokban és Ausztráliában is . A falunakbenlakosa volt , akik hagyományosan mezőgazdasággal ( főként olívatermeléssel ) , halászattal és újabban turizmussal foglalkoznak . Lakosság Nevezetességei Szent Eufémia tiszteletére szentelt plébániatemplomaelőtt épült,ben barokk stílusban építették át , majdben bővítették . A templom egyhajós , latin kereszt alaprajzú . Különálló harangtornyaban épült . Szent Jeromos oltárán ismeretlen velencei mester barokk festménye látható . Itt található a zárai Lantana családban épített barokk nyári kastélya . Építtetője Marcantonio Lantana volt . Az épület egy nagy téglalap alakú park geometriai középpontjában helyezkedik el , amelyet minden oldalról fal vesz körül . A nyugati oldalon található a főbejárat , amely a kútkávával rendelkező a belső udvarra vezet , a keleti oldalon pedig a fal szakad meg azon a helyen , ahol a velencei stílusú kis Szűz Mária mennybevétele kápolnát emelték , amelyet Bernard Flori érsek szentelt felben . További információk Preko község hivatalos oldala Preko turisztikai irodájának honlapja Zára turisztikai irodájának honlapja A zárai érsekség honlapja Jegyzetek Zára megye települései