Lun (Novalja)
Lun falu Horvátországban, Lika-Zengg megyében. Közigazgatásilag Novaljához tartozik.

Fekvése 
A Pag-sziget felülről mutatóujjra emlékeztető legészakibb részén, Novaljától 18 km-re északnyugatra, a sziget északnyugati csúcsa közelében fekszik. Földrajzilag közelebb van Rabhoz, mint saját községközpontjához Novaljához. Bár határát szinte minden oldalról tenger veszi körül, maga a település légvonalban mintegy 300 méterre található a tengerparttól. A legközelebbi öblök a Furnje és a Veli Rakovac a Pagi-csatornában (Paski kanal), valamint a Njivina, Budunalva és a Krušvina amelyek a Kvarner-öbölben fekszenek. Lunon kívül a településhez több kisebb telep is tartozik, melyek némelyike több kilométer távolságra van. Közülük külön említésre méltó Tovarnele, amely a sziget legészakibb emberi települése, itt található Lun kikötője is. Nevét az olasz taverna szóból kapta, amely vendéglőt jelent. Valóban találhatók itt egy régi vendéglő maradványai, amely egyúttal a kalózok elleni védelmül is szolgált. További kis települései Gurijel, Dudići, Perićev Kanat, Gager, Jakišnica, Stanišće.

Nevének eredete 
Neve a régi dokumentumokban „Punta Loni” alakban szerepel, melyet a régi horvát lakosság "Koncilun" alakra fordított le. Ebből a „konci” a „konac” (vég) főnév képzett (locativus) alakja, a „lun” pedig a latin „leo, leonis” (oroszlán) főnévből való. Hasonló latin és olasz változatai vannak a sziget északi fokának a Lun-foknak: Punta Longa, Lunga, Lun.

Története 
Annak ellenére, hogy nincs írásos forrás arra vonatkozóan, hogy 1653 előtt is élt volna itt állandó lakosság ennek több régészeti bizonyítéka is előkerült. Területén több helyen találtak római cseréptöredékeket. A Vidasi nevű helyen illír sírok és sírhalmok találhatók, melyekből feltárt ékszereket a novaljai városi múzeumban őrzik. A történelemből ismert, hogy birtoklásáért évszázados küzdelem folyt Rab és Zára városok között, de egy időben még Osor is igényt tartott rá. IV. Krešimir horvát király 1071-ben miután Pag és Rab szigeteit elvette Velencétől Biogradban döntött a Rab és Zára közötti vitában és Lun egész területét Novaljával együtt Rab városának adta. Addig az egész Pag-sziget a rabi püspökséghez tartozott, attól fogva viszont a szigetnek csak a Caskától (akkor még Cissa) nyugatra eső része maradt a fennhatósága alatt. Pag városa a sziget többi részével Zára uralma alá került. Lunt Krešimir idejétől fogva egészen 1992-ig Rabról igazgatták, akkor viszont átszervezték a horvát közigazgatást és létrehozták az önálló Novalja községet, melynek a sziget északnyugati részével együtt Lun is a része lett.
Lun első állandó lakója a Rabról érkezett velencei nemes Matteo Badurina volt, aki 1653-ban telepedett meg (valószínűleg a török elől menekülve) itt pásztorként és telepesként bérelt birtokán. A megállapodás szerint itteni jövedelméből adót kellett fizetnie Rab városának, amelyet a gabona jövedelmének negyedében és a szőlő jövedelmének hatodában állapítottak meg. Az adót nem a tényleges jövedelem, hanem egy külön bizottság becslése alapján kellett fizetni. A 19. század közepén a jövedelem becslése az aratás, illetve a szüret után egy közösségi szakértő feladata lett. Az összegyűjtött termést főként Rabon nyilvános árverésen értékesítették. Rab az úrbéri jogairól egészen 1944-ig nem akart lemondani, az úrbéri viszony megszűnését hivatalosan csak 1946-ban nyilvánították ki.

A 18. század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot. Pag szigete 1797 és 1805 között Habsburg uralom alá került, majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig.
A luni katolikus plébániát 1870-ben alapította meg Ivan Josip Vitezić vegliai püspök, így az akkori luni káplán Matej Francetić (aki addig Novaljához tartozott) lett a település első plébánosa. Anyakönyveit (a születésieket már 1760-óta) 1815-ig Rabon, 1870-ig Novalján vezették. A falunak 1857-ben 164, 1910-ben 429 lakosa volt. Ezt követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A település közigazgatásilag 1992-ig Rabhoz tartozott, majd a horvát közigazgatás átszervezése után létrehozták az önálló Novalja községet, melynek a sziget északnyugati részével együtt Lun is a része lett. 2011-ben 307 lakosa volt, akik a olajbogyótermesztésből, turizmusból éltek.

Lakosság

Nevezetességei 
Lun ma elsősorban olajfáiról nevezetes, melyek közül a legöregebbek már néhány száz évesek, de van köztük olyan amelyet ezerötszáz évesre becsülnek. Ezért az olajfaligeteknek ezt a részét 1963-ban védetté nyilvánították. A luni védett, kőfallal bekerített olajfaliget ma mintegy négyszáz hektáron terül el és mintegy nyolcvanezer fából áll. Ezzel az ország legnagyobb olajfaligete, egyúttal a sziget egyik legszebb színfoltja. A fák magassága öttől nyolc méterig váltakozik, törzsük átmérője nyolcvan centiméter feletti.
Szent Jeromos tiszteletére szentelt plébániatemplomát 1895-ben kezdték építeni. Alapkövét október 20-án rakta le Ante Petriš plébános. A tulajdonképpeni építési munkák 1896. szeptember 24-én kezdődtek el. Az első szentmisét 1900 szentestéjén celebrálták benne. A templom egyhajós, hosszúsága 11,80 méter, szélessége 6,80 méter, presbitérium és sekrestye is épült hozzá. Felszentelését 1910. június 22-én Antun Mahnić krki püspök végezte. Egyetlen harangját elvitték beolvasztásra az első világháborúba és csak az 1938. szeptember 13-án celebrált szentmise keretében kapott újra harangot a templom.
A Szent Őrangyalok tiszteletére szentelt temploma a település északkeleti szélén, a helyi temető közelében, a plébániatemplom mellett található. Délkelet-északnyugati tájolású, egyhajós, téglalap alaprajzú épület. A keleti oldalon, a szentély magasságában, egy téglalap alaprajzú, dongaboltozatos, téglalap alakú ablakkal megvilágított sekrestye található. A templom különböző méretű faragott kőtömbökből épült. A homlokzat háromszög alakú oromzatának tetején áll a két íves nyílással rendelkező harangdúc. A templom építése nagyjából a 17. századra tehető. Szabálytalan kőlapokkal borított padlójában régi sírkövek találhatók.
Az osztrák-magyar „Albanien” gőzhajó roncsa a Jakišnica-öböltől délnyugatra fekszik a tenger mélyén  körülbelül 72 méter mélységben. A hajót 1916-ban süllyesztették el egy olasz tengeralattjáró két torpedójával, miközben katonai anyagokat szállított. A hajó kereskedelmi és utasszállító gőzhajó volt, amelyet 1910-ben építettek Triesztben a „Sablimento Tecnico Triestino di Trieste” cég műhelyében az ausztriai Lloyd cég számára. A hajótest 66 méter hosszú és 10 méter széles. 12 csomós sebességet érhetett el és 44 utast szállíthatott. Ma a roncs egy lapos, homokos tengerfenéken, egy tenger alatti gerincen fekszik, és még egy darabban van.
Itt fekszik az osztrák-magyar „Euterpe” gőzhajó roncsa is a Potočnica-öböltől délre, körülbelül 79 méter mélységben. A hajót 1886-ban gyártották és ugyancsak az osztrák Lloyd cég tulajdonában volt. 1918-ban elsüllyesztették két torpedóval az olasz F7 tengeralattjárótól. Az elsüllyedésekor több mint 560 ember halt meg, amelyet a legnagyobb tengeri tragédiának tartanak az Adriai-tenger keleti részén. A hajó osztrák csapatokat szállított Fiuméből a Kotori-öbölbe. Ma a roncs homokos fenéken, a navigációs vonalon fekszik. A meglévő adatok szerint a fedélzetet a robbanások tették tönkre, míg a hajófenék jól megmaradt.

Híres emberek 
Itt született dr. Srećko Badurina (1930-1996) šibeniki püspök. 1955-ben Zárában szentelték pappá, 1965-ben teológiai doktor lett. 1988-ban II. János Pál pápa šibeniki püspökké szentelte, egyúttal hatszáz év után ő volt az első püspök akit a ferences harmadrend provinciája adott az egyháznak. A šibeniki Szent Jakab székesegyház sírboltjában nyugszik.
Antun Badurina (1947), ferences harmadrendi szerzetes, egyházi író.

Források 
Lun honlapja 
Novalja város hivatalos oldala 
Novalja turisztikai irodájának honlapja 
Novalja turisztikai honlapja – A luni olajfaligetek

Jegyzetek

Lika-Zengg megye települései
Lun falu Horvátországban , Lika-Zengg megyében . Közigazgatásilag Novaljához tartozik . Fekvése A Pag-sziget felülről mutatóujjra emlékeztető legészakibb részén , Novaljátólkm-re északnyugatra , a sziget északnyugati csúcsa közelében fekszik . Földrajzilag közelebb van Rabhoz , mint saját községközpontjához Novaljához . Bár határát szinte minden oldalról tenger veszi körül , maga a település légvonalban mintegyméterre található a tengerparttól . A legközelebbi öblök a Furnje és a Veli Rakovac a Pagi-csatornában ( Paski kanal ) , valamint a Njivina, Budunalva és a Krušvina amelyek a Kvarner-öbölben fekszenek . Lunon kívül a településhez több kisebb telep is tartozik , melyek némelyike több kilométer távolságra van . Közülük külön említésre méltó Tovarnele , amely a sziget legészakibb emberi települése , itt található Lun kikötője is . Nevét az olasz taverna szóból kapta , amely vendéglőt jelent . Valóban találhatók itt egy régi vendéglő maradványai , amely egyúttal a kalózok elleni védelmül is szolgált . További kis települései Gurijel , Dudići , Perićev Kanat , Gager , Jakišnica , Stanišće . Nevének eredete Neve a régi dokumentumokban „ Punta Loni” alakban szerepel , melyet a régi horvát lakosság " Koncilun " alakra fordított le . Ebből a „ konci” a „ konac” ( vég ) főnév képzett ( locativus ) alakja , a „ lun” pedig a latin „ leo , leonis” ( oroszlán ) főnévből való . Hasonló latin és olasz változatai vannak a sziget északi fokának a Lun-foknak : Punta Longa , Lunga , Lun . Története Annak ellenére , hogy nincs írásos forrás arra vonatkozóan , hogyelőtt is élt volna itt állandó lakosság ennek több régészeti bizonyítéka is előkerült . Területén több helyen találtak római cseréptöredékeket . A Vidasi nevű helyen illír sírok és sírhalmok találhatók , melyekből feltárt ékszereket a novaljai városi múzeumban őrzik . A történelemből ismert , hogy birtoklásáért évszázados küzdelem folyt Rab és Zára városok között , de egy időben még Osor is igényt tartott rá . IV . Krešimir horvát királyben miután Pag és Rab szigeteit elvette Velencétől Biogradban döntött a Rab és Zára közötti vitában és Lun egész területét Novaljával együtt Rab városának adta . Addig az egész Pag-sziget a rabi püspökséghez tartozott , attól fogva viszont a szigetnek csak a Caskától ( akkor még Cissa ) nyugatra eső része maradt a fennhatósága alatt . Pag városa a sziget többi részével Zára uralma alá került . Lunt Krešimir idejétől fogva egészenig Rabról igazgatták , akkor viszont átszervezték a horvát közigazgatást és létrehozták az önálló Novalja községet , melynek a sziget északnyugati részével együtt Lun is a része lett . Lun első állandó lakója a Rabról érkezett velencei nemes Matteo Badurina volt , akiban telepedett meg ( valószínűleg a török elől menekülve ) itt pásztorként és telepesként bérelt birtokán . A megállapodás szerint itteni jövedelméből adót kellett fizetnie Rab városának , amelyet a gabona jövedelmének negyedében és a szőlő jövedelmének hatodában állapítottak meg . Az adót nem a tényleges jövedelem , hanem egy külön bizottság becslése alapján kellett fizetni . A század közepén a jövedelem becslése az aratás , illetve a szüret után egy közösségi szakértő feladata lett . Az összegyűjtött termést főként Rabon nyilvános árverésen értékesítették . Rab az úrbéri jogairól egészenig nem akart lemondani , az úrbéri viszony megszűnését hivatalosan csakban nyilvánították ki . A század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot . Pag szigeteésközött Habsburg uralom alá került , majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A luni katolikus plébániátben alapította meg Ivan Josip Vitezić vegliai püspök , így az akkori luni káplán Matej Francetić ( aki addig Novaljához tartozott ) lett a település első plébánosa . Anyakönyveit ( a születésieket máróta) ig Rabon,ig Novalján vezették . A falunakbenbenlakosa volt . Ezt követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A település közigazgatásilagig Rabhoz tartozott , majd a horvát közigazgatás átszervezése után létrehozták az önálló Novalja községet , melynek a sziget északnyugati részével együtt Lun is a része lett.benlakosa volt , akik a olajbogyótermesztésből , turizmusból éltek . Lakosság Nevezetességei Lun ma elsősorban olajfáiról nevezetes , melyek közül a legöregebbek már néhány száz évesek , de van köztük olyan amelyet ezerötszáz évesre becsülnek . Ezért az olajfaligeteknek ezt a részétban védetté nyilvánították . A luni védett , kőfallal bekerített olajfaliget ma mintegy négyszáz hektáron terül el és mintegy nyolcvanezer fából áll . Ezzel az ország legnagyobb olajfaligete , egyúttal a sziget egyik legszebb színfoltja . A fák magassága öttől nyolc méterig váltakozik , törzsük átmérője nyolcvan centiméter feletti . Szent Jeromos tiszteletére szentelt plébániatemplomátben kezdték építeni . Alapkövét októberán rakta le Ante Petriš plébános . A tulajdonképpeni építési munkák szeptemberén kezdődtek el . Az első szentmisétszentestéjén celebrálták benne . A templom egyhajós , hosszúsága80 méter , szélessége80 méter , presbitérium és sekrestye is épült hozzá . Felszentelését júniusén Antun Mahnić krki püspök végezte . Egyetlen harangját elvitték beolvasztásra az első világháborúba és csak az szeptemberán celebrált szentmise keretében kapott újra harangot a templom . A Szent Őrangyalok tiszteletére szentelt temploma a település északkeleti szélén , a helyi temető közelében , a plébániatemplom mellett található . Délkelet-északnyugati tájolású , egyhajós , téglalap alaprajzú épület . A keleti oldalon , a szentély magasságában , egy téglalap alaprajzú , dongaboltozatos , téglalap alakú ablakkal megvilágított sekrestye található . A templom különböző méretű faragott kőtömbökből épült . A homlokzat háromszög alakú oromzatának tetején áll a két íves nyílással rendelkező harangdúc . A templom építése nagyjából a századra tehető . Szabálytalan kőlapokkal borított padlójában régi sírkövek találhatók . Az osztrák-magyar „ Albanien” gőzhajó roncsa a Jakišnica-öböltől délnyugatra fekszik a tenger mélyén körülbelülméter mélységben . A hajótban süllyesztették el egy olasz tengeralattjáró két torpedójával , miközben katonai anyagokat szállított . A hajó kereskedelmi és utasszállító gőzhajó volt , amelyetben építettek Triesztben a „ Sablimento Tecnico Triestino di Trieste” cég műhelyében az ausztriai Lloyd cég számára . A hajótestméter hosszú ésméter széles.csomós sebességet érhetett el ésutast szállíthatott . Ma a roncs egy lapos , homokos tengerfenéken , egy tenger alatti gerincen fekszik , és még egy darabban van . Itt fekszik az osztrák-magyar „ Euterpe” gőzhajó roncsa is a Potočnica-öböltől délre , körülbelülméter mélységben . A hajótban gyártották és ugyancsak az osztrák Lloyd cég tulajdonában volt.ban elsüllyesztették két torpedóval az olasz F7 tengeralattjárótól . Az elsüllyedésekor több mintember halt meg , amelyet a legnagyobb tengeri tragédiának tartanak az Adriai-tenger keleti részén . A hajó osztrák csapatokat szállított Fiuméből a Kotori-öbölbe . Ma a roncs homokos fenéken , a navigációs vonalon fekszik . A meglévő adatok szerint a fedélzetet a robbanások tették tönkre , míg a hajófenék jól megmaradt . Híres emberek Itt született dr. Srećko Badurinašibeniki püspök.ben Zárában szentelték pappá, ben teológiai doktor lett.ban II. János Pál pápa šibeniki püspökké szentelte , egyúttal hatszáz év után ő volt az első püspök akit a ferences harmadrend provinciája adott az egyháznak . A šibeniki Szent Jakab székesegyház sírboltjában nyugszik . Antun Badurina ferences harmadrendi szerzetes , egyházi író . Források Lun honlapja Novalja város hivatalos oldala Novalja turisztikai irodájának honlapja Novalja turisztikai honlapja – A luni olajfaligetek Jegyzetek Lika-Zengg megye települései