Kazahsztán földrajza
Kazahsztán Eurázsia közepén, Kelet-Európa és Közép-Ázsia határán terül el. Területe , amivel a világ kilencedik legnagyobb országa.

Északi határvonala a Kaszpi-tenger partjától indul; a Volga-menti sztyeppek és az Urál-hegység déli vonulatának érintésével kifut a Nyugat-szibériai síkságra, egészen az Altáj-hegységig. Innen délkeletre fordulva a Tarbagataj-hegységen és Dzsungárián át végighalad a Tien-sanon és a Turáni-alföldön, vissza a Kaszpi-tengerig.

Elhelyezkedés
Kazahsztán Kelet-Európa délkeleti és Közép-Ázsia nyugati részén terül el. Területe 2 724 900 km², amelyből 2 669 700 km² szárazföld és 55 200 km² vízfelület (főleg az Aral-tó).

Határainak teljes hossza 12 185 km. Délkeleten a Kínai Népköztársasággal (1 533 km-nyi határszakasz), délen Kirgizisztánnal (1 224 km) és Üzbegisztánnal (1 368 km), délnyugaton Türkmenisztánnal (379 km), északon pedig Oroszországgal (6 846 km) határos. Határaiból 1 894 km a Kaszpi-tenger, 1 070 km pedig az Aral-tó partvonalára esik (utóbbi régi adat).    

Az ország legmagasabb pontja a 6 995 méter magas Han Tengri, amely a kazah-kínai-kirgiz hármashatáron fekszik. A legalacsonyabb pont, a Karagije karsztárok 132 méterrel fekszik a tenger szintje alatt.   

Területének 8,82%-a van mezőgazdasági művelés alatt és 0,76% (20 660 km²) öntözött.

Domborzat
A nagy területű ország változatos domborzattal rendelkezik. Területének 58%-át sivatagok és félsivatagok teszik ki, 10% pedig hegyvidék. Északi részét a szteppek és erdős sztyeppek dominálják. 

Nyugaton, a Kaszpi-tenger északi fele körül a Kaszpi-medence helyezkedik el. Délnyugaton a Mangislak (Mangisztau)-félsziget nyúlik bele a Kaszpi-tengerbe, mely kelet felé az Usztyurt-fennsíkkal határos. A Kaszpi-medencétől északkeletre fekszik a Déli-Urálhoz tartozó Mugodzsar-hegység, még keletebbre pedig a Turgaj-fennsík. Az Aral-tó körül helyezkedik el a Kizil-kum sivatag és a Nagy- és Kis-Barszuk, valamint Arali Karakum homokpuszták. 

Az ország középső részén található a Kazah-hátság, tőle délre pedig a Betpak-Dala sivatag. Utóbbitól délre a Mojinkum, keletre a Balhas-medence fekszik. Kazahsztán délkeleti része az Altajhoz és a Tien-sanhoz tartozó hegyvidék.

Kazahsztán északnyugati része a Kelet-európai-síksághoz, az északi pedig a Nyugat-szibériai-síksághoz tartozik.

Vízrajz

Kazahsztánnak 85 022 folyója van, melyek közül 84 694 hossza nem éri el a 100 km-t, 305 100-500 km hosszú, 23 pedig nagyobb mint 500 km. A legnagyobb folyó a Szir-darja. A vízfolyások legsűrűbben (0,4—1,8 km/km²) az Altaj magashegyi régióiban találhatók, míg az Aral-tó és Kaszpi-tenger közötti sivatagokban átlagsűrűségük nem éri el a 0,03 km/km²-t. A folyók többsége a Kaszpi-tenger és az Aral-, Balhas- és Tengiz-tavak belső lefolyású medencéihez tartozik, csak az Irtis, az Isim és a Tobol viszi vizét a Kara-tengerbe. Kazahsztán területét nyolc vízgyűjtőre osztják: az aral-szirdarjai, balhas-alakoli, irtisi, urál-kaszpi, isimi, nura-szariszuszi, su-talasszi és tobol-turgaji vízgyűjtő medencékre. 

Az országban összesen 48 262 tó található, de ezekből 45 248-nak felszíne nem éri el az 1 km²-t. A 100 km²-t meghaladó tavak száma 21, közülük legnagyobbak a Kaszpi-tenger, az Aral- és a Balhas-tó. A tavak elhelyezkedése egyenlőtlen, Észak-Kazahsztánban fekszik a tavak 45%-a, középső és déli régióban 36%-uk, a többi országrészre 19% jut.

Éghajlat

Az ország minden irányból messze van az óceánoktól és nyitott a nyugati és északi széljárás számára. Emiatt a kazah klímát határozott kontinentalitás és a csapadék egyenlőtlen eloszlása jellemzi. 

A kazah tél északon hideg és hosszú, délen mérsékelten enyhe. Északon a januári középhőmérséklet −18°C, ami délen egészen −3°C-ig enyhül. A nyarak szárazak, északon melegek és dél felé haladva forróvá válnak. Az éves csapadékmennyiség északon 300-600 mm körül van, míg délen alig éri el a 100-200 mm-t, viszont a délkeleti hegyekben helyenként akár 1500 mm is lehet. A csapadék többsége tavasszal és kora nyáron hullik.  

Szinte az egész ország területére jellemzőek az erős szelek, amelyek helyenként meghaladják a 140 km/ó sebességet.

Élővilág
Kazahsztánban több mint hatezer növényfaj terem, közülük 515 csak ebben az országban honos. A növényfajok közül 68 fa, 266 bokor, 433 cserje, 2598 évelő fűnemű, 849 pedig egynyári fűnemű. Az erdők az ország területének 1,2%-át (a sivatagi szakszaulerdők és bozótosok beleszámításával 4,2%-át) teszik ki. 

Az állatokat kb. 590 madár-, 178 emlős-, 49 hüllő-, 12 kétéltű-, 107 hal- és legalább 30 ezer rovarfaj képviseli.

Környezeti problémák

Kazahsztán a szovjet időszakbeli erőltetett iparosítás és intenzív mezőgazdaság környezetszennyezési következményeivel küzd.  
A természetes vizek sokhelyütt ipari hulladékkal, növényvédőszerekkel és műtrágyákkal, sőt egyes helyeken radioaktív hulladékkal szennyezettek. Az átgondolatlan döntések leglátványosabb képviselője az Aral-tó, amelynek vízszintje az őt tápláló Szir-darja és Amu-darja folyókból való öntözővíz-kivétel miatt az 1970-es évek óta drasztikusan lecsökkent. A szovjet időszakban Kazahsztán Tadzsikisztántól és Kirgizisztántól kapott vizet olajért és földgázért cserébe, de a Szovjetunió összeomlása után ez a rendszer megszűnt. Az Aral-tó maradék vize a párolgás miatt egyre sósabb, ami elpusztította a halállományt és vele együtt az egykor virágzó halászati ipart. A vízfelület eltűnése a régió átlaghőmérsékletét is megnövelte, amely tovább súlyosbította a mezőgazdaság helyzetét. Az átgondolatlan öntözés az amúgy is túlvegyszerezett talaj szikesedését okozta és fokozódott a szélerózió. Az öntözött szikes talajt a szél a környező mezőgazdasági területekre is elviszi, rontva azok termőképességét. Az Aral-tó környékén a mezőgazdasági vegyszerek a lakosság egészségét is hátrányosan befolyásolják, a gyermekhalandóság az országos 2,7% helyett ebben a régióban megközelítette a 10%-ot (1991).

Ezzel szemben a Kaszpi-tenger vize 1978-1995 között folyamatosan emelkedett. A tenger északi részén a víz az Atiraui terület 10 ezer km²-ét öntötte el. 

Az ország északi és középső sztyeppezónájában gondot jelent a talaj sztyeppék felszántása miatti széleróziója. Az 50-es, 60-as években a Szűzföld-program során hatalmas területeket vettek művelés alá, hogy ott búzát termesszenek. Egyes becslések szerint az 1990-es évek közepére a valamikori legelők 60%-át az elsivatagosodás veszélyeztette. 

Északkeleten, Szemej (régebben Szemipalatyinszk) régióban a radioaktív sugárzás jelent veszélyt. A Szovjetunió idején itt tesztelték a nukleáris fegyvereket és közel 500 atombombát robbantottak fel, ebből 116-ot a földfelszínen és néha a helyi lakosság kitelepítése vagy figyelmeztetése nélkül.

Források
Water Pressures in Central Asia International Crisis Group
Geography VisitKazakhstan
География Казахстана
Физическая география Казахстана

Fordítás

Kazahsztán földrajza
Kazahsztán Eurázsia közepén , Kelet-Európa és Közép-Ázsia határán terül el . Területe , amivel a világ kilencedik legnagyobb országa . Északi határvonala a Kaszpi-tenger partjától indul ; a Volga-menti sztyeppek és az Urál-hegység déli vonulatának érintésével kifut a Nyugat-szibériai síkságra , egészen az Altáj-hegységig . Innen délkeletre fordulva a Tarbagataj-hegységen és Dzsungárián át végighalad a Tien-sanon és a Turáni-alföldön , vissza a Kaszpi-tengerig . Elhelyezkedés Kazahsztán Kelet-Európa délkeleti és Közép-Ázsia nyugati részén terül el . Területe724km² , amelyből669km² szárazföld és200 km² vízfelület ( főleg az Aral-tó ) . Határainak teljes hossza185 km . Délkeleten a Kínai Népköztársasággal533 km-nyi határszakasz ) , délen Kirgizisztánnal224 km ) és Üzbegisztánnal368 km ) , délnyugaton Türkmenisztánnalkm ) , északon pedig Oroszországgal846 km ) határos . Határaiból894 km a Kaszpi-tenger,070 km pedig az Aral-tó partvonalára esik ( utóbbi régi adat ) . Az ország legmagasabb pontja a995 méter magas Han Tengri , amely a kazah-kínai-kirgiz hármashatáron fekszik . A legalacsonyabb pont , a Karagije karsztárokméterrel fekszik a tenger szintje alatt . Területének82%-a van mezőgazdasági művelés alatt és76%660 km² ) öntözött . Domborzat A nagy területű ország változatos domborzattal rendelkezik . Területének-át sivatagok és félsivatagok teszik ki , pedig hegyvidék . Északi részét a szteppek és erdős sztyeppek dominálják . Nyugaton , a Kaszpi-tenger északi fele körül a Kaszpi-medence helyezkedik el . Délnyugaton a Mangislak ( Mangisztau)-félsziget nyúlik bele a Kaszpi-tengerbe , mely kelet felé az Usztyurt-fennsíkkal határos . A Kaszpi-medencétől északkeletre fekszik a Déli-Urálhoz tartozó Mugodzsar-hegység , még keletebbre pedig a Turgaj-fennsík . Az Aral-tó körül helyezkedik el a Kizil-kum sivatag és a Nagy- és Kis-Barszuk , valamint Arali Karakum homokpuszták . Az ország középső részén található a Kazah-hátság , tőle délre pedig a Betpak-Dala sivatag . Utóbbitól délre a Mojinkum , keletre a Balhas-medence fekszik . Kazahsztán délkeleti része az Altajhoz és a Tien-sanhoz tartozó hegyvidék . Kazahsztán északnyugati része a Kelet-európai-síksághoz , az északi pedig a Nyugat-szibériai-síksághoz tartozik . Vízrajz Kazahsztánnak022 folyója van , melyek közül694 hossza nem éri el akm-t,100-500 km hosszú,pedig nagyobb mintkm . A legnagyobb folyó a Szir-darja . A vízfolyások legsűrűbben4—1,8 km/km² ) az Altaj magashegyi régióiban találhatók , míg az Aral-tó és Kaszpi-tenger közötti sivatagokban átlagsűrűségük nem éri el a03 km/km²-t . A folyók többsége a Kaszpi-tenger és az Aral-, Balhas- és Tengiz-tavak belső lefolyású medencéihez tartozik , csak az Irtis , az Isim és a Tobol viszi vizét a Kara-tengerbe . Kazahsztán területét nyolc vízgyűjtőre osztják : az aral-szirdarjai , balhas-alakoli , irtisi , urál-kaszpi , isimi , nura-szariszuszi , su-talasszi és tobol-turgaji vízgyűjtő medencékre . Az országban összesen262 tó található , de ezekből248-nak felszíne nem éri el azkm²-t . Akm²-t meghaladó tavak száma közülük legnagyobbak a Kaszpi-tenger , az Aral- és a Balhas-tó . A tavak elhelyezkedése egyenlőtlen , Észak-Kazahsztánban fekszik a tavak-a , középső és déli régióban-uk , a többi országrészre jut . Éghajlat Az ország minden irányból messze van az óceánoktól és nyitott a nyugati és északi széljárás számára . Emiatt a kazah klímát határozott kontinentalitás és a csapadék egyenlőtlen eloszlása jellemzi . A kazah tél északon hideg és hosszú , délen mérsékelten enyhe . Északon a januári középhőmérséklet −18°C , ami délen egészen −3°C-ig enyhül . A nyarak szárazak , északon melegek és dél felé haladva forróvá válnak . Az éves csapadékmennyiség északonmm körül van , míg délen alig éri el amm-t , viszont a délkeleti hegyekben helyenként akármm is lehet . A csapadék többsége tavasszal és kora nyáron hullik . Szinte az egész ország területére jellemzőek az erős szelek , amelyek helyenként meghaladják akm/ó sebességet . Élővilág Kazahsztánban több mint hatezer növényfaj terem , közülükcsak ebben az országban honos . A növényfajok közülfa,bokor, cserje,évelő fűnemű ,pedig egynyári fűnemű . Az erdők az ország területének2%-át ( a sivatagi szakszaulerdők és bozótosok beleszámításával2%-át ) teszik ki . Az állatokat kb.mad ár-, emlős-,hüllő-,kétéltű-, hal- és legalábbezer rovarfaj képviseli . Környezeti problémák Kazahsztán a szovjet időszakbeli erőltetett iparosítás és intenzív mezőgazdaság környezetszennyezési következményeivel küzd . A természetes vizek sokhelyütt ipari hulladékkal , növényvédőszerekkel és műtrágyákkal , sőt egyes helyeken radioaktív hulladékkal szennyezettek . Az átgondolatlan döntések leglátványosabb képviselője az Aral-tó , amelynek vízszintje az őt tápláló Szir-darja és Amu-darja folyókból való öntözővíz-kivétel miatt azes évek óta drasztikusan lecsökkent . A szovjet időszakban Kazahsztán Tadzsikisztántól és Kirgizisztántól kapott vizet olajért és földgázért cserébe , de a Szovjetunió összeomlása után ez a rendszer megszűnt . Az Aral-tó maradék vize a párolgás miatt egyre sósabb , ami elpusztította a halállományt és vele együtt az egykor virágzó halászati ipart . A vízfelület eltűnése a régió átlaghőmérsékletét is megnövelte , amely tovább súlyosbította a mezőgazdaság helyzetét . Az átgondolatlan öntözés az amúgy is túlvegyszerezett talaj szikesedését okozta és fokozódott a szélerózió . Az öntözött szikes talajt a szél a környező mezőgazdasági területekre is elviszi , rontva azok termőképességét . Az Aral-tó környékén a mezőgazdasági vegyszerek a lakosság egészségét is hátrányosan befolyásolják , a gyermekhalandóság az országos7 % helyett ebben a régióban megközelítette a-ot Ezzel szemben a Kaszpi-tenger vizeközött folyamatosan emelkedett . A tenger északi részén a víz az Atiraui területezer km²-ét öntötte el . Az ország északi és középső sztyeppezónájában gondot jelent a talaj sztyeppék felszántása miatti széleróziója . Azes , as években a Szűzföld-program során hatalmas területeket vettek művelés alá , hogy ott búzát termesszenek . Egyes becslések szerint azes évek közepére a valamikori legelők-át az elsivatagosodás veszélyeztette . Északkeleten , Szemej ( régebben Szemipalatyinszk ) régióban a radioaktív sugárzás jelent veszélyt . A Szovjetunió idején itt tesztelték a nukleáris fegyvereket és közelatombombát robbantottak fel , ebbőlot a földfelszínen és néha a helyi lakosság kitelepítése vagy figyelmeztetése nélkül . Források Water Pressures in Central Asia International Crisis Group Geography VisitKazakhstan География Казахстана Физическая география Казахстана Fordítás Kazahsztán földrajza