Guru
A guru (dévanágari: गुरु),  a tanító szanszkrit elnevezése, eredetileg a világi tudásanyag, de később a vallási, spirituális tudás közvetítője elsősorban az indiai vallásokban, a hinduizmusban és a szikhizmusban, dzsainizmusban, buddhizmusban. A hinduizmusban a  megszabadulás (móksa) felé vezető úton a legfőbb segítő.

A hindu vaisnavizmus, saivizmus és tantrizmus legfőbb alakja. A hiteles guruk láncolata (parampara) biztosítja az átadott tudás megbízhatóságát, a hagyomány változatlanságát. A guruk feltétlen tisztelete és a beléjük fektetett  bizalom a bhakti megjelenésével lett meghatározó.

A buddhizmusban is jelentősége van, bár a tibeti buddhizmuson kívül nem tölt be annyira meghatározó szerepet mint a hinduizmusban, szikhizmusban, illetve a Krisna-tudat hívői között. A transzcendentális meditációk központi eleme.

Némely felfogásban a guru a móksát istenként közvetlenül adományozza , de a legtöbb nézet szerint többnyire útmutatást ad csak, nem részesít a megszabadulásban. 

Egy guru továbbá olyasvalaki, aki másokat tetszőleges tapasztalatban képes részesíteni.

A hinduizmusban

A hinduizmusban a guru spirituális tanítómester, aki a transzcendentális tudást adja át a tanítványainak. A hindu nézet alapján a guru maga Isten személyes megtestesülése, akinek feladata a tanítványok vezetése. A guru egységben létezik Istennel. Isten kegyelme a guru alakját ölti. A gurut látni annyi, mint Istent látni. Az ő személye ébreszti fel az odaadást másokban, jelenléte mindenkit megtisztít.

A guru szava Isten szava. Társasága megvilágosító erejű. Vele élni azonos a spirituális életre neveléssel. 
A guru valójában kapocs az egyén és a halhatatlan között. Ott áll a halhatatlanság küszöbén, és lehajolva egyik kezével a küszködő lelkeket segíti, a másikkal pedig felemeli őket az örök boldogság és végtelen igazság-tudatosság birodalmába. A guru a móksa-dvára (megszabadulás kapuja), ő a transzcendens tudatosság kapuja, amelyen azonban a törekvőnek magának kell átlépnie. A guru segítség, de a szádhana (spirituális tevékenység) feladata a tanítványra hárul. Akik még csak a spirituális ösvény elején tartanak, azoknak szükségük van gurura. Hogy egy gyertyát meggyújtsunk, szükségünk van egy másik égő gyertyára. Ehhez hasonlóan csak egy megvilágosodott lélek képes egy másik lelket a megvilágosodáshoz juttatni.

Ahhoz, hogy valakiből guru legyen, Isten utasítása szükséges. Csupán a könyvekből szerzett tudás senkit nem tesz guruvá. Csak arról lehet kijelenteni, hogy guru, aki már áttanulmányozta a Védákat, és személyes megtapasztalás révén közvetlen tudással bír az Átmanról (Lélekről) és Brahmanról (a Legfőbb Önvalóról). A dzsívanmukta (megszabadult bölcs) az igazi guru. Ő a szadguru, aki azonos a Brahmannal. Ő Brahman ismerője.

A hindu eposz, a  Mahábhárata csúcspontján, a kuruksétrai csatamezőn Ardzsuna, a pándava herceg  kocsihajtója, Krisna világosítja fel barátját arról, hogy a tanítványnak végletes odaadásban kell alávetnie magát tanítójának, gurujának, hiszen az magát istent képviseli a földön. Ebből a párbeszédből született a hinduizmus eszméinek legszentebb gyűjteménye, a  Bhagavad Gíta. A guruk szerepe az eredeti értelemben vett hindu hagyományokban folytatódik,   például a Védánta, jóga, tantra és bhakti iskolákban.

Siksa és díksa guru 
A hinduizmusban az ember feladata kettős e földön: fenntartani az életét és felismerni Önmagát. Élete fenntartása céljából meg kell tanulnia megszerezni mindennapi kenyerét. Önmaga felismerése érdekében pedig szolgálnia, szeretnie és meditálnia kell.

Az a mester, aki a világi tudnivalók ismeretére tanítja, a siksā (शिक्षा) guru, míg az, aki megmutatja az Önmegvalósítás útját, a díksā (दीक्षा) guru. Siksā guru sok van - annyi, ahányféle dolgot meg akar tanulni valaki. Díksā guru csak egy lehet - az, aki elvezet a móksához vagyis a végső megszabaduláshoz.

Szatguru 
A szatguru vagy szadguru (szanszkrit:  सत्गुरु vagy सद्गुरु ) jelentése: az igazi guru. A kifejezést megkülönböztetik a guruk egyéb formáitól, például a szentírás-tanítóktól. A szatguru egy olyan cím, amelyet kifejezetten csak egy megvilágosodott risinek vagy szentnek adnak, akinek életcélja a beavatott egyének vezetése a spirituális úton.

Számtalan sziddhivel (természetfeletti képességgel) van megáldva, a sziddhik birtoklása ugyanakkor nem azt a célt szolgálja, hogy egy bölcs ily módon nyilvánítsa ki nagyságát, s nem is jelent bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy elérte volna az Önmegvalósítást. A szatguruk általában nem mutatják be csodás képességeiket, olykor azonban mégis megtehetik annak érdekében, hogy a tanítványokat meggyőzzék a fizikai síkon túli dolgok létezéséről, így adva bátorítást nekik és ültetve el a hitet szívükben.

Buddhizmusban
Már az első buddhista iskolákban, illetve a théraváda buddhizmusban a guru, mint tanító, fontos szerepet töltött be, de nem a hinduizmusban ismert  spirituális közvetítőként, hanem inkább a lelki társ, egyfajta mentor szerepét töltötte be.   A tibeti buddhizmusban már központi jelentőségű, hiszen a tantrikus tanok továbbadásában szerepe megkerülhetetlen.

Szikhizmusban
A szikhizmusban a guru közvetlenül a vallásalapító Nának gurura és kilenc közvetlen utódjára vonatkozik. Hitük szerint a guruk lényegi egységbe olvadtak, az utolsó guru Góbind Szingh a guruságot szent könyvükre, az Ádi Granthra (Guru Granth Száhib) és a szikh közösségre (khálsza) hagyományozta.

Dzsainizmusban

A guru a dzsainizmusban alapvetően a spirituális tanító szerepét tölti be, jellemzően a dzsain aszkétákon keresztül. A guru egyike a dzsainák három alapkategóriájának (tattva), a másik kettő a törvény (dharma), és az istenség (Déva). Egyes közösségekben, például a svétámbara-szektában hagyományos, a hinduizmusban megszokott mester-tanítvány átadási vonal létezik. A gurut rituális tisztelet illeti meg, a guru-vandan és guru-upasti során felajánlásokat tesznek a gurujuk felé, aki ezért színes vagy illatos  porokkal hinti meg a tanítvány fejét.

Jegyzetek

Források

Kapcsolódó cikkek 
 Hindu guruk és szentek listája

Vallási specialisták
A guru ( dévanágari : गुरु ) , a tanító szanszkrit elnevezése , eredetileg a világi tudásanyag , de később a vallási , spirituális tudás közvetítője elsősorban az indiai vallásokban , a hinduizmusban és a szikhizmusban , dzsainizmusban , buddhizmusban . A hinduizmusban a megszabadulás ( móksa ) felé vezető úton a legfőbb segítő . A hindu vaisnavizmus , saivizmus és tantrizmus legfőbb alakja . A hiteles guruk láncolata ( parampara ) biztosítja az átadott tudás megbízhatóságát , a hagyomány változatlanságát . A guruk feltétlen tisztelete és a beléjük fektetett bizalom a bhakti megjelenésével lett meghatározó . A buddhizmusban is jelentősége van , bár a tibeti buddhizmuson kívül nem tölt be annyira meghatározó szerepet mint a hinduizmusban , szikhizmusban , illetve a Krisna-tudat hívői között . A transzcendentális meditációk központi eleme . Némely felfogásban a guru a móksát istenként közvetlenül adományozza , de a legtöbb nézet szerint többnyire útmutatást ad csak , nem részesít a megszabadulásban . Egy guru továbbá olyasvalaki , aki másokat tetszőleges tapasztalatban képes részesíteni . A hinduizmusban A hinduizmusban a guru spirituális tanítómester , aki a transzcendentális tudást adja át a tanítványainak . A hindu nézet alapján a guru maga Isten személyes megtestesülése , akinek feladata a tanítványok vezetése . A guru egységben létezik Istennel . Isten kegyelme a guru alakját ölti . A gurut látni annyi , mint Istent látni . Az ő személye ébreszti fel az odaadást másokban , jelenléte mindenkit megtisztít . A guru szava Isten szava . Társasága megvilágosító erejű . Vele élni azonos a spirituális életre neveléssel . A guru valójában kapocs az egyén és a halhatatlan között . Ott áll a halhatatlanság küszöbén , és lehajolva egyik kezével a küszködő lelkeket segíti , a másikkal pedig felemeli őket az örök boldogság és végtelen igazság-tudatosság birodalmába . A guru a móksa-dvára ( megszabadulás kapuja ) , ő a transzcendens tudatosság kapuja , amelyen azonban a törekvőnek magának kell átlépnie . A guru segítség , de a szádhana ( spirituális tevékenység ) feladata a tanítványra hárul . Akik még csak a spirituális ösvény elején tartanak , azoknak szükségük van gurura . Hogy egy gyertyát meggyújtsunk , szükségünk van egy másik égő gyertyára . Ehhez hasonlóan csak egy megvilágosodott lélek képes egy másik lelket a megvilágosodáshoz juttatni . Ahhoz , hogy valakiből guru legyen , Isten utasítása szükséges . Csupán a könyvekből szerzett tudás senkit nem tesz guruvá . Csak arról lehet kijelenteni , hogy guru , aki már áttanulmányozta a Védákat , és személyes megtapasztalás révén közvetlen tudással bír az Átmanról ( Lélekről ) és Brahmanról ( a Legfőbb Önvalóról ) . A dzsívanmukta ( megszabadult bölcs ) az igazi guru . Ő a szadguru , aki azonos a Brahmannal . Ő Brahman ismerője . A hindu eposz , a Mahábhárata csúcspontján , a kuruksétrai csatamezőn Ardzsuna , a pándava herceg kocsihajtója , Krisna világosítja fel barátját arról , hogy a tanítványnak végletes odaadásban kell alávetnie magát tanítójának , gurujának , hiszen az magát istent képviseli a földön . Ebből a párbeszédből született a hinduizmus eszméinek legszentebb gyűjteménye , a Bhagavad Gíta . A guruk szerepe az eredeti értelemben vett hindu hagyományokban folytatódik , például a Védánta , jóga , tantra és bhakti iskolákban . Siksa és díksa guru A hinduizmusban az ember feladata kettős e földön : fenntartani az életét és felismerni Önmagát . Élete fenntartása céljából meg kell tanulnia megszerezni mindennapi kenyerét . Önmaga felismerése érdekében pedig szolgálnia , szeretnie és meditálnia kell . Az a mester , aki a világi tudnivalók ismeretére tanítja , a siksā ( शिक्षा ) guru , míg az , aki megmutatja az Önmegvalósítás útját , a díksā ( दीक्षा ) guru . Siksā guru sok van - annyi , ahányféle dolgot meg akar tanulni valaki . Díksā guru csak egy lehet - az , aki elvezet a móksához vagyis a végső megszabaduláshoz . Szatguru A szatguru vagy szadguru ( szanszkrit : सत्गुरु vagy सद्गुरु ) jelentése : az igazi guru . A kifejezést megkülönböztetik a guruk egyéb formáitól , például a szentírás-tanítóktól . A szatguru egy olyan cím , amelyet kifejezetten csak egy megvilágosodott risinek vagy szentnek adnak , akinek életcélja a beavatott egyének vezetése a spirituális úton . Számtalan sziddhivel ( természetfeletti képességgel ) van megáldva , a sziddhik birtoklása ugyanakkor nem azt a célt szolgálja , hogy egy bölcs ily módon nyilvánítsa ki nagyságát , s nem is jelent bizonyítékot arra vonatkozóan , hogy elérte volna az Önmegvalósítást . A szatguruk általában nem mutatják be csodás képességeiket , olykor azonban mégis megtehetik annak érdekében , hogy a tanítványokat meggyőzzék a fizikai síkon túli dolgok létezéséről , így adva bátorítást nekik és ültetve el a hitet szívükben . Buddhizmusban Már az első buddhista iskolákban , illetve a théraváda buddhizmusban a guru , mint tanító , fontos szerepet töltött be , de nem a hinduizmusban ismert spirituális közvetítőként , hanem inkább a lelki társ , egyfajta mentor szerepét töltötte be . A tibeti buddhizmusban már központi jelentőségű , hiszen a tantrikus tanok továbbadásában szerepe megkerülhetetlen . Szikhizmusban A szikhizmusban a guru közvetlenül a vallásalapító Nának gurura és kilenc közvetlen utódjára vonatkozik . Hitük szerint a guruk lényegi egységbe olvadtak , az utolsó guru Góbind Szingh a guruságot szent könyvükre , az Ádi Granthra ( Guru Granth Száhib ) és a szikh közösségre ( khálsza ) hagyományozta . Dzsainizmusban A guru a dzsainizmusban alapvetően a spirituális tanító szerepét tölti be , jellemzően a dzsain aszkétákon keresztül . A guru egyike a dzsainák három alapkategóriájának ( tattva ) , a másik kettő a törvény ( dharma ) , és az istenség ( Déva ) . Egyes közösségekben , például a svétámbara-szektában hagyományos , a hinduizmusban megszokott mester-tanítvány átadási vonal létezik . A gurut rituális tisztelet illeti meg , a guru-vandan és guru-upasti során felajánlásokat tesznek a gurujuk felé , aki ezért színes vagy illatos porokkal hinti meg a tanítvány fejét . Jegyzetek Források Kapcsolódó cikkek Hindu guruk és szentek listája Vallási specialisták