Turanj (Sveti Filip i Jakov)
Turanj falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Sveti Filip i Jakovhoz tartozik.

Fekvése
Zárától 24 km-re délkeletre, Biogradtól légvonalban 5 km-re északnyugatra, Dalmácia északi részén, a Pašman-csatorna partján, mintegy 4 km hosszan elnyúlva fekszik. Egy kis félsziget és 16 szigetecske övezi. Rajta halad át a Jadranska magistrala, az Adria-parti főút, ezért autóval is könnyen megközelíthető.

Története
Turanj környékének első régészeti leletei a kőkorszakból származnak és területe lakott volt a bronzkorban is. A környező dombokon és a Ričul-szigeten (Zeleni školj) több erődített település is állt. Akkor még a kis sziget is összeköttetésben volt a szárazfölddel és külön kikötővel rendelkezett. Később a tengerszint emelkedésével töltést építettek, hogy a szigetre vezető út továbbra is járható legyen. Ez a farönkökből és kőből épített töltés a víz alatt két méterrel még ma is látható. A kikötőnek használt öbölben római malomkövet találtak. Az egykori malmot a Pašman-csatornára jellemző, rendkívül erős tengeráramlat hajtotta. A mai Turanj helyén az első, a betelepülő horvátok által Tukljačnak nevezett település még a római korban létesült és abban az időben három kis kikötővel rendelkezett. A római korból sírok és kőtöredékek maradtak fenn. Fennmaradt az egykori Biba - Jader vízvezeték. A helyi temetőben található 845-ben épített kis templom római "villa rustica" (villagazdaság) alapjaira épült. A betelepült horvátok által épített templom a Szeplőtelen fogantatás, Szűz Mária (néhány régi forrásban "Stellamaris") titulusát viselte. Ebből a korból maradt fenn három, glagolita írással írt misekönyv és két, történelmi jelentőségű, kőbe vésett glagolita felirat.

A mai települést a 13. században említik először és 1444-ben építtette fel a Meštrović család azt a várat, amiről a nevét kapta. A név eredeti alakja „Toretta” (a latin turris – torony főnévből) volt, amely az idők folyamán nyerte el mai alakját. Ennek a várnak a maradványa az egyik torony ma a "Kaštel" nevet viseli, emellett a kaputorony és a falak egy része is látható még belőle. A part mentén húzódó falakat egykor három torony erősítette. Turanjt a kandiai háború során 1645-ben rombolta le a török, a lakosság a közeli Pašman-szigetre és Babacra menekült. Később a várat maguk a velenceiek gyújtották fel, hogy török kézre ne kerüljön. A 15. században a vár falain belül egy Kisboldogasszony tiszteletére szentelt templom épült, melyet szintén a kandiai háború során romboltak le. 1675-ben ennek a helyére építették a mai Kármelhegyi boldogasszony plébániatemplomot.

A település 1797-ig a Velencei Köztársaság része volt, majd miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg. 1806-ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 324, 1910-ben 518 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került. Az 1943. szeptemberi olasz kapituláció után horvát csapatok vonultak be a településre, amely ezzel visszatért Horvátországhoz, amely Jugoszlávia része lett. A településnek 2011-ben 1207 lakosa volt, akik főként mezőgazdasággal és turizmussal foglalkoztak.

Lakosság

Nevezetességei
A település központjában található a Kármelhegyi boldogasszony plébániatemplom. Elődjét 1430-ban említik először „Santa Maria delle Torette” néven, de korábban a Kisboldogasszony tiszteletére szentelték. A középkori templomot 1645-ben lerombolta a török és a helyén 1675-ben építették fel a mai templomot, mely többszöri átépítés után 1739-ben nyerte el mai formáját. A templom egyhajós épület sekrestyével és három oltárral. A főoltáron a Kármelhegyi boldogasszony képe látható két fából faragott szoborral, melyek Szűz Máriát és Jézus szívét ábrázolják. Harangtornyában három harang található. Védőszentjének ünnepe a turistaszezonba, július 16-ra esik amikor az ünnepi szentmise után körmenetben viszik körül a település utcáin a Szűzanya szobrát. Ezt követik a turanji fesztivál eseményei. A plébániához még két település Sveti Petar na Moru és Sikovo tartozik.
A „Kaštel” a település középkori várának maradványa. Ma az egyik torony, emellett a kaputorony és a falak egy része is látható még belőle. A part mentén húzódó falakat egykor három torony erősítette.
A településen kívül, de annak közvetlen közelében a part mellett a Tukljač nevű helyen a fenyőfákkal övezett temetőben található a Szűz Mária templom. A templomot Miroslav Mogorović hajóskapitány építtette egy római villagazdaság romjain a kapuzat feletti felirat szerint 845-ben. Később megújították. A templomban a település egykori bírójának 15. századi sírköve látható glagolita felirattal. Egyhajós épület apszissal és a homlokzat feletti harangépítménnyel, benne egy haranggal. Közelében ókori villa romjai és Tukljač-fokról a Ričul-szigetre vezető ókori töltés víz alatti maradványai láthatók.
A kis Babac-szigeten található a Szent András templom, melyet a török elől ide menekült turanjiak építettek. Eredetileg a Kisboldogasszony tiszteletére volt szentelve, később a Nagyboldogasszony,  majd Szent András apostol tiszteletére szentelték fel. A szigeten található a Pašman-csatorna legrégibb világítótornya, amely 1876-ban épült.
Ugyancsak a Babac-szigeten található a de Soppe család erődített nyaralója. Már a 15. század végén volt a szigeten egy gazdaság és egy vidéki ház (nyaraló), amely a de Soppe család tulajdonában volt. Ez képezte a máig fennmaradt építmény alapját. A legjobb állapotban fennmaradt része a délnyugati rész a párkány magasságáig álló toronnyal (fortica) és egy kissé alacsonyabb sánccal. Megmaradt a nyaraló címeres bejárata is. Az idő múlásával az épület körül jellegzetes adriai falucska keletkezett a dalmát népi építészet minden jellemzőjével.
A település feletti Crni krug nevű magaslaton vaskori erődített település maradványai találhatók. A dombra gyalogösvény és kerékpárút vezet fel.
Turanj felett a Gradina nevű magaslaton egy őskori, erődített település maradványai találhatók. Gradinát patkó alakú sánc vette körül, így a sáncok a település három oldalát védték, míg a negyedik (déli) oldal a meredek lejtő miatt természetes védelem alatt állt. A sáncot száraz technikával építették, és öt egymásnak támaszkodó falból állt. Bizonyos helyeken a sáncok a 8 méteres szélességet, és a 3 méteres magasságot is elérték. A Gradina belső méretei körülbelül 130 x 110 métert tesznek ki. Az erődítmény a késő bronzkorban épülhetett és a vaskoron át a római hódításig állhatott.

Egyesületek
A település kulturális és művészeti egyesülete a KUD „Maslina”;
 „Karmel” női kórus;
 „Croatia” labdarúgóklub;
 „Croatia” vízilabdaklub;
 A „Kaštel” a település lokálpatrióta egyesülete.

További információk
 Sveti Filip i Jakov község hivatalos oldala 
 A község információs oldala 
 A zárai érsekség honlapja

Jegyzetek

Zára megye települései
Turanj falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Sveti Filip i Jakovhoz tartozik . Fekvése Zárátólkm-re délkeletre , Biogradtól légvonalbankm-re északnyugatra , Dalmácia északi részén , a Pašman-csatorna partján , mintegykm hosszan elnyúlva fekszik . Egy kis félsziget ésszigetecske övezi . Rajta halad át a Jadranska magistrala , az Adria-parti főút , ezért autóval is könnyen megközelíthető . Története Turanj környékének első régészeti leletei a kőkorszakból származnak és területe lakott volt a bronzkorban is . A környező dombokon és a Ričul-szigeten ( Zeleni školj ) több erődített település is állt . Akkor még a kis sziget is összeköttetésben volt a szárazfölddel és külön kikötővel rendelkezett . Később a tengerszint emelkedésével töltést építettek , hogy a szigetre vezető út továbbra is járható legyen . Ez a farönkökből és kőből épített töltés a víz alatt két méterrel még ma is látható . A kikötőnek használt öbölben római malomkövet találtak . Az egykori malmot a Pašman-csatornára jellemző , rendkívül erős tengeráramlat hajtotta . A mai Turanj helyén az első , a betelepülő horvátok által Tukljačnak nevezett település még a római korban létesült és abban az időben három kis kikötővel rendelkezett . A római korból sírok és kőtöredékek maradtak fenn . Fennmaradt az egykori Biba - Jader vízvezeték . A helyi temetőben találhatóben épített kis templom római " villa rustica " ( villagazdaság ) alapjaira épült . A betelepült horvátok által épített templom a Szeplőtelen fogantatás , Szűz Mária ( néhány régi forrásban " Stellamaris " ) titulusát viselte . Ebből a korból maradt fenn három , glagolita írással írt misekönyv és két , történelmi jelentőségű , kőbe vésett glagolita felirat . A mai települést a században említik először ésben építtette fel a Meštrović család azt a várat , amiről a nevét kapta . A név eredeti alakja „ Toretta” ( a latin turris – torony főnévből ) volt , amely az idők folyamán nyerte el mai alakját . Ennek a várnak a maradványa az egyik torony ma a " Kaštel " nevet viseli , emellett a kaputorony és a falak egy része is látható még belőle . A part mentén húzódó falakat egykor három torony erősítette . Turanjt a kandiai háború soránben rombolta le a török , a lakosság a közeli Pašman-szigetre és Babacra menekült . Később a várat maguk a velenceiek gyújtották fel , hogy török kézre ne kerüljön . A században a vár falain belül egy Kisboldogasszony tiszteletére szentelt templom épült , melyet szintén a kandiai háború során romboltak le.ben ennek a helyére építették a mai Kármelhegyi boldogasszony plébániatemplomot . A településig a Velencei Köztársaság része volt , majd miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg.ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idején a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került . Az szeptemberi olasz kapituláció után horvát csapatok vonultak be a településre , amely ezzel visszatért Horvátországhoz , amely Jugoszlávia része lett . A településnekbenlakosa volt , akik főként mezőgazdasággal és turizmussal foglalkoztak . Lakosság Nevezetességei A település központjában található a Kármelhegyi boldogasszony plébániatemplom . Elődjétban említik először „ Santa Maria delle Torette” néven , de korábban a Kisboldogasszony tiszteletére szentelték . A középkori templomotben lerombolta a török és a helyénben építették fel a mai templomot , mely többszöri átépítés utánben nyerte el mai formáját . A templom egyhajós épület sekrestyével és három oltárral . A főoltáron a Kármelhegyi boldogasszony képe látható két fából faragott szoborral , melyek Szűz Máriát és Jézus szívét ábrázolják . Harangtornyában három harang található . Védőszentjének ünnepe a turistaszezonba , júliusra esik amikor az ünnepi szentmise után körmenetben viszik körül a település utcáin a Szűzanya szobrát . Ezt követik a turanji fesztivál eseményei . A plébániához még két település Sveti Petar na Moru és Sikovo tartozik . A „ Kaštel” a település középkori várának maradványa . Ma az egyik torony , emellett a kaputorony és a falak egy része is látható még belőle . A part mentén húzódó falakat egykor három torony erősítette . A településen kívül , de annak közvetlen közelében a part mellett a Tukljač nevű helyen a fenyőfákkal övezett temetőben található a Szűz Mária templom . A templomot Miroslav Mogorović hajóskapitány építtette egy római villagazdaság romjain a kapuzat feletti felirat szerintben . Később megújították . A templomban a település egykori bírójának századi sírköve látható glagolita felirattal . Egyhajós épület apszissal és a homlokzat feletti harangépítménnyel , benne egy haranggal . Közelében ókori villa romjai és Tukljač-fokról a Ričul-szigetre vezető ókori töltés víz alatti maradványai láthatók . A kis Babac-szigeten található a Szent András templom , melyet a török elől ide menekült turanjiak építettek . Eredetileg a Kisboldogasszony tiszteletére volt szentelve , később a Nagyboldogasszony , majd Szent András apostol tiszteletére szentelték fel . A szigeten található a Pašman-csatorna legrégibb világítótornya , amelyban épült . Ugyancsak a Babac-szigeten található a de Soppe család erődített nyaralója . Már a század végén volt a szigeten egy gazdaság és egy vidéki ház ( nyaraló ) , amely a de Soppe család tulajdonában volt . Ez képezte a máig fennmaradt építmény alapját . A legjobb állapotban fennmaradt része a délnyugati rész a párkány magasságáig álló toronnyal ( fortica ) és egy kissé alacsonyabb sánccal . Megmaradt a nyaraló címeres bejárata is . Az idő múlásával az épület körül jellegzetes adriai falucska keletkezett a dalmát népi építészet minden jellemzőjével . A település feletti Crni krug nevű magaslaton vaskori erődített település maradványai találhatók . A dombra gyalogösvény és kerékpárút vezet fel . Turanj felett a Gradina nevű magaslaton egy őskori , erődített település maradványai találhatók . Gradinát patkó alakú sánc vette körül , így a sáncok a település három oldalát védték , míg a negyedik ( déli ) oldal a meredek lejtő miatt természetes védelem alatt állt . A sáncot száraz technikával építették , és öt egymásnak támaszkodó falból állt . Bizonyos helyeken a sáncok améteres szélességet , és améteres magasságot is elérték . A Gradina belső méretei körülbelülxmétert tesznek ki . Az erődítmény a késő bronzkorban épülhetett és a vaskoron át a római hódításig állhatott . Egyesületek A település kulturális és művészeti egyesülete a KUD „ Maslina” ; „ Karmel” női kórus ; „ Croatia” labdarúgóklub ; „ Croatia” vízilabdaklub ; A „ Kaštel” a település lokálpatrióta egyesülete . További információk Sveti Filip i Jakov község hivatalos oldala A község információs oldala A zárai érsekség honlapja Jegyzetek Zára megye települései