Freund Mihály
Freund Mihály (Budapest, 1889. május 25. – Budapest, 1984. május 12.) Kossuth-díjas vegyészmérnök, egyetemi tanár, a kémiai tudomány doktora, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja. A magyarországi petrolkémia úttörő jelentőségű kutatója, két évtizeden keresztül az általa alapított Magyar Ásványolaj- és Földgázkísérleti Intézet igazgatója (1948–1969).

Életútja 
Budapesten született Freund Fülöp (1850–1907) kereskedő és Wagner Emília gyermekeként. Felsőfokú tanulmányait vegyészmérnöki oklevele megszerzésével 1911-ben fejezte be a budapesti Királyi József Műegyetemen. 1911–1912-ben a Karlsruhei Műszaki Egyetemen ösztöndíjasként képezte tovább magát Carl Engler ipari kémiai laboratóriumában. Hazatérve 1913-ban műszaki doktori diplomáját is megszerezte. 1914-től egy évtizeden keresztül, 1924-ig a Magyar Petróleumipar Rt. előbb beosztott, később üzemvezető mérnökeként dolgozott. Időközben, az első világháború idején a Monarchia hadügyminisztériumának bécsi szintetikusgumi-kísérleti állomásán teljesített katonai szolgálatot, 1916–1917-ben mint a telephely vezetője. 1924-ben az Óbudai Vegyiműveknél helyezkedett el vezető mérnökként. 1924-ben házasságot kötött Budapesten Tibold Sándor és Lichtschein Sarolta lányával, Annával. 1926-ban munkahelyét otthagyva önállósodott, s a következő két évtizedben, 1948-ig különböző kőolaj-ipari és ipari kémiai megbízásokat vállalt tanácsadó-szakértő vegyészmérnökként.

1946-ban a kőolajipar és termékei című tárgykör magántanárává habilitált a budapesti műegyetemen. 1948-tól 1969. évi nyugdíjazásáig az általa létrehozott Magyar Ásványolaj- és Földgázkísérleti Intézet igazgatói tisztét látta el. Ezzel egyidejűleg, 1950–1951-ben címzetes nyilvános rendkívüli tanári címmel tartott kőolaj-kémiai előadásokat a műegyetemen, 1952-ben pedig megvédte doktori disszertációját, ezzel a kémiai tudomány doktora lett. 1964-től nyugdíjazásáig címzetes egyetemi tanárként oktatott a fővárosi műegyetemen.

Munkássága 
Tudományos munkássága fő vonulatában a kőolajkémia, a petrolkémia, a kőolaj-feldolgozás ipari kémiai, analitikai módszerei és technológiai vonatkozásai álltak. Világviszonylatban első ízben vetette fel a földgáz szállíthatóságát cseppfolyósított formában (1934), s Magyarországon elsőként végzett motorkenőolajokon üzemközi tapadási, fáradási, illetve adagolási kísérleteket. Kidolgozta kenőolajak, mosószerek stb. ásványolajból történő előállításának vegyi technológiáját. Emellett vizsgálta a metán acetilénhez vezető hőbontását (parciális oxidáció), az olefinek oxoszintézisének problematikáját, a benzin pirogén bomlásának nyersanyagait és melléktermékeit. A második világháborút követően nagy szerepet játszott a hazai bitumenipar fejlesztésében, az első petrolkémiai üzemegység létesítésében, a nagylengyeli nyersolaj ipari bevezetésében.

1964 és 1970 között főszerkesztőként gondozta a Kőszén- és Kőolajipari Anyagismereti Monográfiasorozatnak az Akadémiai Kiadónál megjelenő köteteit.

Társasági tagságai és elismerései 
Tudományos eredményei elismeréseként 1948-ban a Magyar Tudományos Akadémia levelező, 1954-ben rendes tagjává választották, tagja volt az MTA műszaki kémiai, illetve szerves kémiai bizottságának. 1946 után elnöke, majd tiszteletbeli örökös elnöke volt a Magyar Kémikusok Egyesülete ásványolaj- és petrolkémiai szakosztályának. 1947-től ugyancsak elnökként irányította a Magyar Szabványügyi Hivatal kőolajtermék-, majd motorhajó- és motorkenőolaj-bizottságának munkáját.

Nemzetközi elismertségét tanúsítja, hogy tiszteleti tagja volt az NDK Kémiai Társaságának és a düsseldorfi Tribológiai és Kenéstechnikai Társaságnak, külső tagja az Osztrák Kőolaj-tudományi Társaságnak<!—(Österreichische Gesellschaft für Erdölwissenschaften)-->, valamint az Amerikai Kémiai Társaságnak.

Tudományos munkássága elismeréseként 1950-ben a Kossuth-díj ezüst fokozatát vehette át, 1959-ben pedig Wartha Vince-emlékérmet kapott. 1972-ben a Budapesti Műszaki Egyetem díszdoktorává avatták, 1978-ban pedig az országban elsőként vehetett át műszaki doktori vasdiplomát. Emellett díjazottja volt a Magyar Munka Érdemérem ezüst fokozatának (1949), a Szocialista Munkáért Érdeméremnek (1959? a Munka Érdemrendnek (1959), a Munka Érdemrend arany fokozatának (1964, 1969, 1974), a Felszabadulási Jubileumi Emlékéremnek (1970), a Magyar Népköztársaság Zászlórendjének (1979) és babérkoszorúval ékesített Zászlórendjének (1984).

Főbb művei

Jegyzetek

Források 
 
 
 
 
 

Magyar vegyészmérnökök
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
MTA-tagok
Kossuth-díjasok
1889-ben született személyek
1984-ben elhunyt személyek
Zsidó származású magyarok
Freund Mihály ( Budapest , május – Budapest , május ) Kossuth-díjas vegyészmérnök , egyetemi tanár , a kémiai tudomány doktora , a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja . A magyarországi petrolkémia úttörő jelentőségű kutatója , két évtizeden keresztül az általa alapított Magyar Ásványolaj- és Földgázkísérleti Intézet igazgatója1969 ) . Életútja Budapesten született Freund Fülöp1907 ) kereskedő és Wagner Emília gyermekeként . Felsőfokú tanulmányait vegyészmérnöki oklevele megszerzésévelben fejezte be a budapesti Királyi József Műegyetemen.1912-ben a Karlsruhei Műszaki Egyetemen ösztöndíjasként képezte tovább magát Carl Engler ipari kémiai laboratóriumában . Hazatérveban műszaki doktori diplomáját is megszerezte.től egy évtizeden keresztül,ig a Magyar Petróleumipar Rt. előbb beosztott , később üzemvezető mérnökeként dolgozott . Időközben , az első világháború idején a Monarchia hadügyminisztériumának bécsi szintetikusgumi-kísérleti állomásán teljesített katonai szolgálatot, 1917-ben mint a telephely vezetője.ben az Óbudai Vegyiműveknél helyezkedett el vezető mérnökként.ben házasságot kötött Budapesten Tibold Sándor és Lichtschein Sarolta lányával , Annával.ban munkahelyét otthagyva önállósodott , s a következő két évtizedben,ig különböző kőolaj-ipari és ipari kémiai megbízásokat vállalt tanácsadó-szakértő vegyészmérnökként . 1946-ban a kőolajipar és termékei című tárgykör magántanárává habilitált a budapesti műegyetemen.tól évi nyugdíjazásáig az általa létrehozott Magyar Ásványolaj- és Földgázkísérleti Intézet igazgatói tisztét látta el . Ezzel egyidejűleg, 1951-ben címzetes nyilvános rendkívüli tanári címmel tartott kőolaj-kémiai előadásokat a műegyetemen, ben pedig megvédte doktori disszertációját , ezzel a kémiai tudomány doktora lett.től nyugdíjazásáig címzetes egyetemi tanárként oktatott a fővárosi műegyetemen . Munkássága Tudományos munkássága fő vonulatában a kőolajkémia , a petrolkémia , a kőolaj-feldolgozás ipari kémiai , analitikai módszerei és technológiai vonatkozásai álltak . Világviszonylatban első ízben vetette fel a földgáz szállíthatóságát cseppfolyósított formában s Magyarországon elsőként végzett motorkenőolajokon üzemközi tapadási , fáradási , illetve adagolási kísérleteket . Kidolgozta kenőolajak , mosószerek stb. ásványolajból történő előállításának vegyi technológiáját . Emellett vizsgálta a metán acetilénhez vezető hőbontását ( parciális oxidáció ) , az olefinek oxoszintézisének problematikáját , a benzin pirogén bomlásának nyersanyagait és melléktermékeit . A második világháborút követően nagy szerepet játszott a hazai bitumenipar fejlesztésében , az első petrolkémiai üzemegység létesítésében , a nagylengyeli nyersolaj ipari bevezetésében . 1964 ésközött főszerkesztőként gondozta a Kőszén- és Kőolajipari Anyagismereti Monográfiasorozatnak az Akadémiai Kiadónál megjelenő köteteit . Társasági tagságai és elismerései Tudományos eredményei elismerésekéntban a Magyar Tudományos Akadémia levelező, ben rendes tagjává választották , tagja volt az MTA műszaki kémiai , illetve szerves kémiai bizottságának. után elnöke , majd tiszteletbeli örökös elnöke volt a Magyar Kémikusok Egyesülete ásványolaj- és petrolkémiai szakosztályának.től ugyancsak elnökként irányította a Magyar Szabványügyi Hivatal kőolajtermék- , majd motorhajó- és motorkenőolaj-bizottságának munkáját . Nemzetközi elismertségét tanúsítja , hogy tiszteleti tagja volt az NDK Kémiai Társaságának és a düsseldorfi Tribológiai és Kenéstechnikai Társaságnak , külső tagja az Osztrák Kőolaj-tudományi Társaságnak<! —( Österreichische Gesellschaft für Erdölwissenschaften)--> , valamint az Amerikai Kémiai Társaságnak . Tudományos munkássága elismerésekéntben a Kossuth-díj ezüst fokozatát vehette át, ben pedig Wartha Vince-emlékérmet kapott.ben a Budapesti Műszaki Egyetem díszdoktorává avatták, ban pedig az országban elsőként vehetett át műszaki doktori vasdiplomát . Emellett díjazottja volt a Magyar Munka Érdemérem ezüst fokozatának a Szocialista Munkáért Érdeméremnek a Munka Érdemrendnek a Munka Érdemrend arany fokozatának a Felszabadulási Jubileumi Emlékéremnek a Magyar Népköztársaság Zászlórendjénekés babérkoszorúval ékesített Zászlórendjének Főbb művei Jegyzetek Források Magyar vegyészmérnökök Magyar egyetemi , főiskolai oktatók MTA-tagok Kossuth-díjasok 1889-ben született személyek 1984-ben elhunyt személyek Zsidó származású magyarok