Božava
Božava falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Salihoz tartozik.

Fekvése 
Zárától légvonalban 26 km-re nyugatra, községközpontjától légvonalban 31 km-re, közúton 39 km-re északnyugatra a Dugi-sziget északnyugati részén, a božavai mező szélén, egy fenyőerdővel övezett északkeleti fekvésű öbölben fekszik.

Története 
Az itt található ókori halomsírok tanúsága szerint területén már az ókorban az illírek erődített települése volt. A rómaiak jelenlétét egy villagazdaság romjai, valamint egy Šipnatánál előkerült késő római szarkofágfedél igazolja. Božava első írásos említése 1327-ben „Bosave” néven történt, de néhány lelet alapján feltételezhető, hogy a horvátok már a 9. században megalapították itt saját településüket. A neves horvát nyelvész Petar Skok feltételezése szerint a település neve az itt egykor állt bencés kolostorral kapcsolatos, amelynek romjai ma is láthatók Kantunadánál. A bencés atyákat ugyanis a nép akkoriban “božji ljudi”-nak, azaz istenes embereknek nevezte. Ivan Ostojić professzor más véleményen van, mivel szerinte a név a zárai apácáktól származik, akiknek itt volt az egyik birtokuk. Tény, hogy a középkorban ez a terület valóban a zárai Szűz Mária bencés kolostor birtoka volt. A falu területe a sziget többi részéhez hasonlóan Zárához tartozott, majd 1409-től a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett. A török kalózokkal vívott tengeri csatákban a falut többször lerombolták, 1686-ban ulcinji kalózok rabolták ki. A lakosság a sziget északi részének többi településre (Soline, Veli Rat, Dragove, Verunić, Polje, Brbinj és Savar) menekült. A 18. század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot. Dugi otok 1797 és 1805 között Habsburg uralom alá került, majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 180, 1910-ben 261 lakosa volt. 1902-ig az Uglešić család volt a birtokosa, de ekkor lakói megváltották házaikat és földjeiket. Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A népesség nagyarányú csökkenése az 1970-es években megindult kivándorlás (főként Amerikába és Ausztráliába) miatt történt. A falunak 2011-ben 116 lakosa volt, akik hagyományosan mezőgazdasággal, halászattal és újabban egyre inkább turizmussal foglalkoznak. Božava ugyanis a sziget turisztikailag legfejlettebb települése szállodatömbökkel és számos vendéglátóipari objektummal. Szállodáit nemrég felújították és magasabb kategóriára emelték. Božava emellett búvárközpont is ahol búváriskola működik. A településnek orvosi rendelője, postája, péküzlete, trafikja, két vegyesáruüzlete van.

Lakosság

Nevezetességei 
A település eredeti Szent Miklós plébániatemploma ma temetőkápolna. A templom valószínűleg kora középkori eredetű. Ezt erősíti meg az a tény, hogy a 14. század végén már annyira rozoga volt, hogy újjá kellett építeni. Egy 1385. május 29-én kelt okirat szerint ugyanis Bartul zárai építész, valamint a božavai Maroj és Kršul Hrvatinić kötelezettséget vállaltak, hogy az eredeti helyen Szent Miklós tiszteletére új templomot építenek (“ecclesia Sancti Nicolai de Bosava”). 1882-ben ez a templom is tönkrement és a plébániaház közelében újabb templomot kellett építeni ugyancsak Szent Miklós tiszteletére. A temetőben álló régi templomot ma Szent Keresztnek nevezik arról a 15. század első feléből származó értékes feszületről amely a korabeli gótikus faszobrászat remeke. Korpuszának mérete 170 cm és temperával van színezve. Ljubljanában szakszerűen restaurálták és ma a plébániatemplomban őrzik. A templom bejárata felett egy Szent Miklós dombormű látható az 1469-es évszámmal. A templom felújításakor két, növényi indás díszítésű kora román faragott kőtáblát találtak, amelyek egykor a szentélyt a hívektől választották el.
Szent Miklós tiszteletére szentelt plébániatemploma 9. századi eredetű, mai formájában 1882-ben épült. Értékes tárgyai között három 14–15. századi aranyozott ezüst körmeneti kereszt található, Stjepan és Pavol Petar Kotoranin zárai aranyművesek munkái.
A Nediljno-félszigeten egy Sv. Nedeljice (Szentháromság) titulusú kis templomocska található, amit a 17. században említenek.
A part közelében egy kőfalakkal védett udvarház látható puskalőrésekkel, amelyet a 18. században a kalózok ellen építettek.

További információk 
 Sali község hivatalos oldala 
 Dugi otok turisztikai irodájának honlapja 
 Zára turisztikai irodájának honlapja 
 A zárai érsekség honlapja 
 Božava turistainformációk 
 Stare crkve na zadarskim otocima – A Građevinar folyóirat 2009. évi 5. száma

Jegyzetek

Zára megye települései
Božava falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Salihoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalbankm-re nyugatra , községközpontjától légvonalbankm-re , közútonkm-re északnyugatra a Dugi-sziget északnyugati részén , a božavai mező szélén , egy fenyőerdővel övezett északkeleti fekvésű öbölben fekszik . Története Az itt található ókori halomsírok tanúsága szerint területén már az ókorban az illírek erődített települése volt . A rómaiak jelenlétét egy villagazdaság romjai , valamint egy Šipnatánál előkerült késő római szarkofágfedél igazolja . Božava első írásos említéseben „ Bosave” néven történt , de néhány lelet alapján feltételezhető , hogy a horvátok már a században megalapították itt saját településüket . A neves horvát nyelvész Petar Skok feltételezése szerint a település neve az itt egykor állt bencés kolostorral kapcsolatos , amelynek romjai ma is láthatók Kantunadánál . A bencés atyákat ugyanis a nép akkoriban “božji ljudi”-nak , azaz istenes embereknek nevezte . Ivan Ostojić professzor más véleményen van , mivel szerinte a név a zárai apácáktól származik , akiknek itt volt az egyik birtokuk . Tény , hogy a középkorban ez a terület valóban a zárai Szűz Mária bencés kolostor birtoka volt . A falu területe a sziget többi részéhez hasonlóan Zárához tartozott , majdtől a várossal együtt a Velencei Köztársaság része lett . A török kalózokkal vívott tengeri csatákban a falut többször lerombolták, ban ulcinji kalózok rabolták ki . A lakosság a sziget északi részének többi településre ( Soline , Veli Rat , Dragove , Verunić , Polje, Brbinj és Savar ) menekült . A század végén Napóleon megszüntette a Velencei Köztársaságot . Dugi otokésközött Habsburg uralom alá került , majd az egész Dalmáciával együtt a Francia Császárság része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt.ig az Uglešić család volt a birtokosa , de ekkor lakói megváltották házaikat és földjeiket . Az első világháborút követően előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A népesség nagyarányú csökkenése azes években megindult kivándorlás ( főként Amerikába és Ausztráliába ) miatt történt . A falunakbenlakosa volt , akik hagyományosan mezőgazdasággal , halászattal és újabban egyre inkább turizmussal foglalkoznak . Božava ugyanis a sziget turisztikailag legfejlettebb települése szállodatömbökkel és számos vendéglátóipari objektummal . Szállodáit nemrég felújították és magasabb kategóriára emelték . Božava emellett búvárközpont is ahol búváriskola működik . A településnek orvosi rendelője , postája , péküzlete , trafikja , két vegyesáruüzlete van . Lakosság Nevezetességei A település eredeti Szent Miklós plébániatemploma ma temetőkápolna . A templom valószínűleg kora középkori eredetű . Ezt erősíti meg az a tény , hogy a század végén már annyira rozoga volt , hogy újjá kellett építeni . Egy májusén kelt okirat szerint ugyanis Bartul zárai építész , valamint a božavai Maroj és Kršul Hrvatinić kötelezettséget vállaltak , hogy az eredeti helyen Szent Miklós tiszteletére új templomot építenek ( “ecclesia Sancti Nicolai de Bosava”) .ben ez a templom is tönkrement és a plébániaház közelében újabb templomot kellett építeni ugyancsak Szent Miklós tiszteletére . A temetőben álló régi templomot ma Szent Keresztnek nevezik arról a század első feléből származó értékes feszületről amely a korabeli gótikus faszobrászat remeke . Korpuszának méretecm és temperával van színezve . Ljubljanában szakszerűen restaurálták és ma a plébániatemplomban őrzik . A templom bejárata felett egy Szent Miklós dombormű látható azes évszámmal . A templom felújításakor két , növényi indás díszítésű kora román faragott kőtáblát találtak , amelyek egykor a szentélyt a hívektől választották el . Szent Miklós tiszteletére szentelt plébániatemploma századi eredetű , mai formájábanben épült . Értékes tárgyai között három15. századi aranyozott ezüst körmeneti kereszt található , Stjepan és Pavol Petar Kotoranin zárai aranyművesek munkái . A Nediljno-félszigeten egy Sv . Nedeljice ( Szentháromság ) titulusú kis templomocska található , amit a században említenek . A part közelében egy kőfalakkal védett udvarház látható puskalőrésekkel , amelyet a században a kalózok ellen építettek . További információk Sali község hivatalos oldala Dugi otok turisztikai irodájának honlapja Zára turisztikai irodájának honlapja A zárai érsekség honlapja Božava turistainformációk Stare crkve na zadarskim otocima – A Građevinar folyóirat évi száma Jegyzetek Zára megye települései