Perušić Donji
Perušić Donji falu Horvátországban Zára megyében. Közigazgatásilag Benkovachoz tartozik.

Fekvése
Zárától légvonalban 36, közúton 50 km-re délkeletre, községközpontjától 4 km-re délkeletre Dalmácia északi részén, Ravni kotar területén fekszik. Az egykori Perušić két részre, Gornji és Donji Perušićra oszlik. Gornji Perušić a mai Perušić Benkovački a Benkovac felé vezető aszfaltos út két oldalán található, míg Perušić Donji tőle délkeletre Kolarina felé található.

Története
Perušić a település feletti domináns magaslaton épített várról, az pedig egykori birtokosáról a Perušić nemzetségről kapta a nevét. A neves horvát történész Vjekoslav Klaić szerint a várat valószínűleg Fráter György sógorának Perusics Gáspárnak az őse építtette a 14. vagy a 15. században amikor ez a térség a Magyar Királyság és a Velencei Köztársaság határvidéke volt. A török terjeszkedés idején a végvári rendszer része volt. A vár 1527-ben a mohácsi csata után került török kézre és 1683-ig megszállás alatt volt. A török kiűzése után előbb szerbek költöztek be, majd nem sokkal ezután a bruškai Zrilić családnak engedték át. A második világháború idején az usztasák egyik fő támaszpontja volt ezért a háború végén bosszúból a partizánok földig rombolták. Perušić falu már a középkorban is létezett. Szent György tiszteletére szentelt régi templomát a 12. vagy a 13. században építették. Ez a templom még ma is áll a plébániaház mellett. Perušić plébániáját és Szűz Mária tiszteletére szentelt templomát 1449-ben említik először. A kis középkori plébániából a 16. – 17. századra e vidék egyik legjelentősebb plébániája lett, amelyhez több mint harminc falu tartozott. A templom átvészelte a török uralmat is, utána a visszatérő lakosság megújította. A török kiűzése után a falu 1797-ig a Velencei Köztársaság része volt. Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg. 1806-ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 167, 1910-ben 454 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején 1941-ben a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került. Az 1943. szeptemberi olasz kapituláció után visszatért Horvátországhoz, majd újra Jugoszlávia része lett. 1991-ben Perušić lakosságának 73 százaléka horvát, 27 százaléka szerb nemzetiségű volt. 1991 folyamán szerb lakói csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz és a település szerb igazgatás alá került. Plébániatemplomát, amely még a török időket is átvészelte a szerbek földig rombolták. 1995 augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a horvát hadsereg. Szerb lakói elmenekültek és azóta is csak nagyon kevesen tértek vissza. Perušić Donji lakosságát csak 2011-től számlálják önállóan, amikor 123 lakosa volt, akik főként mezőgazdasággal és állattartással foglalkoztak.

Lakosság

Jegyzetek

További információk
 Benkovac község hivatalos oldala 
 Benkovac turisztikai egyesületének honlapja 
 A zárai érsekség honlapja 

Zára megye települései
Perušić Donji falu Horvátországban Zára megyében . Közigazgatásilag Benkovachoz tartozik . Fekvése Zárától légvonalban közútonkm-re délkeletre , községközpontjátólkm-re délkeletre Dalmácia északi részén , Ravni kotar területén fekszik . Az egykori Perušić két részre , Gornji és Donji Perušićra oszlik . Gornji Perušić a mai Perušić Benkovački a Benkovac felé vezető aszfaltos út két oldalán található , míg Perušić Donji tőle délkeletre Kolarina felé található . Története Perušić a település feletti domináns magaslaton épített várról , az pedig egykori birtokosáról a Perušić nemzetségről kapta a nevét . A neves horvát történész Vjekoslav Klaić szerint a várat valószínűleg Fráter György sógorának Perusics Gáspárnak az őse építtette a vagy a században amikor ez a térség a Magyar Királyság és a Velencei Köztársaság határvidéke volt . A török terjeszkedés idején a végvári rendszer része volt . A várben a mohácsi csata után került török kézre ésig megszállás alatt volt . A török kiűzése után előbb szerbek költöztek be , majd nem sokkal ezután a bruškai Zrilić családnak engedték át . A második világháború idején az usztasák egyik fő támaszpontja volt ezért a háború végén bosszúból a partizánok földig rombolták . Perušić falu már a középkorban is létezett . Szent György tiszteletére szentelt régi templomát a vagy a században építették . Ez a templom még ma is áll a plébániaház mellett . Perušić plébániáját és Szűz Mária tiszteletére szentelt templomátben említik először . A kis középkori plébániából a – századra e vidék egyik legjelentősebb plébániája lett , amelyhez több mint harminc falu tartozott . A templom átvészelte a török uralmat is , utána a visszatérő lakosság megújította . A török kiűzése után a faluig a Velencei Köztársaság része volt . Miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg.ban a pozsonyi béke alapján az Első Francia Császárság Illír Tartományának része lett.ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta , amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgattaig . A településnekbenbenlakosa volt . Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idejénben a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került . Az szeptemberi olasz kapituláció után visszatért Horvátországhoz , majd újra Jugoszlávia része lett.ben Perušić lakosságánakszázaléka horvát, százaléka szerb nemzetiségű volt.folyam án szerb lakói csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz és a település szerb igazgatás alá került . Plébániatemplomát , amely még a török időket is átvészelte a szerbek földig rombolták.augusztusában a Vihar hadművelet során foglalta vissza a horvát hadsereg . Szerb lakói elmenekültek és azóta is csak nagyon kevesen tértek vissza . Perušić Donji lakosságát csaktől számlálják önállóan , amikorlakosa volt , akik főként mezőgazdasággal és állattartással foglalkoztak . Lakosság Jegyzetek További információk Benkovac község hivatalos oldala Benkovac turisztikai egyesületének honlapja A zárai érsekség honlapja Zára megye települései