Melegkedvelő szubmediterrán cserjések
A melegkedvelő szubmediterrán cserjések (Berberidion Br-Bl.) a kökénycserjések (avagy xeroterm cserjések, Prunetalia spinosae R. Tx., 1952) növénytársulástani rendjének egyik, Magyarországon is elterjedt társulástani csoportja.

Elterjedésük, termőhelyük 

Ezek az enyhén mezofil jellegű cserjések Közép-Európában és a  szubmediterrán övben nőnek — Közép-Európában főleg a mészkedvelő, termofil bükkösök (sziklaerdők, Cephalanthero-Fagion) szegélyein, nálunk a cseres–tölgyesek, illetve az Alföldön a gyöngyvirágos tölgyesek, ritkábban az alföldi gyertyános–tölgyesek szegélyén, leggyakrabban pedig az ezen erdők irtásain kialakított legelőkön, határmezsgyéken verődnek fel. 

Cserjéik viszonylag magasak, sűrűn nőnek. A csoport hazánkban kevéssé tanulmányozott.

Jellemző fajaik 

 mezei juhar (Acer campestre),
 deres tarackbúza (Elymus hispidus),
 kígyóhagyma (Allium scorodoprasum),
 nyúlárnyék (Asparagus officinalis),
 veresgyűrű som (Cornus sanguinea),
 tarka koronafürt (Securigera varia),
 mogyoró (Corylus avellana),
 cseregalagonya (Crataegus laevigata),
 egybibés galagonya (Crataegus monogyna),
 csíkos kecskerágó (Euonymus europaeus)
 bibircses kecskerágó (Euonymus verrucosus),
 kökény (Prunus spinosa),
 varjútövis (Rhamnus cathartica) és
 különböző rózsafajok (Rosa agrestis, Rosa canina, Rosa elliptica, Rosa zalana).

Rendszertani felosztásuk 

Magyarországon csoportnak három társulása nő:

 galagonya-kökény cserjés (Pruno spinosae-Crataegetum Soó, (1927) 1931), 
 fagyal-kökény sövény (Ligustro-Prunetum R. Tx., 1952), 
 madárbirscserjés (Cotoneastro tomentosi-Amelanchieretum Jakucs 1961,

Jegyzetek

Források 

 Borhidi Attila: Magyarország növénytársulásai
 Kevey Balázs, 2008: Magyarország erdőtársulásai

Magyarország növénytársulásai
A melegkedvelő szubmediterrán cserjések ( Berberidion Br-Bl . ) a kökénycserjések ( avagy xeroterm cserjések , Prunetalia spinosae R. Tx.,növénytársulástani rendjének egyik , Magyarországon is elterjedt társulástani csoportja . Elterjedésük , termőhelyük Ezek az enyhén mezofil jellegű cserjések Közép-Európában és a szubmediterrán övben nőnek — Közép-Európában főleg a mészkedvelő , termofil bükkösök ( sziklaerdők , Cephalanthero-Fagion ) szegélyein , nálunk a cseres–tölgyesek , illetve az Alföldön a gyöngyvirágos tölgyesek , ritkábban az alföldi gyertyános–tölgyesek szegélyén , leggyakrabban pedig az ezen erdők irtásain kialakított legelőkön , határmezsgyéken verődnek fel . Cserjéik viszonylag magasak , sűrűn nőnek . A csoport hazánkban kevéssé tanulmányozott . Jellemző fajaik mezei juhar ( Acer campestre ) , deres tarackbúza ( Elymus hispidus ) , kígyóhagyma ( Allium scorodoprasum ) , nyúlárnyék ( Asparagus officinalis ) , veresgyűrű som ( Cornus sanguinea ) , tarka koronafürt ( Securigera varia ) , mogyoró ( Corylus avellana ) , cseregalagonya ( Crataegus laevigata ) , egybibés galagonya ( Crataegus monogyna ) , csíkos kecskerágó ( Euonymus europaeus ) bibircses kecskerágó ( Euonymus verrucosus ) , kökény ( Prunus spinosa ) , varjútövis ( Rhamnus cathartica ) és különböző rózsafajok ( Rosa agrestis , Rosa canina , Rosa elliptica , Rosa zalana ) . Rendszertani felosztásuk Magyarországon csoportnak három társulása nő : galagonya-kökény cserjés ( Pruno spinosae-Crataegetum Soó, 1931 ) , fagyal-kökény sövény ( Ligustro-Prunetum R. Tx . , madárbirscserjés ( Cotoneastro tomentosi-Amelanchieretum Jakucs Jegyzetek Források Borhidi Attila : Magyarország növénytársulásai Kevey Balázs , Magyarország erdőtársulásai Magyarország növénytársulásai