Joseph L. Goldstein
Joseph Leonard Goldstein (Sumter, Dél-Karolina, 1940. április 18. –) amerikai biokémikus. 1985-ben Michael S. Brownnal közösen elnyerte az orvostudományi Nobel-díjat a koleszterinanyagcsere szabályozásának felderítéséért.

Tanulmányai
Joseph L. Goldstein 1940. április 18-án született a dél-karolinai Sumterben, Isadore E. Goldstein ruhakereskedő és felesége, Fannie Albert egyetlen gyermekeként. Az elemi és középiskolát Kingstree-ben végezte, ahol a családi üzlet volt, majd a virginiai Washington & Lee University-n folytatta tanulmányait; fő tárgya a kémia volt. 1962-ben BSc oklevelet kapott és a University of Texas Southwestern Medical School diákjaként orvosnak tanult. Donald Seldin, a belgyógyászati tanszék vezetője felajánlott neki egy egyetemi állást, ha orvosgenetikára specializálódik. 1966-ban megszerezte orvosdoktori fokozatát, majd két évig a bostoni Massachusetts General Hospital-ban volt rezidens. Itt megismerkedett a szintén rezidentúráját végző Michael S. Brownnal, akivel barátságot kötött és későbbi kutatómunkájuk döntő részét együtt végezték.

A vér koleszterinszintjének genetikai szabályozása
Goldstein és Brown 1968-ban a National Institutes of Health-nél (NIH) kezdték kutatói tevékenységüket. Goldstein a biokémiai és genetikai laboratóriumban Marshall Nirenberg (aki éppen abban az évben kapott Nobel-díjat) alatt dolgozott és a öröklődő magas koleszterinszint (familiáris hiperkoleszterolémia) genetikai hátterét tanulmányozta. Ez a genetikai betegség minden ötszáz ember közül egyben fordul elő, 4-8-szoros koleszterinszinttel, érelmeszesedéssel és magas szívinfarktus-kockázattal jár. Azok, akik homozigóták a hibás génre, szinte minden esetben szívrohamban haltak meg még harmincéves koruk előtt.

1970-ben kétéves ösztöndíjjal a seattle-i Washingtoni Egyetemre érkezett, ahol a magas vérzsírszinttel járó betegségek genetikai hátterével foglalkozott. 1972-ben visszatért Dallasba, ahol megkapta az újonnan létrehozott orvosgenetikai részleg vezetését. Brown ekkor már egy éve szintén a Texasi Egyetemen dolgozott és közösen nekifogtak a magas koleszterinszintű betegek genetikai vizsgálatának. A páciensekből nyert fibroblasztok koleszterinfelvételének tanulmányozásával 1973-ban felfedezték az LDL-receptorokat (LDL – low density lipoprotein, ezekhez kötődik a vérben a koleszterin). Kimutatták, hogy egészséges sejtek mintegy 250 ezer ilyen receptort hordoznak a felszínükön, míg a hiperkoleszterolémiás betegeknél csak a 40-50%-át. Felfedezésük révén a 70-es években lehetővé vált olyan gyógyszerek kifejlesztése, amellyel hatékonyan lehetett csökkenteni a vér koleszterinszintjét.

Goldsteint 1976-ban professzorrá nevezték ki.

Goldstein és Brown 1993-ban felfedezte a szterolanyagcserét szabályozó transzkripciós faktorokat (sterol regulatory element-binding proteins, SREBPs).

Elismerései
Joseph L. Goldstein és Michael S. Brown 1985-ben orvostudományi Nobel-díjban részesült "a koleszterinanyagcsere szabályozásának felderítéséért". Ezenkívül megkapta az Amerikai Kémiai Társaság Pfizer-díját (1976), a Johns Hopkins Egyetem Passano-díját (1978), az Amerikai Tudományos Akadémia Richard Lounsbery-díját (1979), a Gairdner Alapítvány Nemzetközi Díját (1981), a Columbia Egyetem Louisa Gross Horwitz-díját (1984), az orvostudományi alapkutatásért adott Albert Lasker-díjat (1985), a Nemzeti Tudományos Érmet (1988), a Harvard Egyetem Warren Alpert Alapítványi Díját (1999) és a közösség szolgálatáért adott Woodrow Wilson-díjat (2005). Díszdoktori címet kapott a Chicagói Egyetemtől és a Rensselaer Polytechnic Institute-tól.

Joseph Goldstein nem házasodott meg, egyik kedvenc szórakozása a klasszikus zene hallgatása.

Források
Joseph L. Goldstein – Biographical NobelPrize.org
Joseph L. Goldstein Notable Names Database
Joseph L. Goldstein Biography (1940-) faqs.org
Men in the News: Dr. Joseph L. Goldstein and Dr. Michael S. Brown; Converging on a Nobel Prize The New York Times October 15, 1985
Joseph L. Goldstein, M.D. Broad Institute 

 

Amerikai Nobel-díjasok
Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok
1940-ben született személyek
Élő személyek
Albert Lasker-díjasok
Amerikai egyetemi, főiskolai oktatók
Amerikai biokémikusok
Joseph Leonard Goldstein ( Sumter , Dél-Karolina , április – ) amerikai biokémikus.ben Michael S. Brownnal közösen elnyerte az orvostudományi Nobel-díjat a koleszterinanyagcsere szabályozásának felderítéséért . Tanulmányai Joseph L. Goldstein áprilisán született a dél-karolinai Sumterben , Isadore E. Goldstein ruhakereskedő és felesége , Fannie Albert egyetlen gyermekeként . Az elemi és középiskolát Kingstree-ben végezte , ahol a családi üzlet volt , majd a virginiai Washington & Lee University-n folytatta tanulmányait ; fő tárgya a kémia volt.ben BSc oklevelet kapott és a University of Texas Southwestern Medical School diákjaként orvosnak tanult . Donald Seldin , a belgyógyászati tanszék vezetője felajánlott neki egy egyetemi állást , ha orvosgenetikára specializálódik.ban megszerezte orvosdoktori fokozatát , majd két évig a bostoni Massachusetts General Hospital-ban volt rezidens . Itt megismerkedett a szintén rezidentúráját végző Michael S. Brownnal , akivel barátságot kötött és későbbi kutatómunkájuk döntő részét együtt végezték . A vér koleszterinszintjének genetikai szabályozása Goldstein és Brownban a National Institutes of Health-nél ( NIH ) kezdték kutatói tevékenységüket . Goldstein a biokémiai és genetikai laboratóriumban Marshall Nirenberg ( aki éppen abban az évben kapott Nobel-díjat ) alatt dolgozott és a öröklődő magas koleszterinszint ( familiáris hiperkoleszterolémia ) genetikai hátterét tanulmányozta . Ez a genetikai betegség minden ötszáz ember közül egyben fordul elő, szoros koleszterinszinttel , érelmeszesedéssel és magas szívinfarktus-kockázattal jár . Azok , akik homozigóták a hibás génre , szinte minden esetben szívrohamban haltak meg még harmincéves koruk előtt . 1970-ben kétéves ösztöndíjjal a seattle-i Washingtoni Egyetemre érkezett , ahol a magas vérzsírszinttel járó betegségek genetikai hátterével foglalkozott.ben visszatért Dallasba , ahol megkapta az újonnan létrehozott orvosgenetikai részleg vezetését . Brown ekkor már egy éve szintén a Texasi Egyetemen dolgozott és közösen nekifogtak a magas koleszterinszintű betegek genetikai vizsgálatának . A páciensekből nyert fibroblasztok koleszterinfelvételének tanulmányozásávalban felfedezték az LDL-receptorokat ( LDL – low density lipoprotein , ezekhez kötődik a vérben a koleszterin ) . Kimutatták , hogy egészséges sejtek mintegyezer ilyen receptort hordoznak a felszínükön , míg a hiperkoleszterolémiás betegeknél csak a-át . Felfedezésük révén aes években lehetővé vált olyan gyógyszerek kifejlesztése , amellyel hatékonyan lehetett csökkenteni a vér koleszterinszintjét . Goldsteintban professzorrá nevezték ki . Goldstein és Brownban felfedezte a szterolanyagcserét szabályozó transzkripciós faktorokat ( sterol regulatory element-binding proteins , SREBPs ) . Elismerései Joseph L. Goldstein és Michael S. Brownben orvostudományi Nobel-díjban részesült " a koleszterinanyagcsere szabályozásának felderítéséért " . Ezenkívül megkapta az Amerikai Kémiai Társaság Pfizer-díját a Johns Hopkins Egyetem Passano-díját az Amerikai Tudományos Akadémia Richard Lounsbery-díját a Gairdner Alapítvány Nemzetközi Díját a Columbia Egyetem Louisa Gross Horwitz-díját az orvostudományi alapkutatásért adott Albert Lasker-díjat a Nemzeti Tudományos Érmet a Harvard Egyetem Warren Alpert Alapítványi Díjátés a közösség szolgálatáért adott Woodrow Wilson-díjat Díszdoktori címet kapott a Chicagói Egyetemtől és a Rensselaer Polytechnic Institute-tól . Joseph Goldstein nem házasodott meg , egyik kedvenc szórakozása a klasszikus zene hallgatása . Források Joseph L. Goldstein – Biographical NobelPrize.org Joseph L. Goldstein Notable Names Database Joseph L. Goldstein Biography ) faqs.org Men in the News : Dr . Joseph L. Goldstein and Dr . Michael S. Brown ; Converging on a Nobel Prize The New York Times October Joseph L. Goldstein , M.D . Broad Institute Amerikai Nobel-díjasok Orvosi-fiziológiai Nobel-díjasok 1940-ben született személyek Élő személyek Albert Lasker-díjasok Amerikai egyetemi , főiskolai oktatók Amerikai biokémikusok