Zélandia
Zélandia, más néven Tasmantis vagy új-zélandi kontinens nagyrészt a tengerszint alatt fekvő kontinenstöredék a Csendes-óceán délnyugati részén. Mintegy 60-85 millió éve szakadt el Ausztráliától, amellyel együtt kb. 85-130 millió éve vált külön Antarktikától. Egyes feltételezések szerint 23 millió éve teljes területét tenger boríthatta, és területének 93%-át ma is víz borítja.

Leírás 
Zélandia területe  millió km², több, mint Grönlandé vagy Indiáé, és majdnem a fele Ausztrália területének. A hosszúkás alakú kontinens északon Új-Kaledóniától (déli szélesség 19°) délen Új-Zéland szubantarktikus szigeteiig   (déli szélesség 56°) nyúlik, ami megfelel Skandinávia északi csücske és Kréta távolságának. A legnagyobb szárazföld Új-Zéland, ezt követi Új-Kaledónia.

A kontinens tengerszint alatti területének főbb részei a Lord Howe-hát, a Challenger-plató, a Campbell-plató, a Norfolk-hátság és a Chatham-hát. Hozzá tartozik továbbá a kisebb kiterjedésű Louisiade-plató, Mellish-hát, Kenn-plató, Chesterfield-plató és Dampier-hátság. A különállónak látszó Gilbert-fenékhegy (Fiordlandtól északnyugatra) szintén Zélandia része, ugyanakkor a Bollons-fenékhegy (a Chatham-szigetektől délre) kapcsolata Zélandiával egyelőre nem tisztázott.

Zélandia tengerrel borított részein jelentős halászmezők találhatók, és itt fekszik Új-Zéland legnagyobb földgázmezője is (Taranaki partjai mentén). A Déli-szigettől délre az 1960-as évek óta kutatnak kőolaj után, mindeddig kevés sikerrel. A tengerfenék ásványkincsei között található vastartalmú homok, vulkáni eredetű fémszulfidok, ferromágneses gumók.

Geológia 

Zélandia alapvetően két, közel párhuzamos gerincből áll, amelyek között egy inaktív hasadékvölgy húzódik. A gerinceket kontinentális kéreg alkotja, azonban mivel az vékonyabb a szokásosnál (csak mintegy 20 km vastag), néhány sziklás kis sziget kivételével nem érik el a tengerszintet, hanem csak mintegy 1000–1500 m-re emelkednek a mélytengeri síkság fölé.

Mintegy 25 millió éve Zélandia déli része (amely a Csendes-óceáni-lemezen helyezkedik el) az alpi-vető mentén elkezdett elcsúszni az északi részhez képest (amely az Ausztrál–Indiai-lemez ausztrál részén fekszik). Az ennek eredményeként létrejött, mintegy 500 km-es elmozdulás jól látható a geológiai térképeken. Ugyanezen elmozdulás nyomán szakadt meg az Új-Kaledóniai medence és a Bounty-árok folytonossága.

A lemezhatár mentén kialakult feszültség hatására emelkedett ki a Déli-Alpok hegylánca. Az erózió miatt a hegység magassága csak csekély mértékben tükrözi a teljes függőleges elmozdulást. Északabbra, a Csendes-óceáni-lemez alábukása kiterjedt vulkanizmust hozott létre, például a Coromandel-félszigeten és a Tapuo vulkáni területen. Az ehhez kapcsolódó szétsodródás és szubdukció nyomán keletkezett a Hauraki-árok, később a Whakatane-árok és a Wanganui-medence.

A kontinenstöredék területén ezt megelőzően, a Gondwanáról való leszakadás előtt, alatt és után is működtek tűzhányók. Bár Zélandia mintegy 6000 km-t sodródott a földköpenyhez képest azután, hogy elszakadt Antarktikától, ezen vulkánok anyagának összetétele mégis hasonló a szétválás előtt a közelükben fekvő ausztráliai és antarktiszi területekéihez.

E vulkánosság nyomai számos helyen fellelhetők a kontinens területén, bár jellemzően kis mennyiségben. Ez alól csak a Banks- és Otago-félszigetet felépítő pajzsvulkánok jelentenek kivételt. Ezenkívül több kisebb területen zajlott vulkanizmus a késő kréta és a kainozoikum egész folyamán, ám ennek okai máig sem tisztázottak. A miocén során Zélandia északi része (Lord Howe-hát) áthaladhatott egy forró folt felett, létrehozva ezzel a Lord Howe-fenékhegyláncot.

Biogeográfia 
Új-Kaledónia az ősi kontinens északi peremén fekszik, Új-Zéland pedig az azt kettészelő lemezhatáron. Ezek a területek az antarktikus flórabirodalom északi nyúlványai, araukáriákkal és kőtiszafafélékkel. A Curio-öbölben a Gondwanától való elszakadás előtti, jura időszaki erdők fosszilizálódott fatörzsei láthatók, hasonlóak a mai kaurikhoz és norfolk-szigeti fenyőhöz. Ezeket vulkáni iszapárak temették el, majd a növényi szövetek helyét szilícium-dioxid foglalta el, létrehozva a fosszíliákat.

Glaciális időszakok idején Zélandia jelenleginél nagyobb területei kerültek szárazra. Korábban úgy gondolták, a kontinensen nem voltak bennszülött emlősfajok, de a 2006-ban az Új-Zéland Otago régiójában talált, miocén kori fosszilis állkapocs ennek ellenkezőjét tanúsítja.

Politikai felosztás 

 Új-Zéland –  km², 93%
 a két fő sziget, a környező szigetek, valamint az Ellenlábas-szigetek, Auckland-szigetek, Bounty-szigetek, Campbell-szigetek és a Chatham-szigetek (de a Kermadec-szigetek vagy a Macquarie-sziget nem)
 Új-Kaledónia és a környező szigetek –  km², 7%
 Ausztrália egyes külbirtokai
 Lord Howe-szigetcsoport (Új-Dél-Wales) – 56 km², 0,02%
 Norfolk-sziget – 35 km², 0,01%)
 Elizabeth- és Middleton-zátony – 0,25 km²

Teljes szárazföldi terület ~  km²

Népesség 
 Új-Zéland –  fő
 Új-Kaledónia –  fő
 Norfolk-sziget –  fő
 Lord Howe-sziget – 347 fő
 Elizabeth- és Middleton-zátony – lakatlan

Teljes népesség:  fő

Jegyzetek

További információk 
 Zealandia the New Zealand (drowned) Continent, from Te Ara

Fordítás

Kapcsolódó szócikk
Új-Zéland földtörténete

Kontinensek
Óceánia
Zélandia , más néven Tasmantis vagy új-zélandi kontinens nagyrészt a tengerszint alatt fekvő kontinenstöredék a Csendes-óceán délnyugati részén . Mintegymillió éve szakadt el Ausztráliától , amellyel együtt kb.milli ó éve vált külön Antarktikától . Egyes feltételezések szerintmillió éve teljes területét tenger boríthatta , és területének-át ma is víz borítja . Leírás Zélandia területe millió km² , több , mint Grönlandé vagy Indiáé , és majdnem a fele Ausztrália területének . A hosszúkás alakú kontinens északon Új-Kaledóniától ( déli szélesség ) délen Új-Zéland szubantarktikus szigeteiig ( déli szélesség ) nyúlik , ami megfelel Skandinávia északi csücske és Kréta távolságának . A legnagyobb szárazföld Új-Zéland , ezt követi Új-Kaledónia . A kontinens tengerszint alatti területének főbb részei a Lord Howe-hát , a Challenger-plató , a Campbell-plató , a Norfolk-hátság és a Chatham-hát . Hozzá tartozik továbbá a kisebb kiterjedésű Louisiade-plató , Mellish-hát , Kenn-plató , Chesterfield-plató és Dampier-hátság . A különállónak látszó Gilbert-fenékhegy ( Fiordlandtól északnyugatra ) szintén Zélandia része , ugyanakkor a Bollons-fenékhegy ( a Chatham-szigetektől délre ) kapcsolata Zélandiával egyelőre nem tisztázott . Zélandia tengerrel borított részein jelentős halászmezők találhatók , és itt fekszik Új-Zéland legnagyobb földgázmezője is ( Taranaki partjai mentén ) . A Déli-szigettől délre azas évek óta kutatnak kőolaj után , mindeddig kevés sikerrel . A tengerfenék ásványkincsei között található vastartalmú homok , vulkáni eredetű fémszulfidok , ferromágneses gumók . Geológia Zélandia alapvetően két , közel párhuzamos gerincből áll , amelyek között egy inaktív hasadékvölgy húzódik . A gerinceket kontinentális kéreg alkotja , azonban mivel az vékonyabb a szokásosnál ( csak mintegykm vastag ) , néhány sziklás kis sziget kivételével nem érik el a tengerszintet , hanem csak mintegy1500 m-re emelkednek a mélytengeri síkság fölé . Mintegymillió éve Zélandia déli része ( amely a Csendes-óceáni-lemezen helyezkedik el ) az alpi-vető mentén elkezdett elcsúszni az északi részhez képest ( amely az Ausztrál–Indiai-lemez ausztrál részén fekszik ) . Az ennek eredményeként létrejött , mintegykm-es elmozdulás jól látható a geológiai térképeken . Ugyanezen elmozdulás nyomán szakadt meg az Új-Kaledóniai medence és a Bounty-árok folytonossága . A lemezhatár mentén kialakult feszültség hatására emelkedett ki a Déli-Alpok hegylánca . Az erózió miatt a hegység magassága csak csekély mértékben tükrözi a teljes függőleges elmozdulást . Északabbra , a Csendes-óceáni-lemez alábukása kiterjedt vulkanizmust hozott létre , például a Coromandel-félszigeten és a Tapuo vulkáni területen . Az ehhez kapcsolódó szétsodródás és szubdukció nyomán keletkezett a Hauraki-árok , később a Whakatane-árok és a Wanganui-medence . A kontinenstöredék területén ezt megelőzően , a Gondwanáról való leszakadás előtt , alatt és után is működtek tűzhányók . Bár Zélandia mintegykm-t sodródott a földköpenyhez képest azután , hogy elszakadt Antarktikától , ezen vulkánok anyagának összetétele mégis hasonló a szétválás előtt a közelükben fekvő ausztráliai és antarktiszi területekéihez . E vulkánosság nyomai számos helyen fellelhetők a kontinens területén , bár jellemzően kis mennyiségben . Ez alól csak a Banks- és Otago-félszigetet felépítő pajzsvulkánok jelentenek kivételt . Ezenkívül több kisebb területen zajlott vulkanizmus a késő kréta és a kainozoikum egész folyamán , ám ennek okai máig sem tisztázottak . A miocén során Zélandia északi része ( Lord Howe-hát ) áthaladhatott egy forró folt felett , létrehozva ezzel a Lord Howe-fenékhegyláncot . Biogeográfia Új-Kaledónia az ősi kontinens északi peremén fekszik , Új-Zéland pedig az azt kettészelő lemezhatáron . Ezek a területek az antarktikus flórabirodalom északi nyúlványai , araukáriákkal és kőtiszafafélékkel . A Curio-öbölben a Gondwanától való elszakadás előtti , jura időszaki erdők fosszilizálódott fatörzsei láthatók , hasonlóak a mai kaurikhoz és norfolk-szigeti fenyőhöz . Ezeket vulkáni iszapárak temették el , majd a növényi szövetek helyét szilícium-dioxid foglalta el , létrehozva a fosszíliákat . Glaciális időszakok idején Zélandia jelenleginél nagyobb területei kerültek szárazra . Korábban úgy gondolták , a kontinensen nem voltak bennszülött emlősfajok , de aban az Új-Zéland Otago régiójában talált , miocén kori fosszilis állkapocs ennek ellenkezőjét tanúsítja . Politikai felosztás Új-Zéland – km² , a két fő sziget , a környező szigetek , valamint az Ellenlábas-szigetek , Auckland-szigetek , Bounty-szigetek , Campbell-szigetek és a Chatham-szigetek ( de a Kermadec-szigetek vagy a Macquarie-sziget nem ) Új-Kaledónia és a környező szigetek – km² , Ausztrália egyes külbirtokai Lord Howe-szigetcsoport ( Új-Dél-Wales ) –km²,02 % Norfolk-sziget –km²,01 % ) Elizabeth- és Middleton-zátony –25 km² Teljes szárazföldi terület ~ km² Népesség Új-Zéland – fő Új-Kaledónia – fő Norfolk-sziget – fő Lord Howe-sziget –fő Elizabeth- és Middleton-zátony – lakatlan Teljes népesség : fő Jegyzetek További információk Zealandia the New Zealand ( drowned ) Continent , from Te Ara Fordítás Kapcsolódó szócikk Új-Zéland földtörténete Kontinensek Óceánia