Sztrazsemlye
Sztrazsemlye () falu Horvátországban, Pozsega-Szlavónia megyében. Közigazgatásilag Velikéhez tartozik.

Fekvése 
Pozsegától légvonalban 13, közúton 15 km-re északra, községközpontjától légvonalban 3, közúton 6 km-re nyugatra, a Papuk-hegység déli lejtőin, Doljanci, és Biškupci között, a Stražemanka-patak partján fekszik.

Története 
A település Szent Mihálynak szentelt plébániáját már 1332 és 1335 között „Strazembla”, illetve „S. Michael de Strasonila” néven említi a pápai tizedjegyzék. Neve a leggyakrabban nemesi névként bukkan fel a történeti forrásokban. 1378-ban Sztrazsemlyei Lukács fiai Péter és Jakab tanúként szerepelnek egy periratban, 1381-ben pedig Sztrazsemlyei („de Ztrasemlya”) Mihály fia Miklóst találjuk egy oklevélben. 1416-ban és 1419-ben Zsigmond király kancelláriáján kelt okiratokban említik Sztrazsemlyei Márkot, ahol a család neve „de Stresemplye”, „Strasemlye”, illetve „Stresemlye” formában szerepel. Sztrazsemlye vára csak viszonylag későn, 1503-ban bukkan fel először okiratban. Nevét is a váracsban őrködő strázsákról kapta. A falutól északra a Papuk-hegység egyik magaslatán állt, de még török időkben elpusztult. 1702-ben már romként emlékeznek meg róla. A várból mára semmi sem maradt, mert maradványait a Jankovich család elhordatta a közeli biskupci kastély építéséhez.

A térséget 1532-ben szállta meg a török. A falu az 1545-ös török defterben is szerepel,  horvát katolikus lakossága volt. Lakói részben várőrségből, részben kőfejtőkből, kőfaragókból álltak, akik fejenként évente száz faragott követ tartoztak szállítani a Pozsegai szandzsák váraihoz.
1698-ban „Straseman” néven 31 portával szerepel a török uralom alól felszabadított szlavóniai települések összeírásában.
 Az első katonai felmérés térképén „Dorf Straseman” néven látható. A török alóli felszabadulás után kamarai birtok lett. 1702-ben Kantarovci, Sztrazsemlye, Biskupci, Poljanska, Toranj, Bankovci és Sovinjak falvak területéből kialakították a sztrazsemlyei uradalmat, melyet I. Lipót magyar király 1707-ben Crnković Ferencnek adományozott. Halála után 1717-ben újra kamarai irányítás alá került. Végül 1777-ben az uradalmat daruvári Jankovich Iván vásárolta meg és a család birtoka maradt egészen 1876-ig. Az akkori birtokos Jankovich Gyula egy bécsi tisztviselőnek adta el. Ezután több tulajdonosa is volt. A birtokközpontot képező biskupci Jankovich-kastélynak utolsó birtokosai magyarok voltak, akik miatt 1918-ban a helyi parasztok az épületet felgyújtották. A kastély nélkül maradt birtokot 1918-ban felparcellázták és eladták.

Lipszky János 1808-ban Budán kiadott repertóriumában „Sztraseman” néven szerepel. Nagy Lajos 1829-ben kiadott művében „Straxeman” néven 59 házzal, 478 katolikus és 8 zsidó vallású lakossal találjuk. 1857-ben 395, 1910-ben 388 lakosa volt. 1910-ben a népszámlálás adatai lakosságának 94%-a horvát, 5%-a magyar, 1%-a német anyanyelvű volt. Pozsega vármegye Pozsegai járásának része volt. Az első világháború után 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később (1929-ben) Jugoszlávia része lett. 1991-ben lakosságának 97%-a horvát nemzetiségű volt. 2001-ben 231 lakosa volt.

Lakossága

Nevezetességei 
Mihály arkangyal tiszteletére szentelt temploma már a 14. században állt. A plébániát már 1332 és 1335 között említi a pápai tizedjegyzék. A templom eredetileg gótikus épület volt, melyet 1775-ben barokk stílusban építettek át. Ekkor két félköríves oldalkápolnával bővítették, melynek következtében az épület kereszt alaprajzú lett. Szentélye gótikus, sokszögű, melyet támpillérek erősítenek. Hozzá csatlakozik a sekrestye. A harangtorony a homlokzat mellett oldalt áll. Berendezéséből említésre méltó a későbarokk Szent Izidor oltár, a Keresztelő Szent János oltár, két barokk gyóntatószék, Jankovich Iván 1802-ben készített díszes síremléke, egy Mária Magdolna kép és egy 18. századi miseruha. A templom orgonáját 1862-ben Lesnyik Ferenc mester pécsi műhelyében készítették. Az orgonaszekrény rajta a Jankovich család címerével régebbről származik. Az orgona hat regiszteres, egy manuálos, pedálos hangszer. 1915-ben V. Holub átépítette, ennek során egyes részei megújultak.

Sztrazsemlye egykori várának felszíni nyoma nem maradt.

Jegyzetek

Források 
Velike község hivatalos honlapja 
Bus.hr: A község nevezetességei 
Az első katonai felmérés térképe
Josip Buturac: Stanovništvo Požege i okolice 1700-1950.  
Csánki Dezső: Magyarország történelmi földrajza a Hunyadiak korában – Pozsega vármegye.
 Stanko Andrić: Podgorje Papuka i Krndije u srednjem vijeku (drugi dio) 
A Građevinar folyóirat 2005. évi 2. száma. 
Mladen és Bojana Sčitaroci: Kastélyok és történeti kertek Szlavóniában Zágráb, 1998.

További információk 
A megye turisztikai irodájának honlapja  
Kristina Rupert: Topografija Požeške županije do 1526. godine - diplomamunka 
A község rendezési terve  

Pozsega-Szlavónia megye települései
Sztrazsemlye ( ) falu Horvátországban , Pozsega-Szlavónia megyében . Közigazgatásilag Velikéhez tartozik . Fekvése Pozsegától légvonalban közútonkm-re északra , községközpontjától légvonalban közútonkm-re nyugatra , a Papuk-hegység déli lejtőin , Doljanci , és Biškupci között , a Stražemanka-patak partján fekszik . Története A település Szent Mihálynak szentelt plébániáját márésközött „ Strazembla” , illetve „ S. Michael de Strasonila” néven említi a pápai tizedjegyzék . Neve a leggyakrabban nemesi névként bukkan fel a történeti forrásokban.ban Sztrazsemlyei Lukács fiai Péter és Jakab tanúként szerepelnek egy periratban, ben pedig Sztrazsemlyei ( „ de Ztrasemlya” ) Mihály fia Miklóst találjuk egy oklevélben.ban ésben Zsigmond király kancelláriáján kelt okiratokban említik Sztrazsemlyei Márkot , ahol a család neve „ de Stresemplye” , „ Strasemlye” , illetve „ Stresemlye” formában szerepel . Sztrazsemlye vára csak viszonylag későn, ban bukkan fel először okiratban . Nevét is a váracsban őrködő strázsákról kapta . A falutól északra a Papuk-hegység egyik magaslatán állt , de még török időkben elpusztult.ben már romként emlékeznek meg róla . A várból mára semmi sem maradt , mert maradványait a Jankovich család elhordatta a közeli biskupci kastély építéséhez . A térségetben szállta meg a török . A falu azös török defterben is szerepel , horvát katolikus lakossága volt . Lakói részben várőrségből , részben kőfejtőkből , kőfaragókból álltak , akik fejenként évente száz faragott követ tartoztak szállítani a Pozsegai szandzsák váraihoz . 1698-ban „ Straseman” névenportával szerepel a török uralom alól felszabadított szlavóniai települések összeírásában . Az első katonai felmérés térképén „ Dorf Straseman” néven látható . A török alóli felszabadulás után kamarai birtok lett.ben Kantarovci , Sztrazsemlye , Biskupci , Poljanska , Toranj, Bankovci és Sovinjak falvak területéből kialakították a sztrazsemlyei uradalmat , melyet I. Lipót magyar királyben Crnković Ferencnek adományozott . Halála utánben újra kamarai irányítás alá került . Végülben az uradalmat daruvári Jankovich Iván vásárolta meg és a család birtoka maradt egészenig . Az akkori birtokos Jankovich Gyula egy bécsi tisztviselőnek adta el . Ezután több tulajdonosa is volt . A birtokközpontot képező biskupci Jankovich-kastélynak utolsó birtokosai magyarok voltak , akik miattban a helyi parasztok az épületet felgyújtották . A kastély nélkül maradt birtokotban felparcellázták és eladták . Lipszky Jánosban Budán kiadott repertóriumában „ Sztraseman” néven szerepel . Nagy Lajosben kiadott művében „ Straxeman” névenházzal, katolikus észsidó vallású lakossal találjuk.benbenlakosa volt.ben a népszámlálás adatai lakosságának-a horvát,-a magyar,-a német anyanyelvű volt . Pozsega vármegye Pozsegai járásának része volt . Az első világháború utánban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd későbbben ) Jugoszlávia része lett.ben lakosságának-a horvát nemzetiségű volt.benlakosa volt . Lakossága Nevezetességei Mihály arkangyal tiszteletére szentelt temploma már a században állt . A plébániát márésközött említi a pápai tizedjegyzék . A templom eredetileg gótikus épület volt , melyetben barokk stílusban építettek át . Ekkor két félköríves oldalkápolnával bővítették , melynek következtében az épület kereszt alaprajzú lett . Szentélye gótikus , sokszögű , melyet támpillérek erősítenek . Hozzá csatlakozik a sekrestye . A harangtorony a homlokzat mellett oldalt áll . Berendezéséből említésre méltó a későbarokk Szent Izidor oltár , a Keresztelő Szent János oltár , két barokk gyóntatószék , Jankovich Ivánben készített díszes síremléke , egy Mária Magdolna kép és egy századi miseruha . A templom orgonájátben Lesnyik Ferenc mester pécsi műhelyében készítették . Az orgonaszekrény rajta a Jankovich család címerével régebbről származik . Az orgona hat regiszteres , egy manuálos , pedálos hangszer.ben V . Holub átépítette , ennek során egyes részei megújultak . Sztrazsemlye egykori várának felszíni nyoma nem maradt . Jegyzetek Források Velike község hivatalos honlapja Bus.hr: A község nevezetességei Az első katonai felmérés térképe Josip Buturac : Stanovništvo Požege i okolice Csánki Dezső : Magyarország történelmi földrajza a Hunyadiak korában – Pozsega vármegye . Stanko Andrić : Podgorje Papuka i Krndije u srednjem vijeku ( drugi dio ) A Građevinar folyóirat évi száma . Mladen és Bojana Sčitaroci : Kastélyok és történeti kertek Szlavóniában Zágráb , További információk A megye turisztikai irodájának honlapja Kristina Rupert : Topografija Požeške županije do godine - diplomamunka A község rendezési terve Pozsega-Szlavónia megye települései