Magyar kerámiaművészet
Az európai kerámia-kézműiparban már a feudalizmus idején megindult a szériakészítés, ténylegesen azonban csak az ipari forradalom korában vált uralkodóvá, s fokozatosan kőedényekkel és porcelánnal cserélődnek ki a fazekasáruk. A folyamattal egyidejűleg azonban kialakul a nosztalgia az egyedi előállítású, díszes kivitelű cserép- és fajansztárgyak iránt. Ekkor éled fel Európa-szerte – így hazánkban is - az egyéni keramikusság.

A habán kerámia 
A hutteriták (habánok) Magyarországon letelepült közösségei a 16. század végétől foglalkoztak fehér, ónmázas edények gyártásával; a fajansz készítéséhez Európa e tájékán akkoriban egyedül ők értettek. Ezt az ismeretet gyaníthatóan a Faenzából 1577 után a Kárpát-medencébe menekült anabaptista „eretnek” mesterek hozhatták magukkal. A magyar népi kerámiát nemcsak újszerű formáikkal és díszítményeikkel gazdagították, de technikai újdonságaikkal is.

A magyar keramikusságról 

Mivel hazánkban az egyéni keramikussággal kezdetben foglalkozók részben maguk is szobrászok, vagy szobrászjelöltek voltak, érthető, hogy a keramikusság állandóan visszatérő kérdése a kerámia anyagszerűsége, a fazekas és a szobrászi megoldások, módszerek eltérősége volt. Emellett az évszázadok folyamán a népművészet különböző ágai között olyan szoros, elszakíthatatlan kapcsolat alakult ki hogy az egyik díszítőelemeit a másik is használhatta. (Erre rásegítő hatást gyakoroltak a századforduló művészeti irányzatai is, a szecessziótól a Bauhausig.) Ily módon a keramikusság fejlesztésénél nem csupán a fazekasság hagyományait vették tekintetbe, hanem népművészetünk egészét.

Ma Magyarországon 

Kerámiaművészetből 1964-ben indult el Gmundenben a nemzetközi szimpozionmozgalom. 1969-ben volt az első szimpozion Siklóson. 1968-ban megrendezték az I. Országos Kerámia Biennálét Pécsett. Az 1970-es évektől, a Kecskeméti Kerámia Stúdió jelentette a nemzetközi kerámiaművészet élvonalának jelenlétét a magyar művészek számára. A Nemzetközi Kerámia Stúdió fontos színhelye a mai magyar kerámiaművészetnek. Az eredményekről rangos kiállítások tanúskodnak (Iparművészeti Múzeum (1995), Vigadó Galéria (1998), Kerámia Fesztivál). 1999-ben jelentős kiállítást rendezett az Iparművészeti Múzeum, mely az 1968 körüli termékeket ölelte fel. 2000-ben a Gödöllői Királyi Kastélyban 5 kontinens kerámiaművészetéből tartottak bemutatót.

Kerámiaművészetet a Képző- és Iparművészeti Szakközépiskolában és Moholy-Nagy Művészeti Egyetemen lehet tanulni.

Fő művészeti elvei 

Mivel az egyéni keramikusság nemcsak edények előállításával foglalkozott, hanem plasztikai feladatokra is vállalkozott, szívesen nyúlt a hagyományokhoz, de nem elégedett meg a fazekasság által megőrzött gyakorlattal, stílussal. A 20. század második felében Kovács Margit és Gádor István volt e törekvések legkövetkezetesebb képviselője.

A másik művészeti elvet - amely a szűkebb hagyományt, a fazekasságot tekintette követendőnek, Gorka Géza és az új generáció, többek közt Papp János, Balczó Edith, Kumposzt Éva képviselték. Németh János is ehhez a csoporthoz tartozik, azonban nála a hagyományokhoz való kötődés az előbbieknél  bonyolultabb, komplexebb.

Források 

Művészeti lexikon. 2. köt. Főszerk. Zádor Anna és Genthon István. Budapest: Akadémiai Kiadó, 1966. Kerámia lásd 599. p.
Művészeti Kislexikon. Szerk. Végh János. Budapest: Corvina, 2006. Kerámia szócikk lásd 113. p.

További információk 

 keramia.lap.hu
 Pataki Kerámia

Kapcsolódó szócikkek 
 Habán kerámia

Magyar iparművészet
MOME
Az európai kerámia-kézműiparban már a feudalizmus idején megindult a szériakészítés , ténylegesen azonban csak az ipari forradalom korában vált uralkodóvá , s fokozatosan kőedényekkel és porcelánnal cserélődnek ki a fazekasáruk . A folyamattal egyidejűleg azonban kialakul a nosztalgia az egyedi előállítású , díszes kivitelű cserép- és fajansztárgyak iránt . Ekkor éled fel Európa-szerte – így hazánkban is - az egyéni keramikusság . A habán kerámia A hutteriták ( habánok ) Magyarországon letelepült közösségei a század végétől foglalkoztak fehér , ónmázas edények gyártásával ; a fajansz készítéséhez Európa e tájékán akkoriban egyedül ők értettek . Ezt az ismeretet gyaníthatóan a Faenzábólután a Kárpát-medencébe menekült anabaptista „ eretnek” mesterek hozhatták magukkal . A magyar népi kerámiát nemcsak újszerű formáikkal és díszítményeikkel gazdagították , de technikai újdonságaikkal is . A magyar keramikusságról Mivel hazánkban az egyéni keramikussággal kezdetben foglalkozók részben maguk is szobrászok , vagy szobrászjelöltek voltak , érthető , hogy a keramikusság állandóan visszatérő kérdése a kerámia anyagszerűsége , a fazekas és a szobrászi megoldások , módszerek eltérősége volt . Emellett az évszázadok folyamán a népművészet különböző ágai között olyan szoros , elszakíthatatlan kapcsolat alakult ki hogy az egyik díszítőelemeit a másik is használhatta . ( Erre rásegítő hatást gyakoroltak a századforduló művészeti irányzatai is , a szecessziótól a Bauhausig . ) Ily módon a keramikusság fejlesztésénél nem csupán a fazekasság hagyományait vették tekintetbe , hanem népművészetünk egészét . Ma Magyarországon Kerámiaművészetbőlben indult el Gmundenben a nemzetközi szimpozionmozgalom.ben volt az első szimpozion Siklóson.ban megrendezték az I. Országos Kerámia Biennálét Pécsett . Azes évektől , a Kecskeméti Kerámia Stúdió jelentette a nemzetközi kerámiaművészet élvonalának jelenlétét a magyar művészek számára . A Nemzetközi Kerámia Stúdió fontos színhelye a mai magyar kerámiaművészetnek . Az eredményekről rangos kiállítások tanúskodnak ( Iparművészeti Múzeum Vigadó Galéria Kerámia Fesztivál) .ben jelentős kiállítást rendezett az Iparművészeti Múzeum , mely azkörüli termékeket ölelte fel.ben a Gödöllői Királyi Kastélybankontinens kerámiaművészetéből tartottak bemutatót . Kerámiaművészetet a Képző- és Iparművészeti Szakközépiskolában és Moholy-Nagy Művészeti Egyetemen lehet tanulni . Fő művészeti elvei Mivel az egyéni keramikusság nemcsak edények előállításával foglalkozott , hanem plasztikai feladatokra is vállalkozott , szívesen nyúlt a hagyományokhoz , de nem elégedett meg a fazekasság által megőrzött gyakorlattal , stílussal . A század második felében Kovács Margit és Gádor István volt e törekvések legkövetkezetesebb képviselője . A másik művészeti elvet - amely a szűkebb hagyományt , a fazekasságot tekintette követendőnek , Gorka Géza és az új generáció , többek közt Papp János, Balczó Edith , Kumposzt Éva képviselték . Németh János is ehhez a csoporthoz tartozik , azonban nála a hagyományokhoz való kötődés az előbbieknél bonyolultabb , komplexebb . Források Művészeti lexikon. köt . Főszerk . Zádor Anna és Genthon István . Budapest : Akadémiai Kiadó , Kerámia lásd p. Művészeti Kislexikon . Szerk . Végh János . Budapest : Corvina , Kerámia szócikk lásd p. További információk keramia.lap.hu Pataki Kerámia Kapcsolódó szócikkek Habán kerámia Magyar iparművészet MOME