Japānas Impērijas armija
Japānas Impērijas armija (, Hepbērna sistēmā: Dai-Nippon Teikoku Rikugun, "Lielās Japānas Impērijas armija") (JIA) bija Japānas Impērijas galvenie sauszemes spēki.

Armiju kontrolēja Japānas Impērijas armijas ģenerālštābs un tā bija pakļauta Armijas ministrijai, taču abas šīs struktūras bija tieši pakļautas Japānas imperatoram kā sauszemes, jūras un gaisa spēku augstākajam komandierim un ģeneralisimusam. Trešā struktūra, kas pārraudzīja armiju, bija Aviācijas ģenerālinspekcija. Kara vai ārkārtas stāvokļa laikā visi imperatora nominālie komandēšanas pienākumi tika koncentrēti imperatora štābā - ad hoc militārajā struktūrā, kas sastāvēja no armijas Ģenerālštāba priekšnieka un viņa vietnieka, armijas ministra, impērijas kara flotes virspavēlnieka un viņa vietnieka aviācijas ģenerālinspektora un kaujas apmācības galvenā inspektora.

Vēsture

Bokseru sacelšanās 

1899.–1900. gadā "Ihetuaņ" (bokseru) uzbrukumi ārzemniekiem Ķīnā pastiprinājās, kā rezultātā Pekinā tika aplenktas diplomātiskās misijas. Starptautiskie spēki, kas sastāvēja no Lielbritānijas, Francijas, Krievijas, Vācijas, Itālijas, Austroungārijas, Amerikas un Japānas karaspēka, beidzot tika sapulcināti, lai atbrīvotu delegācijas. Japāņi nodrošināja lielāko karaspēka kontingentu – 20 840, kā arī 18 karakuģus.

Krievijas—Japānas karš 

Krievijas un Japānas karš (1904–1905) bija rezultāts spriedzei starp Krieviju un Japānu, ko galvenokārt izraisīja konkurējošās imperiālistiskās ambīcijas attiecībā uz Mandžūriju un Koreju. Japānas armija nodarīja smagus zaudējumus krieviem; tomēr viņi nespēja dot izšķirošu triecienu krievu armijām. Pārmērīga paļaušanās uz kājniekiem izraisīja lielus upurus Japānas spēku vidū, īpaši Portartūras aplenkuma laikā.

Otrais pasaules karš 

1941. gadā Japānas Impērijas armijā bija 51 divīzija un dažādas speciālās artilērijas, kavalērijas, pretgaisa un bruņutehnikas vienības, kurās kopā bija 1 700 000 cilvēku. Otrā pasaules kara sākumā lielākā daļa Japānas armijas (27 divīzijas) atradās Ķīnā. Vēl 13 divīzijas aizstāvēja Mongolijas robežu, jo bija bažas par iespējamu Padomju Savienības uzbrukumu. No 1942. gada karavīri tika nosūtīti uz Honkongu (23. armija), Filipīnām (14. armija), Taizemi (15. armija), Birmu (15. armija), Nīderlandes Austrumindiju (16. armija) un Malaju (25. armija). Līdz 1945. gadam Japānas Impērijas armijā bija 6 miljoni karavīru.
Kopš 1943. gada Japānas karaspēks cieta no apgādes krājumu trūkuma, jo īpaši pārtikas, medikamentu, munīcijas un bruņojuma, galvenokārt zemūdeņu embargo piegādes dēļ un Japānas kuģniecības zaudējumiem, ko pasliktināja ilgstošā sāncensība ar Japānas Impērijas floti. Piegāžu trūkuma dēļ liels skaits kaujas lidmašīnu kļuva nederīgas rezerves daļu trūkuma dēļ un "pat divas trešdaļas no Japānas kopējā militāro nāves gadījumu skaita [izraisīja] slimības vai nepietiekams uzturs".

Kara noziegumi 
Visā Otrā Ķīnas un Japānas kara un Otrā pasaules kara laikā Japānas Impērijas  armija bija izrādījusi milzīgu brutalitāti un iesaistījusies daudzās zvērībās pret civiliedzīvotājiem, kā arī karagūstekņiem, un Naņdzjinas slaktiņš bija vispazīstamākais piemērs. Citi kara noziegumi, ko pastrādāja Japānas imperatora armija, bija izvarošana un piespiedu prostitūcija, nāves gājieni, bioloģiskā kara izmantošana pret civiliedzīvotājiem un karagūstekņu sodīšana ar nāvi. Šādas zvērības kara laikā izraisīja daudzu miljonu cilvēku nāvi.

Armijas skaitliskais sastāvs 
 1873 — 32 000 karavīri (aktīvajā dienestā), 50 000 (rezervē)
 1894 — 96 000 karavīri (aktīvajā dienestā), 150 000 (rezervē)
 1903—155 000 karavīri (aktīvajā dienestā), 350 000 (rezervē)
 1904—325 000 karavīri (aktīvajā dienestā), 450 000 (rezervē)
 1914—335 000 karavīri (aktīvajā dienestā), 685 000 (rezervē)
 1918—700 000 karavīri (aktīvajā dienestā), 800 000 (rezervē)
 1930—375 000 karavīri (aktīvajā dienestā), 125 000 (rezervē)
 1931—700 000 karavīri (aktīvajā dienestā), 850 000 (rezervē)
 1941 — 1 750 000 karavīri (aktīvajā dienestā), 1 600 000 (rezervē)
 1943 — 2 200 000 karavīri (aktīvajā dienestā), 2 300 000 (rezervē)
 1945 — 6 100 000 karavīri (aktīvajā dienestā), 1 200 000 (rezervē)

Attēlu galerija

Dienesta pakāpes un zīmotnes

Atsauces

Ārējās saites 
 Overview of Imperial Japanese Army weapons and armaments in World War II
 Army of the Land of the Rising Sun 100 years ago. Part 1. Leap from the Middle Ages into the XX century  (part 1 of 4)
 Japanese war posters
 The PBS program Victory in the Pacific 
 Imperial Japanese Army 3rd Platoon reenactor's resource 

Militārisms Japānā
Japānas vēsture
Japānas Impērijas armija ( , Hepbērna sistēmā : Dai-Nippon Teikoku Rikugun , " Lielās Japānas Impērijas armija " ) ( JIA ) bija Japānas Impērijas galvenie sauszemes spēki . Armiju kontrolēja Japānas Impērijas armijas ģenerālštābs un tā bija pakļauta Armijas ministrijai , taču abas šīs struktūras bija tieši pakļautas Japānas imperatoram kā sauszemes , jūras un gaisa spēku augstākajam komandierim un ģeneralisimusam . Trešā struktūra , kas pārraudzīja armiju , bija Aviācijas ģenerālinspekcija . Kara vai ārkārtas stāvokļa laikā visi imperatora nominālie komandēšanas pienākumi tika koncentrēti imperatora štābā - ad hoc militārajā struktūrā , kas sastāvēja no armijas Ģenerālštāba priekšnieka un viņa vietnieka , armijas ministra , impērijas kara flotes virspavēlnieka un viņa vietnieka aviācijas ģenerālinspektora un kaujas apmācības galvenā inspektora . Vēsture Bokseru sacelšanās 1899. – 1900. gadā " Ihetuaņ " ( bokseru ) uzbrukumi ārzemniekiem Ķīnā pastiprinājās , kā rezultātā Pekinā tika aplenktas diplomātiskās misijas . Starptautiskie spēki , kas sastāvēja no Lielbritānijas , Francijas , Krievijas , Vācijas , Itālijas , Austroungārijas , Amerikas un Japānas karaspēka , beidzot tika sapulcināti , lai atbrīvotu delegācijas . Japāņi nodrošināja lielāko karaspēka kontingentu – 840 , kā arīkarakuģus . Krievijas—Japānas karš Krievijas un Japānas karš1905 ) bija rezultāts spriedzei starp Krieviju un Japānu , ko galvenokārt izraisīja konkurējošās imperiālistiskās ambīcijas attiecībā uz Mandžūriju un Koreju . Japānas armija nodarīja smagus zaudējumus krieviem ; tomēr viņi nespēja dot izšķirošu triecienu krievu armijām . Pārmērīga paļaušanās uz kājniekiem izraisīja lielus upurus Japānas spēku vidū , īpaši Portartūras aplenkuma laikā . Otrais pasaules karš 1941. gadā Japānas Impērijas armijā bijadivīzija un dažādas speciālās artilērijas , kavalērijas , pretgaisa un bruņutehnikas vienības , kurās kopā bija700cilvēku . Otrā pasaules kara sākumā lielākā daļa Japānas armijasdivīzijas ) atradās Ķīnā . Vēldivīzijas aizstāvēja Mongolijas robežu , jo bija bažas par iespējamu Padomju Savienības uzbrukumu . No gada karavīri tika nosūtīti uz Honkongu armija ) , Filipīnām armija ) , Taizemi armija ) , Birmu armija ) , Nīderlandes Austrumindiju armija ) un Malaju armija ) . Līdz gadam Japānas Impērijas armijā bijamiljoni karavīru . Kopš gada Japānas karaspēks cieta no apgādes krājumu trūkuma , jo īpaši pārtikas , medikamentu , munīcijas un bruņojuma , galvenokārt zemūdeņu embargo piegādes dēļ un Japānas kuģniecības zaudējumiem , ko pasliktināja ilgstošā sāncensība ar Japānas Impērijas floti . Piegāžu trūkuma dēļ liels skaits kaujas lidmašīnu kļuva nederīgas rezerves daļu trūkuma dēļ un " pat divas trešdaļas no Japānas kopējā militāro nāves gadījumu skaita [ izraisīja ] slimības vai nepietiekams uzturs " . Kara noziegumi Visā Otrā Ķīnas un Japānas kara un Otrā pasaules kara laikā Japānas Impērijas armija bija izrādījusi milzīgu brutalitāti un iesaistījusies daudzās zvērībās pret civiliedzīvotājiem , kā arī karagūstekņiem , un Naņdzjinas slaktiņš bija vispazīstamākais piemērs . Citi kara noziegumi , ko pastrādāja Japānas imperatora armija , bija izvarošana un piespiedu prostitūcija , nāves gājieni , bioloģiskā kara izmantošana pret civiliedzīvotājiem un karagūstekņu sodīšana ar nāvi . Šādas zvērības kara laikā izraisīja daudzu miljonu cilvēku nāvi . Armijas skaitliskais sastāvs — 000 karavīri ( aktīvajā dienestā ) , 000 ( rezervē ) — 000 karavīri ( aktīvajā dienestā ) , 000 ( rezervē ) 155 000 karavīri ( aktīvajā dienestā ) , 000 ( rezervē ) 325 000 karavīri ( aktīvajā dienestā ) , 000 ( rezervē ) 335 000 karavīri ( aktīvajā dienestā ) , 000 ( rezervē ) 700 000 karavīri ( aktīvajā dienestā ) , 000 ( rezervē ) 375 000 karavīri ( aktīvajā dienestā ) , 000 ( rezervē ) 700 000 karavīri ( aktīvajā dienestā ) , 000 ( rezervē ) —750 000 karavīri ( aktīvajā dienestā ) , 600 000 ( rezervē ) — 200 000 karavīri ( aktīvajā dienestā ) , 300 000 ( rezervē ) — 100 000 karavīri ( aktīvajā dienestā ) , 200 000 ( rezervē ) Attēlu galerija Dienesta pakāpes un zīmotnes Atsauces Ārējās saites Overview of Imperial Japanese Army weapons and armaments in World War II Army of the Land of the Rising Sunyears ago . Part Leap from the Middle Ages into the XX century ( partof Japanese war posters The PBS program Victory in the Pacific Imperial Japanese Armyd Platoon reenactor' s resource Militārisms Japānā Japānas vēsture