Apriķu līdzenums
Apriķu līdzenums ir dabas apvidus Rietumkursas augstienes rietumu malā Dienvidkurzemes un Kuldīgas novados. Stiepjas 27 km garumā ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā no Gudeniekiem līdz Dunalkai un 16 km platumā no Saļienas līdz Ķikuriem. Rietumos pa Baltijas ledus ezera 2. stadijas krasta līniju robežojas ar Piejūras zemienes Piemares līdzenumu, dienvidrietumos — ar Vārtājas līdzenumu, dienvidos un austrumos — ar Bandavas pauguraini, bet ziemeļos — ar Kurmāles pauguraini.

Ģeoloģija 
Apriķu līdzenumam ir sarežģīts pamatiežu virsas reljefs ar nelielu lokālu pacēlumu un pazeminājumu miju; to virsas augstums ir  vjl, bet pazeminājumos —  zjl. Virsu veido augšdevona dolomīti un dolomītmerģeļi, ziemeļu daļā izplatīti smilšakmeņi. Pamatiežus sedz ap  biezi kvartāra nogulumi. Lielākajā līdzenuma daļā virspusē atsedzas limnoglaciālie pieledāja nogulumi (māli un mālsmilts). Dažviet šos nogulumus sedz aluviālie ezeru un purvu nogulumi. Ezeru ieplakās, pārpurvotajās ieplakās un upju ielejās sastopamas saldūdens kaļķiežu atradnes.

Apriķu līdzenums ir viens no viszemākajiem augstieņu apvidiem Latvijā. Virsas augstums lielākoties 30—40 m, lielākais absolūtais augstums ir  vjl paugurgrēdā starp Apriķiem un Paduri.

Klimats 
Klimats mēreni silts un mitrs. Valdošie ir rietumu vēji, kas pastiprina Baltijas jūras ietekmi. Līdzenuma teritorijā ir viena no mazākajām gada un diennakts temperatūras amplitūdām Latvijā. Gada vidējā temperatūra ir 6,5 °C; janvārī — –3,5 °C, jūlijā — 16,5 °C. Bezsala periods 140—150 dienas. Sniega sega nepastāvīga; izveidojas pēc 20. decembra un saglabājas līdz marta vidum.

Hidrogrāfija 
Upju tīklu veido Baltijas jūras piekrastes baseina upes — Rīva, Tebra ar pietekām Aloksti un Grāpsti, kā arī Durbe ar Dubeņu un Akmeni. Lielākā daļa upju sākas Rietumkursas augstienes pauguraiņu daļā. Starppauguru ieplakās daudz mazu ezeriņu. Uz upēm vairāki dzirnavu dīķi un ūdenskrātuves, ielejās — zivju dīķi.

Atsauces 

Latvijas līdzenumi
Apriķu līdzenums ir dabas apvidus Rietumkursas augstienes rietumu malā Dienvidkurzemes un Kuldīgas novados . Stiepjaskm garumā ziemeļaustrumu — dienvidrietumu virzienā no Gudeniekiem līdz Dunalkai unkm platumā no Saļienas līdz Ķikuriem . Rietumos pa Baltijas ledus ezera stadijas krasta līniju robežojas ar Piejūras zemienes Piemares līdzenumu , dienvidrietumos — ar Vārtājas līdzenumu , dienvidos un austrumos — ar Bandavas pauguraini , bet ziemeļos — ar Kurmāles pauguraini . Ģeoloģija Apriķu līdzenumam ir sarežģīts pamatiežu virsas reljefs ar nelielu lokālu pacēlumu un pazeminājumu miju ; to virsas augstums ir vjl , bet pazeminājumos — zjl . Virsu veido augšdevona dolomīti un dolomītmerģeļi , ziemeļu daļā izplatīti smilšakmeņi . Pamatiežus sedz ap biezi kvartāra nogulumi . Lielākajā līdzenuma daļā virspusē atsedzas limnoglaciālie pieledāja nogulumi ( māli un mālsmilts ) . Dažviet šos nogulumus sedz aluviālie ezeru un purvu nogulumi . Ezeru ieplakās , pārpurvotajās ieplakās un upju ielejās sastopamas saldūdens kaļķiežu atradnes . Apriķu līdzenums ir viens no viszemākajiem augstieņu apvidiem Latvijā . Virsas augstums lielākoties40 m , lielākais absolūtais augstums ir vjl paugurgrēdā starp Apriķiem un Paduri . Klimats Klimats mēreni silts un mitrs . Valdošie ir rietumu vēji , kas pastiprina Baltijas jūras ietekmi . Līdzenuma teritorijā ir viena no mazākajām gada un diennakts temperatūras amplitūdām Latvijā . Gada vidējā temperatūra ir5 ° C ; janvārī — – 3,5 ° C , jūlijā — 5 ° C. Bezsala periods 150 dienas . Sniega sega nepastāvīga ; izveidojas pēc decembra un saglabājas līdz marta vidum . Hidrogrāfija Upju tīklu veido Baltijas jūras piekrastes baseina upes — Rīva , Tebra ar pietekām Aloksti un Grāpsti , kā arī Durbe ar Dubeņu un Akmeni . Lielākā daļa upju sākas Rietumkursas augstienes pauguraiņu daļā . Starppauguru ieplakās daudz mazu ezeriņu . Uz upēm vairāki dzirnavu dīķi un ūdenskrātuves , ielejās — zivju dīķi . Atsauces Latvijas līdzenumi