Latvijas Universitātes Kardioloģijas un reģeneratīvās medicīnas institūts
LU Kardioloģijas un reģeneratīvās medicīnas institūts ir Latvijas Universitātes akadēmiskā pamatstruktūrvienība (kopš 2016). 
Izveidots uz LU Kardioloģijas zinātniskā institūta un LU Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūta bāzes.

Vēsture 
Valsts klīniskās slimnīcas direktora Paula Stradiņa projekts 1946. gadā paredzēja izveidot jaunas pētniecības laboratorijas jaunbūvējamajā Valsts klīniskās slimnīcas un Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes kampusa teritorijā starp Liepājas ielu, dzelzceļu, Arsenālu un Mārupes ielu, tomēr grandiozais projekts palika nerealizēts.
1977. gadā tika nodibināts Latvijas Kardioloģijas zinātniskās pētniecības institūts, kura bāze bija Stradiņa slimnīcas Kardioloģijas centrs. Tas darbojās profesora Nikolaja Andrejeva, vēlāk dr. med. Viļņa Dzērves vadībā.

2005. gadā institūts tika integrēts Latvijas Universitātē kā patstāvīga juridiska persona, kuras zinātnisko darbību pārraudzīja Latvijas Universitāte. 2013. gada Latvijas zinātnisko institūciju starptautiskajā izvērtējumā LU Kardioloģijas zinātniskais institūts ieguva vidēju novērtējumu.

2016. gadā to apvienoja ar LU Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūtu un pārdēvēja par LU Kardioloģijas un reģeneratīvās medicīnas institūtu.
2019. gada janvārī institūts pārcēlās uz Latvijas Universitātes Zinātņu māju Jelgavas ielā 3 Torņakalna apkaimē.

Galvenie pētījumu virzieni 

 Kardiovaskulāro slimību epidemioloģija un profilakse.
 Invazīvā kardioloģija.
 Koronārā un perifērā ateroskleroze.
 Gēnu polimorfismu izpēte koronārās sirds slimības novērtēšanai. Sekundāro kardiovaskulāro slimību riska faktoru izpēte.
 Cilvēka šūnu un audu izmantošana jaunu ārstniecības metožu izstrādei.
 Metabolais sindroms, cukura diabēts un citas endokrīnās slimības.
 Vazomotorā un neirovaskulārā regulācija, endoteliālā disfunkcija.
 Šūnu alerģisko reakciju mehānismu izpēte.
 Vēža mikrošūnu rašanās mehānismi.
 Šūnu malignizācijas un vēža šūnu rezistences rašanās morfoloģiskie mehānismi.
 Noguruma fizioloģiskie mehānismi un psihofizioloģiskā adaptācija.
 Osteoporoze, osteorecepcija.

Atsauces un piezīmes

Ārējās saites 
 Informācija LU mājaslapā

Kardioloģijas un reģeneratīvās medicīnas institūts
Kardioloģijas un reģeneratīvās medicīnas institūts
LU Kardioloģijas un reģeneratīvās medicīnas institūts ir Latvijas Universitātes akadēmiskā pamatstruktūrvienība ( kopš Izveidots uz LU Kardioloģijas zinātniskā institūta un LU Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūta bāzes . Vēsture Valsts klīniskās slimnīcas direktora Paula Stradiņa projekts gadā paredzēja izveidot jaunas pētniecības laboratorijas jaunbūvējamajā Valsts klīniskās slimnīcas un Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes kampusa teritorijā starp Liepājas ielu , dzelzceļu , Arsenālu un Mārupes ielu , tomēr grandiozais projekts palika nerealizēts . 1977. gadā tika nodibināts Latvijas Kardioloģijas zinātniskās pētniecības institūts , kura bāze bija Stradiņa slimnīcas Kardioloģijas centrs . Tas darbojās profesora Nikolaja Andrejeva , vēlāk dr. med . Viļņa Dzērves vadībā . 2005. gadā institūts tika integrēts Latvijas Universitātē kā patstāvīga juridiska persona , kuras zinātnisko darbību pārraudzīja Latvijas Universitāte . gada Latvijas zinātnisko institūciju starptautiskajā izvērtējumā LU Kardioloģijas zinātniskais institūts ieguva vidēju novērtējumu . 2016. gadā to apvienoja ar LU Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūtu un pārdēvēja par LU Kardioloģijas un reģeneratīvās medicīnas institūtu . 2019. gada janvārī institūts pārcēlās uz Latvijas Universitātes Zinātņu māju Jelgavas ielāTorņakalna apkaimē . Galvenie pētījumu virzieni Kardiovaskulāro slimību epidemioloģija un profilakse . Invazīvā kardioloģija . Koronārā un perifērā ateroskleroze . Gēnu polimorfismu izpēte koronārās sirds slimības novērtēšanai . Sekundāro kardiovaskulāro slimību riska faktoru izpēte . Cilvēka šūnu un audu izmantošana jaunu ārstniecības metožu izstrādei . Metabolais sindroms , cukura diabēts un citas endokrīnās slimības . Vazomotorā un neirovaskulārā regulācija , endoteliālā disfunkcija . Šūnu alerģisko reakciju mehānismu izpēte . Vēža mikrošūnu rašanās mehānismi . Šūnu malignizācijas un vēža šūnu rezistences rašanās morfoloģiskie mehānismi . Noguruma fizioloģiskie mehānismi un psihofizioloģiskā adaptācija . Osteoporoze , osteorecepcija . Atsauces un piezīmes Ārējās saites Informācija LU mājaslapā Kardioloģijas un reģeneratīvās medicīnas institūts Kardioloģijas un reģeneratīvās medicīnas institūts