Melnējošā beka
Melnējošā beka (Cyanoboletus pulverulentus) ir Latvijā ļoti reta beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. Citi sēnes latīniskie nosaukumi - Boletus pulverulentus, Tubiporus pulverulentus un Xerocomus pulverulentus. Visi šie nosaukumi saistīti ar pulveri, pateicoties jaunu melnējošo beku viegli miltainajai virsmai.

Latvijā pirmoreiz konstatēta 2013. gadā Kazdangā.

Sēnes apraksts

 Cepurīte: krāsa no tumši brūnas līdz sarkanbrūnai vai dzeltenbrūnai. Diametrs līdz 10 cm. Virsma gluda un samtaina. Mīkstums dzeltens, blīvs, ar maigu garšu, saspieduma rezultātā stipri zilē un vēlāk nomelnē.
 Stobriņi: gaiši dzelteni līdz olīvdzelteniem. Atveres netīri dzeltenas.
 Kātiņš: augšdaļā dzeltens ar sarkaniem punktiņiem, lejpusē sarkans, salīdzinoši tievs. Garums līdz 10 cm, resnums līdz 3 cm.
 Sporas: olīvbrūnas, 11-15/4-6 µm.
 Bazīdijas: 22-35/6-9 µm.

Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug vasarā un rudenī, lapu koku mežos mitrās auglīgās augsnēs, īpaši zem dižskābaržiem un ozoliem, atklātās vietās, nogāzēs vai pie taciņām.

Līdzīgas sugas

Sēne nedaudz līdzīga pārslainajai bekai un parastajai raganbekai, kurām abām stobriņu atveres sarkanīgas, kamēr melnējošajai bekai - dzeltenas.

Barības vērtība

Ēdama, bet tiek vērtēta ne tik augstu kā vairums beku.

Skatīt arī

 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā
 Sēņu tirdzniecība

Atsauces

Ārējās saites 

 Mikologu biedrība Dabas muzejā 
 Sēnes.lv

Bekas
Ēdamās sēnes
Stobriņu sēnes
Melnējošā beka ( Cyanoboletus pulverulentus ) ir Latvijā ļoti reta beku dzimtas sēne , kuras augļķermeņi ir ēdami . Citi sēnes latīniskie nosaukumi - Boletus pulverulentus , Tubiporus pulverulentus un Xerocomus pulverulentus . Visi šie nosaukumi saistīti ar pulveri , pateicoties jaunu melnējošo beku viegli miltainajai virsmai . Latvijā pirmoreiz konstatēta gadā Kazdangā . Sēnes apraksts Cepurīte : krāsa no tumši brūnas līdz sarkanbrūnai vai dzeltenbrūnai . Diametrs līdzcm . Virsma gluda un samtaina . Mīkstums dzeltens , blīvs , ar maigu garšu , saspieduma rezultātā stipri zilē un vēlāk nomelnē . Stobriņi : gaiši dzelteni līdz olīvdzelteniem . Atveres netīri dzeltenas . Kātiņš : augšdaļā dzeltens ar sarkaniem punktiņiem , lejpusē sarkans , salīdzinoši tievs . Garums līdzcm , resnums līdzcm . Sporas : olīvbrūnas,4 -6 µm . Bazīdijas : 6 - 9 µm . Augšanas apstākļi Mikorizas sēne . Aug vasarā un rudenī , lapu koku mežos mitrās auglīgās augsnēs , īpaši zem dižskābaržiem un ozoliem , atklātās vietās , nogāzēs vai pie taciņām . Līdzīgas sugas Sēne nedaudz līdzīga pārslainajai bekai un parastajai raganbekai , kurām abām stobriņu atveres sarkanīgas , kamēr melnējošajai bekai - dzeltenas . Barības vērtība Ēdama , bet tiek vērtēta ne tik augstu kā vairums beku . Skatīt arī Sēņošana Sēnes kulinārijā Sēņu tirdzniecība Atsauces Ārējās saites Mikologu biedrība Dabas muzejā Sēnes.lv Bekas Ēdamās sēnes Stobriņu sēnes