Verska
Verska (, ) ir lielciems (alevik) Igaunijas dienvidaustrumu daļā Veru apriņķī, Setomā pagastā pie robežas ar Krieviju, Mustojas upītes labajā krastā pirms tās ietekas Pleskavas ezerā. Mustoja ciema robežās un tālāk lejtecē ir dabas aizsardzības objekts.

2011. gadā ciemā bija 443 iedzīvotāji, no tiem 424 (95,7%) igauņi (seti netika izdalīti atsevišķi). Ciemā ir setu lauksaimniecības muzejs, sanatorija un AB Värska Vesi minerālūdens ražotne. Verskā reizi trīs gados notiek setu dziesmu festivāls () un regulāri notiek citi setu kultūras pasākumi.

Vēsture 

Ciema pastāvēšana pirmoreiz pieminēta 1585. gadā, lai gan arheologi senāko apmetni datē pirms 7000 gadiem. Ir arī dati par pieminējumu 1563. gadā. Ilgstoši ciema teritorija bijusi tikai atpūtas vieta laiviniekiem, kas devās no un uz Pleskavu caur Pleskavas ezeru, krieviski saukdamās Verhoustje (). 1759. gadā Pečoru klosteris šeit uzbūvēja koka baznīciņu, kuru nojauca 1907. gadā, aizvietojot ar akmens ēku. 1 kilometru uz dienvidiem no Verskas līdz 1941. gadam atradās Ersavas () armijas nometne, kuru likvidēja pēc PSRS iebrukuma.

Ciema vēlāko attīstību noteica minerālūdeņu atklāšana 1967. gada urbumā, un 1973. gadā šeit sovhozā tika uzbūvēta dzeramo minerālūdeņu rūpnīca. Tos izmanto arī Verskas minerālūdeņu kūrorts.

Līdz 2017. gada administratīvajai reformai Verska bija Verskas pagasta centrs un piederēja pie Pelvas apriņķa.

Attēli

Transports 

Līdz Verskai ved Igaunijas autoceļš #45 Tartu—Verska.

Ievērojami cilvēki 

 Pauls Hāvaokss (1924–1983), dzejnieks

Atsauces 

Igaunijas ciemi
Veru apriņķis
Verska ( , ) ir lielciems ( alevik ) Igaunijas dienvidaustrumu daļā Veru apriņķī , Setomā pagastā pie robežas ar Krieviju , Mustojas upītes labajā krastā pirms tās ietekas Pleskavas ezerā . Mustoja ciema robežās un tālāk lejtecē ir dabas aizsardzības objekts . 2011. gadā ciemā bijaiedzīvotāji , no tiem ( 95,7 % ) igauņi ( seti netika izdalīti atsevišķi ) . Ciemā ir setu lauksaimniecības muzejs , sanatorija un AB Värska Vesi minerālūdens ražotne . Verskā reizi trīs gados notiek setu dziesmu festivāls ( ) un regulāri notiek citi setu kultūras pasākumi . Vēsture Ciema pastāvēšana pirmoreiz pieminēta gadā , lai gan arheologi senāko apmetni datē pirmsgadiem . Ir arī dati par pieminējumu gadā . Ilgstoši ciema teritorija bijusi tikai atpūtas vieta laiviniekiem , kas devās no un uz Pleskavu caur Pleskavas ezeru , krieviski saukdamās Verhoustje ( ) . gadā Pečoru klosteris šeit uzbūvēja koka baznīciņu , kuru nojauca gadā , aizvietojot ar akmens ēku . kilometru uz dienvidiem no Verskas līdz gadam atradās Ersavas ( ) armijas nometne , kuru likvidēja pēc PSRS iebrukuma . Ciema vēlāko attīstību noteica minerālūdeņu atklāšana gada urbumā , un gadā šeit sovhozā tika uzbūvēta dzeramo minerālūdeņu rūpnīca . Tos izmanto arī Verskas minerālūdeņu kūrorts . Līdz gada administratīvajai reformai Verska bija Verskas pagasta centrs un piederēja pie Pelvas apriņķa . Attēli Transports Līdz Verskai ved Igaunijas autoceļš #45 Tartu —Verska . Ievērojami cilvēki Pauls Hāvaokss1983 ) , dzejnieks Atsauces Igaunijas ciemi Veru apriņķis