Maurīcijas seglmuguras milzu bruņurupucis
Maurīcijas seglmuguras milzu bruņurupucis (Cylindraspis inepta) ir izmirusi sauszemes bruņurupuču suga, kas bija endēma Maurīcijai. Ziņas par sugu nav kopš 1735. gada.

Izskats 

Atšķirībā no otras Maurīcijā kādreiz sastopamās milzu bruņurupuču sugas kupolveida bruņurupuča, seglmuguras bruņurupucim bija izteikti garš, izvirzīts kakls un seglveida augšējais vairogs jeb karapakss. 

Sugas pārstāvji ganījās starp augstāk augošo veģetāciju, kamēr tā mazākie radinieki pārtika no zemāka augāja, kā arī kritušām lapām un zālāja.

Izmiršana 
Maurīcija un apkārtējās saliņas tika atklātas 15. gadsimtā, un tajā laikā tur pastāvēja lielas bruņurupuču populācijas. Jūrniekiem bruņurupuči kļuva par ļoti nozīmīgu proviantu garajos ceļojumos. Turklāt bruņurupuči varēja iztikt bez ūdens un barības līdz pat piecpadsmit nedēļām, nodrošinot apkalpes ar svaigu un kvalitatīvu ēdienu. Uzturā tika lietotas arī bruņurupuču olas, kas liedza populācijām atjaunoties un pasteidzināja to izzušanu. 

Iespējams, izmiršanu sekmēja arī salās ievestās plēsēju sugas.

Atsauces

Literatūra 
 Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži. Džeralds Darels. Zinātne. 1981

Maskarēnu milzu bruņurupuči
Maurīcijas rāpuļi
Izmirušie rāpuļi
Maurīcijas seglmuguras milzu bruņurupucis ( Cylindraspis inepta ) ir izmirusi sauszemes bruņurupuču suga , kas bija endēma Maurīcijai . Ziņas par sugu nav kopš gada . Izskats Atšķirībā no otras Maurīcijā kādreiz sastopamās milzu bruņurupuču sugas kupolveida bruņurupuča , seglmuguras bruņurupucim bija izteikti garš , izvirzīts kakls un seglveida augšējais vairogs jeb karapakss . Sugas pārstāvji ganījās starp augstāk augošo veģetāciju , kamēr tā mazākie radinieki pārtika no zemāka augāja , kā arī kritušām lapām un zālāja . Izmiršana Maurīcija un apkārtējās saliņas tika atklātas gadsimtā , un tajā laikā tur pastāvēja lielas bruņurupuču populācijas . Jūrniekiem bruņurupuči kļuva par ļoti nozīmīgu proviantu garajos ceļojumos . Turklāt bruņurupuči varēja iztikt bez ūdens un barības līdz pat piecpadsmit nedēļām , nodrošinot apkalpes ar svaigu un kvalitatīvu ēdienu . Uzturā tika lietotas arī bruņurupuču olas , kas liedza populācijām atjaunoties un pasteidzināja to izzušanu . Iespējams , izmiršanu sekmēja arī salās ievestās plēsēju sugas . Atsauces Literatūra Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži . Džeralds Darels . Zinātne . Maskarēnu milzu bruņurupuči Maurīcijas rāpuļi Izmirušie rāpuļi