Mazais svilpis
Mazais svilpis (Carpodacus erythrinus) ir vidēja auguma žubīšu dzimtas (Fringillidae) dziedātājputns, kas sastopams plašā areālā Eirāzijā. Izdala 5 pasugas.

Izplatība 

Mazajam svilpim ir ļoti plašs izplatības areāls, kas aptver Eiropas austrumu daļu un turpinās tālāk pāri Sibīrijai līdz Čukotkai, Kamčatkai un Sahalīnas ziemeļiem. Eiropā uz rietumiem sasniedz Vācijas ziemeļus un Norvēģijas dienvidus.

Kazahstānas austrumdaļā areāls sazarojas: uz dienvidiem pāri Kirgizstānai un tālāk rietumu virzienā līdz Turcijai (ietverot Turkmenistānu, Irānas ziemeļus un Aizkaukāzu), bet dienvidvirzienā līdz Pakistānai; dienvidaustrumvirzienā areāls stiepjas pāri Himalajiem līdz Tibetai un Ķīnas dienvidiem.

Ziemo Indijā, Birmā, Taizemē, Indoķīnas ziemeļos un Ķīnas dienvidos.

Latvijā 
Mazais svilpis Latvijā ir parasts un izplatīts ligzdotājs. Caurceļošana nav izteikta un migrāciju laikā neuzkrītošs, sevišķi rudenī, jo samērā agri aizceļo dienvidaustrumu virzienā. Latvijā sastopama nominālpasuga C. e. erythrinus.

Lai raksturotu lauksaimniecības platību vides kvalitāti, tiek izmantoti dažādu lauku putnu populāciju indeksi. Mazais svilpis, lai arī Eiropas indeksa veidošanā netiek izmantots, Latvijas indeksā ir iekļauts, jo ir Latvijas lauku ainavas tipiska suga.

Izskats 

Mazais svilpis ir vidēji liels dziedātājputns ar masīvu, īsu knābi un pakāpveida asti. Ķermeņa garums 13—15 cm, spārnu plētums 24—28 cm, svars 19—33 g.

Raksturīgs dzimumu dimorfisms. Tēviņiem ir koši sarkana galva, kakls, krūtis un muguras lejas daļa. Muguras plecu daļa un spārni brūni, vēders gaišs (atkarībā no pasugas var būt balts vai gaiši sārts).

Mātītes brūnas vai pelēkbrūnas ar tumšāk brūnām svītrām, vēders gaiši brūns vai balts. Uz spārniem divas šauras, pelēkas svītras. Acis abiem dzimumiem mazas un tumši brūnas. Kājas un knābis brūni, spārnu apakšas gaiši pelēkas vai baltas.

Jaunie putni (līdz gada vecumam) līdzīgi mātītei, bet apspalvojums kopumā tumšāks un raibumotāks, pelēkās svītras uz spārniem pamanāmākas. Toties knābis un kājas gaišākas. Jaunajiem tēviņiem sarkanais tonis pilnībā attīstās trešajā dzīves gadā.

Līdzīgas sugas 

Mātītes un jaunos putnus var viegli sajaukt ar mājas zvirbuli vai lielo stērsti. Visvieglāk atšķirt pēc masīvākā knābja un pelēkajām svītrām uz spārniem.

Uzvedība 
Mazais svilpis ir gājputns vai daļēji migrējošs. Mājo zemieņu un kalnu mitrajos mežos (līdz 2800 m virs jūras līmeņa), kalnu stepē un krūmājos (piemēram, kārklu, melnalkšņu, papeļu, tamarisku un bērzu), arī upju krastos, niedrājos, krūmainās pļavās, dārzos, parkos un lauksaimniecības tīrumu krūmainajās malās.

Migrācijas pārlidojumu veic nelielos baros, kuros ir 10—20 īpatņi (retumis 100—200). Mazā svilpja lidojums spēcīgs un taisns. Pa zemi pārvietojas ar nelieliem lēcieniem. Kokā, lai arī ir veikls un spēj lodāt pa biezu lapotni, ir samērā mazkustīgs, tādēļ pat dziedošu tēviņu ir grūti pamanīt.

Barība 
Mazais svilpis galvenokārt barojas ar sēklām, pumpuriem, asniem, spurdzēm, lapām un ogām, arī ar nektāru, kukaiņiem un to kāpuriem, kā arī ar citiem nelieliem bezmugurkaulniekiem.

Ligzdošana 
Ligzdošanas sezona ilgst no maija līdz augustam. Mazie svilpji veido monogāmus pārus, kas ligzdo viens no otra apmēram 15—60 m attālumā. Ligzdu būvē tikai mātīte. Tā ir vaļīga, savstarpēji nesavītu žagariņu, zāļu stiebru, ziedu, augu pūku, sūnu, ķērpju un dzīvnieku vilnas kausveida krāvums. Atrodas zemākajos krūmu, kadiķu, egļu vai vītolu zaros, cieši pie stumbra (apmēram 0,5—4 m augstumā no zemes). Reizēm uz zemes.

Sezonā viens perējums. Dējumā 3—6 gaiši zilizaļas olas ar tumši brūniem, melniem un violetiem raibumiņiem. Inkubācijas periods ilgst 11—14 dienas, perē tikai mātīte. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni ligzdu atstāj 10—17 dienu vecumā.

Sistemātika 
Mazajam svilpim ir 5 pasugas:
Carpodacus erythrinus erythrinus — nominālpasuga, ligzdo no Eiropas līdz Sibīrijas centrālajai daļai;
Carpodacus erythrinus ferghanensis — ligzdo no Kazahstānas austrumiem līdz Ķīnas rietumiem, Himalaju rietumiem, Pakistānai un Afganistānai;
Carpodacus erythrinus grebnitskii — ligzdo Sibīrijas austrumos, Mongolijas ziemeļos, Ķīnas ziemeļaustrumos un Korejā;
Carpodacus erythrinus kubanensis — ligzdo Turcijā, Kaukāzā, Irānas ziemeļos un Turkmenistānā;
Carpodacus erythrinus roseatus — ligzdo no Himalaju centrālās un austrumdaļas līdz Ķīnas dienvidiem.

Atsauces

Ārējās saites 
Latvijas Daba: Mazais svilpis
Mazā svilpja Carpodacus erythrinus sastopamību noteicošie faktori un tās prognozēšana mozaīkveida ainavā Madonas novadā
Xeno-Canto: Common Rosefinch Carpodacus erythrinus (Pallas, 1770)
Dakota Birds: Common Rosefinch
ARKive: Common rosefinch (Carpodacus erythrinus)
Avibase: Common Rosefinch Erythrina erythrina (Pallas, 1770)
Птица Чечевица 

Sarkanie svilpji
Latvijas putni
Eiropas putni
Āzijas putni
Mazais svilpis ( Carpodacus erythrinus ) ir vidēja auguma žubīšu dzimtas ( Fringillidae ) dziedātājputns , kas sastopams plašā areālā Eirāzijā . Izdalapasugas . Izplatība Mazajam svilpim ir ļoti plašs izplatības areāls , kas aptver Eiropas austrumu daļu un turpinās tālāk pāri Sibīrijai līdz Čukotkai , Kamčatkai un Sahalīnas ziemeļiem . Eiropā uz rietumiem sasniedz Vācijas ziemeļus un Norvēģijas dienvidus . Kazahstānas austrumdaļā areāls sazarojas : uz dienvidiem pāri Kirgizstānai un tālāk rietumu virzienā līdz Turcijai ( ietverot Turkmenistānu , Irānas ziemeļus un Aizkaukāzu ) , bet dienvidvirzienā līdz Pakistānai ; dienvidaustrumvirzienā areāls stiepjas pāri Himalajiem līdz Tibetai un Ķīnas dienvidiem . Ziemo Indijā , Birmā , Taizemē , Indoķīnas ziemeļos un Ķīnas dienvidos . Latvijā Mazais svilpis Latvijā ir parasts un izplatīts ligzdotājs . Caurceļošana nav izteikta un migrāciju laikā neuzkrītošs , sevišķi rudenī , jo samērā agri aizceļo dienvidaustrumu virzienā . Latvijā sastopama nominālpasuga C. e. erythrinus . Lai raksturotu lauksaimniecības platību vides kvalitāti , tiek izmantoti dažādu lauku putnu populāciju indeksi . Mazais svilpis , lai arī Eiropas indeksa veidošanā netiek izmantots , Latvijas indeksā ir iekļauts , jo ir Latvijas lauku ainavas tipiska suga . Izskats Mazais svilpis ir vidēji liels dziedātājputns ar masīvu , īsu knābi un pakāpveida asti . Ķermeņa garums15 cm , spārnu plētums28 cm , svars33 g. Raksturīgs dzimumu dimorfisms . Tēviņiem ir koši sarkana galva , kakls , krūtis un muguras lejas daļa . Muguras plecu daļa un spārni brūni , vēders gaišs ( atkarībā no pasugas var būt balts vai gaiši sārts ) . Mātītes brūnas vai pelēkbrūnas ar tumšāk brūnām svītrām , vēders gaiši brūns vai balts . Uz spārniem divas šauras , pelēkas svītras . Acis abiem dzimumiem mazas un tumši brūnas . Kājas un knābis brūni , spārnu apakšas gaiši pelēkas vai baltas . Jaunie putni ( līdz gada vecumam ) līdzīgi mātītei , bet apspalvojums kopumā tumšāks un raibumotāks , pelēkās svītras uz spārniem pamanāmākas . Toties knābis un kājas gaišākas . Jaunajiem tēviņiem sarkanais tonis pilnībā attīstās trešajā dzīves gadā . Līdzīgas sugas Mātītes un jaunos putnus var viegli sajaukt ar mājas zvirbuli vai lielo stērsti . Visvieglāk atšķirt pēc masīvākā knābja un pelēkajām svītrām uz spārniem . Uzvedība Mazais svilpis ir gājputns vai daļēji migrējošs . Mājo zemieņu un kalnu mitrajos mežos ( līdzm virs jūras līmeņa ) , kalnu stepē un krūmājos ( piemēram , kārklu , melnalkšņu , papeļu , tamarisku un bērzu ) , arī upju krastos , niedrājos , krūmainās pļavās , dārzos , parkos un lauksaimniecības tīrumu krūmainajās malās . Migrācijas pārlidojumu veic nelielos baros , kuros ir20 īpatņi ( retumis200 ) . Mazā svilpja lidojums spēcīgs un taisns . Pa zemi pārvietojas ar nelieliem lēcieniem . Kokā , lai arī ir veikls un spēj lodāt pa biezu lapotni , ir samērā mazkustīgs , tādēļ pat dziedošu tēviņu ir grūti pamanīt . Barība Mazais svilpis galvenokārt barojas ar sēklām , pumpuriem , asniem , spurdzēm , lapām un ogām , arī ar nektāru , kukaiņiem un to kāpuriem , kā arī ar citiem nelieliem bezmugurkaulniekiem . Ligzdošana Ligzdošanas sezona ilgst no maija līdz augustam . Mazie svilpji veido monogāmus pārus , kas ligzdo viens no otra apmēram60 m attālumā . Ligzdu būvē tikai mātīte . Tā ir vaļīga , savstarpēji nesavītu žagariņu , zāļu stiebru , ziedu , augu pūku , sūnu , ķērpju un dzīvnieku vilnas kausveida krāvums . Atrodas zemākajos krūmu , kadiķu , egļu vai vītolu zaros , cieši pie stumbra ( apmēram5 — 4 m augstumā no zemes ) . Reizēm uz zemes . Sezonā viens perējums . Dējumā6 gaiši zilizaļas olas ar tumši brūniem , melniem un violetiem raibumiņiem . Inkubācijas periods ilgst14 dienas , perē tikai mātīte . Par mazuļiem rūpējas abi vecāki . Jaunie putni ligzdu atstāj17 dienu vecumā . Sistemātika Mazajam svilpim irpasugas : Carpodacus erythrinus erythrinus — nominālpasuga , ligzdo no Eiropas līdz Sibīrijas centrālajai daļai ; Carpodacus erythrinus ferghanensis — ligzdo no Kazahstānas austrumiem līdz Ķīnas rietumiem , Himalaju rietumiem , Pakistānai un Afganistānai ; Carpodacus erythrinus grebnitskii — ligzdo Sibīrijas austrumos , Mongolijas ziemeļos , Ķīnas ziemeļaustrumos un Korejā ; Carpodacus erythrinus kubanensis — ligzdo Turcijā , Kaukāzā , Irānas ziemeļos un Turkmenistānā ; Carpodacus erythrinus roseatus — ligzdo no Himalaju centrālās un austrumdaļas līdz Ķīnas dienvidiem . Atsauces Ārējās saites Latvijas Daba : Mazais svilpis Mazā svilpja Carpodacus erythrinus sastopamību noteicošie faktori un tās prognozēšana mozaīkveida ainavā Madonas novadā Xeno-Canto : Common Rosefinch Carpodacus erythrinus ( Pallas , Dakota Birds : Common Rosefinch ARKive : Common rosefinch ( Carpodacus erythrinus ) Avibase : Common Rosefinch Erythrina erythrina ( Pallas , Птица Чечевица Sarkanie svilpji Latvijas putni Eiropas putni Āzijas putni