Dalmāciešu valoda
Dalmāciešu valoda (veklisúṅ, vetrún diskaurs) ir mirusi romāņu valoda, kura savulaik bija izplatīta Dalmācijā, mūsdienu Horvātijas teritorijā, Adrijas jūras piekrastē no Krkas salas ziemeļos līdz Kotorai dienvidos. Itāļu un horvātu valodas ietekmē dalmāciešu valodas izplatības areāls pakāpeniski saruka. Pēdējos valodas pastāvēšanas gadsimtos (15.—19. gadsimts) tā bija izolēta un kļuvusi arī stipri atšķirīga tās dialektos. Valodai izšķīra trīs galvenos dialektus — ziemeļu (velotiešu valodu), vidus un dienvidu dalmāciešu valodu (raguziešu valodu). Krkas salā dalmāciešu valodas izmiršana tiek datēta ar , kad nomira pēdējais tās pratējs Tuone Udaina.

Dalmāciešu valoda bija valsts valoda no 1472. gada līdz aptuveni 1500. gadam pastāvējušajā Raguzas Republikā.

Romāņu valodas
Horvātijas valodas
Mirušās valodas
Dalmāciešu valoda ( veklisúṅ , vetrún diskaurs ) ir mirusi romāņu valoda , kura savulaik bija izplatīta Dalmācijā , mūsdienu Horvātijas teritorijā , Adrijas jūras piekrastē no Krkas salas ziemeļos līdz Kotorai dienvidos . Itāļu un horvātu valodas ietekmē dalmāciešu valodas izplatības areāls pakāpeniski saruka . Pēdējos valodas pastāvēšanas gadsimtos — 19. gadsimts ) tā bija izolēta un kļuvusi arī stipri atšķirīga tās dialektos . Valodai izšķīra trīs galvenos dialektus — ziemeļu ( velotiešu valodu ) , vidus un dienvidu dalmāciešu valodu ( raguziešu valodu ) . Krkas salā dalmāciešu valodas izmiršana tiek datēta ar , kad nomira pēdējais tās pratējs Tuone Udaina . Dalmāciešu valoda bija valsts valoda no gada līdz aptuveni gadam pastāvējušajā Raguzas Republikā . Romāņu valodas Horvātijas valodas Mirušās valodas