Sarkankrūšu līķvabole
Sarkankrūšu līķvabole () ir līķvaboļu suga.

Izplatība 
Sarkankrūšu līķvabole ir plaši izplatīta no Eiropas līdz Japānai. Austrumos tā sastopama Krievijā, Mongolijā, Ķīnā (Heilundzjanas un Dzjiliņas provincēs), Korejas pussalā un Japānā (Hokaido un Honsju salās).

Pieaugušās vaboles apraksts 
Vaboles ir melnas ar sarkanu vai oranžu pronotomu, 12–16 mm garas. Galva melna. Virsspārni ir spīdīgi melni, nelīdzeni, uz katra ir pa trim gareniskam ribām.

Ekoloģija 
Sastopamas mežos, lauksaimniecības zemēs. Pieaugušas vaboles var satikt no maija līdz septembrim. Sarkankrūšu līķvaboles barojas ar fēcēm, maitu, pūstošām sēnēm un izdalāmo berzes sulu.

Atsauces 

Līķvaboļu dzimta
Sarkankrūšu līķvabole ( ) ir līķvaboļu suga . Izplatība Sarkankrūšu līķvabole ir plaši izplatīta no Eiropas līdz Japānai . Austrumos tā sastopama Krievijā , Mongolijā , Ķīnā ( Heilundzjanas un Dzjiliņas provincēs ) , Korejas pussalā un Japānā ( Hokaido un Honsju salās ) . Pieaugušās vaboles apraksts Vaboles ir melnas ar sarkanu vai oranžu pronotomu,16 mm garas . Galva melna . Virsspārni ir spīdīgi melni , nelīdzeni , uz katra ir pa trim gareniskam ribām . Ekoloģija Sastopamas mežos , lauksaimniecības zemēs . Pieaugušas vaboles var satikt no maija līdz septembrim . Sarkankrūšu līķvaboles barojas ar fēcēm , maitu , pūstošām sēnēm un izdalāmo berzes sulu . Atsauces Līķvaboļu dzimta