Sinterklāss
Sinterklāss () jeb Svētais Nikolāss () ir leģendārs tēls, kura pamatā ir bērnu aizbildnis Svētais Nikolajs.

Citi Sinterklāsa nosaukumi nīderlandiešu valodā ir De Sint (Svētais), De Goede Sint (Labais svētais) un De Goedheiligman (Labais svētais cilvēks).

Sinterklāss ir viens no pazīstamā Ziemassvētku tēla Santaklausa prototipiem.

Svētki 
Sinterklāsa svētkos 6. decembrī svin Svētā Nikolaja vārda dienu. Svētkus katru gadu atzīmē ar dāvanu pasniegšanu Nikolaja priekšvakarā (5. decembrī) Nīderlandē un 6. decembra rītā, Svētā Nikolaja dienā, Beļģijā, Luksemburgā, Vācijas rietumos, Francijas ziemeļos (Francijas Flandrijā, Lotringā, Elzasā un Artuā) un Ungārijā. Tradīciju atzīmē arī dažās bijušās Nīderlandes Impērijas teritorijās, tostarp Arubā.

Tēls 
Sinterklāss veidots līdzīgs vēsturiskai personai — Svētajam Nikolajam (270—343), grieķu Mīras bīskapam, kas dzīvoja mūsdienu Turcijas teritorijā. Viņu visbiežāk attēlo kā vecu, staltu un nopietnu vīrieti ar baltiem matiem un garu, kuplu bārdu. Viņš valkā garu, sarkanu apmetni vai ornātu virs tradicionālās baltās bīskapa albas un dažkārt sarkanu stolu. Galvā parasti viņam ir sarkana mitra un sarkans rubīna gredzens pirkstā. Rokās viņš tur zelta zizli, garu ceremoniju ganu zizli ar greznu un ieliektu augšpusi.

Tradicionāli viņš jāj uz balta zirga. Nīderlandē pēdējo zirgu sauca par Amerigo, taču 2019. gadā viņš aizgāja "pensijā" (t.i. nomira) un tika aizstāts ar jaunu zirgu vārdā Ozosnel ("Ak, tik ātri"), kas nosaukts tāpat kā labi zināmas Sinterklāsa dziesmas fragments. Beļģijā zirgs saucas Slecht weer vandaag ("šodien slikts laiks") vai Mooi weer vandaag ("šodien jauks laiks").

Sinterklāss nēsā lielu, sarkanu grāmatu, kurā ierakstīts, vai bērns pagājušajā gadā bija paklausīgs vai nerātns.

Melnais Pēteris 

Sinterklāsam palīdz Melnais Pēteris (), kas ģērbies mauru tērpā ar melnu seju. Melnais Pēteris pirmo reizi drukātā veidā parādījās kā bezvārda Svētā Nikolaja kalps bērnu grāmatā Sint-Nikolaas en zijn knecht ("Sv. Nikolajs un viņa kalps"), ko 1850. gadā publicēja Amsterdamas skolotājs Jans Šenkmans; tomēr šķiet, ka tradīcija aizsākās vismaz 19. gadsimta sākumā. Melnā Pētera krāsainās kleitas pamatā ir 16. gadsimta dižciltīgs tērps, ar volānu (mežģīņu apkakli) un spalvu pie cepures. Parasti viņu attēlo nēsājam somu, kurā ir konfektes bērniem, ko viņš mētā apkārt. Šī tradīcija, domājams, aizsākās stāstā par Svēto Nikolaju, kurš izglāba trīs jaunas meitenes no prostitūcijas, naktī metot pa logu zelta monētas, lai samaksātu pūru.

Tradicionāli viņš nēsāja līdzi arī skursteņslauķa slotu no vītolu zariem, ar ko pērt nerātnos bērnus. Dažās vecākajās Sinterklāsa dziesmās ir pieminēti nerātni bērni, kurus ieliek Melnā Pētera somā un aizved uz Spāniju. Šī leģendas daļa attiecas uz laikiem, kad mauri iebruka Eiropas piekrastes pilsētās, lai nolaupītu vietējos iedzīvotājus verdzībā. Šī īpašība piemīt citiem Svētā Nikolaja pavadoņiem, piemēram, Krampusam. Tomēr mūsdienu Sinterklāsa svētku versijās Melnie Pēteri vairs nenēsā bērnus maisos un bērniem vairs nesaka, ka viņus aizvedīs uz Spāniju, ja viņi būs nepaklausīgi.

Gadu gaitā ir radušies daudzi stāsti par Melno Pēteri un viņš kļuvis par vērtīgu palīgu prombūtnē esošajam Sinterklāsam. Mūsdienu Sinterklāsam ir Melnais Pēteris katrai funkcijai, piemēram, Galvenais Pēteris (Hoofdpiet), Navigācijas Pēteris (Wegwijspiet), lai pārvietotos ar tvaika laivu no Spānijas uz Nīderlandi, Dāvanu Pēteris (Pakjespiet), lai iesaiņotu visas dāvanas, un Skursteņu Pēteris, lai kāptu skursteņos.

Ierašanās no Spānijas 

Sinterklāsa ierašanos tradicionāli svin katra gada novembra vidū (pirmajā sestdienā pēc 11. novembra), kad Sinterklāss "ierodas" no Spānijas nelielā tvaikonī. Nīderlandē tas katru gadu notiek citā ostā, bet Beļģijā tas vienmēr notiek Antverpenē. Kad kuģis noenkurojās ostā, Sinterklāss dodas parādē pilsētas ielās, kur viņu sagaida bērni un tradicionālās dziesmas. Sinerklāsa palīgi mētā konfektes un mazus, piparkūkām līdzīgus, cepumus, kruidnoten vai pepernoten. Šo parādi parasti tiešsaistē translē Beļģijas un Nīderlandes televīzijā.

Atsauces 

Beļģijas kultūra
Nīderlandes kultūra
Ziemassvētki
Sinterklāss ( ) jeb Svētais Nikolāss ( ) ir leģendārs tēls , kura pamatā ir bērnu aizbildnis Svētais Nikolajs . Citi Sinterklāsa nosaukumi nīderlandiešu valodā ir De Sint ( Svētais ) , De Goede Sint ( Labais svētais ) un De Goedheiligman ( Labais svētais cilvēks ) . Sinterklāss ir viens no pazīstamā Ziemassvētku tēla Santaklausa prototipiem . Svētki Sinterklāsa svētkos decembrī svin Svētā Nikolaja vārda dienu . Svētkus katru gadu atzīmē ar dāvanu pasniegšanu Nikolaja priekšvakarā decembrī ) Nīderlandē un decembra rītā , Svētā Nikolaja dienā , Beļģijā , Luksemburgā , Vācijas rietumos , Francijas ziemeļos ( Francijas Flandrijā , Lotringā , Elzasā un Artuā ) un Ungārijā . Tradīciju atzīmē arī dažās bijušās Nīderlandes Impērijas teritorijās , tostarp Arubā . Tēls Sinterklāss veidots līdzīgs vēsturiskai personai — Svētajam Nikolajam343 ) , grieķu Mīras bīskapam , kas dzīvoja mūsdienu Turcijas teritorijā . Viņu visbiežāk attēlo kā vecu , staltu un nopietnu vīrieti ar baltiem matiem un garu , kuplu bārdu . Viņš valkā garu , sarkanu apmetni vai ornātu virs tradicionālās baltās bīskapa albas un dažkārt sarkanu stolu . Galvā parasti viņam ir sarkana mitra un sarkans rubīna gredzens pirkstā . Rokās viņš tur zelta zizli , garu ceremoniju ganu zizli ar greznu un ieliektu augšpusi . Tradicionāli viņš jāj uz balta zirga . Nīderlandē pēdējo zirgu sauca par Amerigo , taču gadā viņš aizgāja " pensijā " ( t.i. nomira ) un tika aizstāts ar jaunu zirgu vārdā Ozosnel ( " Ak , tik ātri " ) , kas nosaukts tāpat kā labi zināmas Sinterklāsa dziesmas fragments . Beļģijā zirgs saucas Slecht weer vandaag ( " šodien slikts laiks " ) vai Mooi weer vandaag ( " šodien jauks laiks " ) . Sinterklāss nēsā lielu , sarkanu grāmatu , kurā ierakstīts , vai bērns pagājušajā gadā bija paklausīgs vai nerātns . Melnais Pēteris Sinterklāsam palīdz Melnais Pēteris ( ) , kas ģērbies mauru tērpā ar melnu seju . Melnais Pēteris pirmo reizi drukātā veidā parādījās kā bezvārda Svētā Nikolaja kalps bērnu grāmatā Sint-Nikolaas en zijn knecht ( " Sv . Nikolajs un viņa kalps " ) , ko gadā publicēja Amsterdamas skolotājs Jans Šenkmans ; tomēr šķiet , ka tradīcija aizsākās vismaz gadsimta sākumā . Melnā Pētera krāsainās kleitas pamatā ir gadsimta dižciltīgs tērps , ar volānu ( mežģīņu apkakli ) un spalvu pie cepures . Parasti viņu attēlo nēsājam somu , kurā ir konfektes bērniem , ko viņš mētā apkārt . Šī tradīcija , domājams , aizsākās stāstā par Svēto Nikolaju , kurš izglāba trīs jaunas meitenes no prostitūcijas , naktī metot pa logu zelta monētas , lai samaksātu pūru . Tradicionāli viņš nēsāja līdzi arī skursteņslauķa slotu no vītolu zariem , ar ko pērt nerātnos bērnus . Dažās vecākajās Sinterklāsa dziesmās ir pieminēti nerātni bērni , kurus ieliek Melnā Pētera somā un aizved uz Spāniju . Šī leģendas daļa attiecas uz laikiem , kad mauri iebruka Eiropas piekrastes pilsētās , lai nolaupītu vietējos iedzīvotājus verdzībā . Šī īpašība piemīt citiem Svētā Nikolaja pavadoņiem , piemēram , Krampusam . Tomēr mūsdienu Sinterklāsa svētku versijās Melnie Pēteri vairs nenēsā bērnus maisos un bērniem vairs nesaka , ka viņus aizvedīs uz Spāniju , ja viņi būs nepaklausīgi . Gadu gaitā ir radušies daudzi stāsti par Melno Pēteri un viņš kļuvis par vērtīgu palīgu prombūtnē esošajam Sinterklāsam . Mūsdienu Sinterklāsam ir Melnais Pēteris katrai funkcijai , piemēram , Galvenais Pēteris ( Hoofdpiet ) , Navigācijas Pēteris ( Wegwijspiet ) , lai pārvietotos ar tvaika laivu no Spānijas uz Nīderlandi , Dāvanu Pēteris ( Pakjespiet ) , lai iesaiņotu visas dāvanas , un Skursteņu Pēteris , lai kāptu skursteņos . Ierašanās no Spānijas Sinterklāsa ierašanos tradicionāli svin katra gada novembra vidū ( pirmajā sestdienā pēc novembra ) , kad Sinterklāss " ierodas " no Spānijas nelielā tvaikonī . Nīderlandē tas katru gadu notiek citā ostā , bet Beļģijā tas vienmēr notiek Antverpenē . Kad kuģis noenkurojās ostā , Sinterklāss dodas parādē pilsētas ielās , kur viņu sagaida bērni un tradicionālās dziesmas . Sinerklāsa palīgi mētā konfektes un mazus , piparkūkām līdzīgus , cepumus , kruidnoten vai pepernoten . Šo parādi parasti tiešsaistē translē Beļģijas un Nīderlandes televīzijā . Atsauces Beļģijas kultūra Nīderlandes kultūra Ziemassvētki