Lucavsalas muiža
Lucavsalas muiža jeb Lucavmuiža () bija privātā muižiņa Lucavsalā, Akmeņsalas draudzes novadā. Savu nosaukumu 17. gadsimtā ieguvusi no tās īpašnieka Lucava (von Lutzau) vārda.

Vēsture 
Zināms, ka līdz 1559. gadam Daugavas kreisā krasta saliņas tagadējās Lucavsalas vietā piederējušas Livonijas ordenim. Pēc ordeņa sabrukuma tās pārgāja privātīpašumā.
Nosaukums radies Zviedru Vidzemes laikā 17. gadsimtā, kad muižiņu Mazās Daugavas krastā savā īpašumā ieguva Klāss Lucavs. Daugavas kaujas laikā 1701. gada jūlijā Lucava muižā zviedri ielenca kapteiņa Šlipenbaha komandēto Krievijas armijas garnizonu. Kaujā krita daudz krievu un zviedru karavīru, kas turpat pie muižas tika apbedīti. 18.—19. gadsimtā vairākas mazākas saliņas pakāpeniski saplūda ar Lucavsalu ().

1782. gadā muiža piederēja Magnusas kundzei, dzimušai Landavai (Fr. Magnus, geb. Landau).
19. gadsimta otrajā pusē muižu nopirka tirgotājs Ivans Ļeontjevs. 1891. gadā pēc B. Epingera projekta pie Lucavsalas muižas ēkām uzcēla 6 metrus augstu pēc formas pareizticīgo kapelai līdzīgu pieminekli. 1902. gadā Rīgas pilsēta atpirka Lucavsalas muižu un 1904. gadā iekļāva Rīgas pilsētas teritorijā.

Mūsdienās (2019. gads) muižas ēka ir saglabājusies ļoti sliktā stāvoklī.

Literatūra 
 Kaupuža D. Rīgas muižiņas. Latvijas architektūra, Rīga, 2005, 95. lpp.

Atsauces 

 

Muižas Rīgā
Lucavsalas muiža jeb Lucavmuiža ( ) bija privātā muižiņa Lucavsalā , Akmeņsalas draudzes novadā . Savu nosaukumu gadsimtā ieguvusi no tās īpašnieka Lucava ( von Lutzau ) vārda . Vēsture Zināms , ka līdz gadam Daugavas kreisā krasta saliņas tagadējās Lucavsalas vietā piederējušas Livonijas ordenim . Pēc ordeņa sabrukuma tās pārgāja privātīpašumā . Nosaukums radies Zviedru Vidzemes laikā gadsimtā , kad muižiņu Mazās Daugavas krastā savā īpašumā ieguva Klāss Lucavs . Daugavas kaujas laikā gada jūlijā Lucava muižā zviedri ielenca kapteiņa Šlipenbaha komandēto Krievijas armijas garnizonu . Kaujā krita daudz krievu un zviedru karavīru , kas turpat pie muižas tika apbedīti .— 19. gadsimtā vairākas mazākas saliņas pakāpeniski saplūda ar Lucavsalu ( ) . 1782. gadā muiža piederēja Magnusas kundzei , dzimušai Landavai ( Fr. Magnus , geb . Landau ) . 19. gadsimta otrajā pusē muižu nopirka tirgotājs Ivans Ļeontjevs . gadā pēc B. Epingera projekta pie Lucavsalas muižas ēkām uzcēlametrus augstu pēc formas pareizticīgo kapelai līdzīgu pieminekli . gadā Rīgas pilsēta atpirka Lucavsalas muižu un gadā iekļāva Rīgas pilsētas teritorijā . Mūsdienās gads ) muižas ēka ir saglabājusies ļoti sliktā stāvoklī . Literatūra Kaupuža D. Rīgas muižiņas . Latvijas architektūra , Rīga , lpp. Atsauces Muižas Rīgā