Bunds (partija)
Bunds (,  — 'savienība') bija ebreju politiskā partija, kas dibināta 1897. gadā Viļņā, bet pēc Pirmā pasaules kara darbojās kā neatkarīga marksistiska partija Latvijā. Partijas līderis Latvijā bija ārsts Noahs Maizels, tā cieši sadarbojās ar kreiso Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju (LSDSP). Bunda vadībā darbojās ebreju kreisās jaunatnes organizācija Perecklub un studentu biedrība Zukunft (Nākotne). Latvijas Bunds aktīvi uzstājās kā pret labējām latviešu partijām, tā arī pret komunistiem.

Vēsture 
Partija dibināta 1897. gadā Viļņā, 1898. gadā tā kļuva par KSDSP sastāvdaļu, 1901. gadā ieguva nosaukumu "Vispārējā žīdu strādnieku savienība Lietuvā, Polijā un Krievijā" (, algemeyner yidisher arbeter-bund in lite, poyln un rusland). Krievijas sociāldemokrātu cīņās vienmēr turējās starp lieliniekiem un maziniekiem, dažreiz vairāk piesliedamās maziniekiem. Par savu īpatnējo prasību tā vienmēr izvirzīja ebreju kulturāli nacionālo autonomiju.

1899. gadā Daugavpilī Bunds sarīkoja lielu bēru demonstrāciju, līdz 1902. gadam partija sāka darbību arī Rīgā, Liepājā un Jelgavā. 1903. gada KSDSP kongresā Bunda pārstāvji ziņoja, ka nodibinātas partijas apgabalu organizācijas lielākajās Baltkrievijas, Lietuvas, Polijas un Ukrainas pilsētās. Zināms, ka tajā laikā darbojās 14 Bunda komitejas: Varšavas, Lodzas, Belostokas, Grodņas, Viļņas, Daugavpils, Kauņas, Vitebskas, Minskas, Gomeļas, Mogiļevas, Berdičevas, Žitomiras un Rīgas komitejas. Bunda konferences notika Belostokā (1901), Cīrihē (1903), Daugavpilī (1905), Ļvivā (1906).

Pirmā pasaules kara laikā atdalījās atsevišķa Polijas Bunda organizācija.
Pēc lielinieku uzvaras Krievijas pilsoņu karā notika Bunda šķelšanās, tā lielinieciskais spārns atdalījās un sakusa ar komunistu partiju (VK(b)P).

Latvijas Bunds 
1904. gada rudenī Latviešu sociāldemokrātiskās strādnieku partijas Rīgas komiteja un Bunda Rīgas komiteja noslēdza sadarbības līgumu un nodibināja koordinējošo Rīgas Federatīvo komiteju. Galvenās kontaktpersonas bija inženieris Jānis Ozols (Zars) un dzelzceļa darbinieks Samuils Kļevanskis (Maksims).
1905. gada revolūcijas sākumā 1905. gada 13. (26.) janvārī Rīgā LSDSP un Bunds kopīgi organizēja vispārējo streiku un masu demonstrāciju Daugavmalā. Pirmajās rindās gāja Federatīvās komitejas aktīvisti. Kareivju nogalināto 73 demonstrantu vidū bija pieci Bunda biedri.
Daugavpilī 1905. gada sākumā Bundam bija jau vairāk nekā tūkstotis biedru. Vadošie līderi bija Mendels Skuteļskis, Mendels Deičs un Leibs Bermans. Streikos un demonstrācijās tur piedalījās ap 11 tūkstošiem strādnieku un amatnieku, lielāko tiesu ebreji. Tāpat kā Rīgā, bija kritušie (1925. gadā viņiem atklāja pieminekli).
Liepājā 1905. gadā arī tika izveidota LSDSP un Bunda koordinācijas komiteja. Tur nodibinājās spēcīga ebreju kaujinieku grupa, ko vadīja Semjons Nahimsons.
Rīgā Bunda kaujinieki kopā ar latviešu apbruņotiem revolucionāriem 1905. gada septembrī iebruka Rīgas Centrālcietumā un atbrīvoja tur apcietinātos biedrus.

Pēc Latvijas valsts pasludināšanas 1919. gadā partijas vietējās organizācijas apvienojās  Latvijas Bundā, kas piedalījās gan Tautas Padomes darbā un Latvijas Satversmes Sapulces, gan pēc tam 1. Saeimas. 2. Saeimas, 3. Saeimas vēlēšanās.

Dalība Saeimas vēlēšanās

Atsauces

Ārējās saites 

Latvijas ebreji
Latvijas bijušās politiskās partijas
Latvijas mazākumtautību partijas
Krievijas Impērijas politiskās partijas
Bunds ( , — ' savienība ' ) bija ebreju politiskā partija , kas dibināta gadā Viļņā , bet pēc Pirmā pasaules kara darbojās kā neatkarīga marksistiska partija Latvijā . Partijas līderis Latvijā bija ārsts Noahs Maizels , tā cieši sadarbojās ar kreiso Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju ( LSDSP ) . Bunda vadībā darbojās ebreju kreisās jaunatnes organizācija Perecklub un studentu biedrība Zukunft ( Nākotne ) . Latvijas Bunds aktīvi uzstājās kā pret labējām latviešu partijām , tā arī pret komunistiem . Vēsture Partija dibināta gadā Viļņā , gadā tā kļuva par KSDSP sastāvdaļu , gadā ieguva nosaukumu " Vispārējā žīdu strādnieku savienība Lietuvā , Polijā un Krievijā " ( , algemeyner yidisher arbeter-bund in lite , poyln un rusland ) . Krievijas sociāldemokrātu cīņās vienmēr turējās starp lieliniekiem un maziniekiem , dažreiz vairāk piesliedamās maziniekiem . Par savu īpatnējo prasību tā vienmēr izvirzīja ebreju kulturāli nacionālo autonomiju . 1899. gadā Daugavpilī Bunds sarīkoja lielu bēru demonstrāciju , līdz gadam partija sāka darbību arī Rīgā , Liepājā un Jelgavā . gada KSDSP kongresā Bunda pārstāvji ziņoja , ka nodibinātas partijas apgabalu organizācijas lielākajās Baltkrievijas , Lietuvas , Polijas un Ukrainas pilsētās . Zināms , ka tajā laikā darbojāsBunda komitejas : Varšavas , Lodzas , Belostokas , Grodņas , Viļņas , Daugavpils , Kauņas , Vitebskas , Minskas , Gomeļas , Mogiļevas , Berdičevas , Žitomiras un Rīgas komitejas . Bunda konferences notika Belostokā Cīrihē Daugavpilī Ļvivā Pirmā pasaules kara laikā atdalījās atsevišķa Polijas Bunda organizācija . Pēc lielinieku uzvaras Krievijas pilsoņu karā notika Bunda šķelšanās , tā lielinieciskais spārns atdalījās un sakusa ar komunistu partiju ( VK( b) P ) . Latvijas Bunds 1904. gada rudenī Latviešu sociāldemokrātiskās strādnieku partijas Rīgas komiteja un Bunda Rīgas komiteja noslēdza sadarbības līgumu un nodibināja koordinējošo Rīgas Federatīvo komiteju . Galvenās kontaktpersonas bija inženieris Jānis Ozols ( Zars ) un dzelzceļa darbinieks Samuils Kļevanskis ( Maksims ) . 1905. gada revolūcijas sākumā gada ) janvārī Rīgā LSDSP un Bunds kopīgi organizēja vispārējo streiku un masu demonstrāciju Daugavmalā . Pirmajās rindās gāja Federatīvās komitejas aktīvisti . Kareivju nogalinātodemonstrantu vidū bija pieci Bunda biedri . Daugavpilī gada sākumā Bundam bija jau vairāk nekā tūkstotis biedru . Vadošie līderi bija Mendels Skuteļskis , Mendels Deičs un Leibs Bermans . Streikos un demonstrācijās tur piedalījās aptūkstošiem strādnieku un amatnieku , lielāko tiesu ebreji . Tāpat kā Rīgā , bija kritušie gadā viņiem atklāja pieminekli ) . Liepājā gadā arī tika izveidota LSDSP un Bunda koordinācijas komiteja . Tur nodibinājās spēcīga ebreju kaujinieku grupa , ko vadīja Semjons Nahimsons . Rīgā Bunda kaujinieki kopā ar latviešu apbruņotiem revolucionāriem gada septembrī iebruka Rīgas Centrālcietumā un atbrīvoja tur apcietinātos biedrus . Pēc Latvijas valsts pasludināšanas gadā partijas vietējās organizācijas apvienojās Latvijas Bundā , kas piedalījās gan Tautas Padomes darbā un Latvijas Satversmes Sapulces , gan pēc tam Saeimas . Saeimas , Saeimas vēlēšanās . Dalība Saeimas vēlēšanās Atsauces Ārējās saites Latvijas ebreji Latvijas bijušās politiskās partijas Latvijas mazākumtautību partijas Krievijas Impērijas politiskās partijas