Grothusa mehānisms
Grothusa mehānisms ir protonu (ūdeņraža pozitīvo jonu) vai protonu iztrūkumu pārneses mehānisms vidēs, kur molekulas saistītas ar ūdeņraža saitēm (piemēram, ūdenī vai šķidrā amonjakā). Šādu mehānismu pirmais paredzēja baltvācu dabaszinātnieks Teodors Grothuss, tādēļ tas nosaukts viņa vārdā.

Ūdeņraža jons tiek pakāpeniski padots no vienas ūdens molekulas uz nākamo kā "stafetes kociņš", bet praktiski protonu kustības ātrumu šķīdinātājā nosaka šķīdinātāja molekulu polarizācijas ātrums.

Vēsture 
Savā 1806. gadā publicētajā darbā "Šķidrumu sadalīšanas ar elektrisko strāvu teorija" Teodors Grothuss ieteica teoriju, kas izskaidroja ūdens anomālo elektrovadītspēju.

2005. gadā izdevās eksperimentāli fiksēt, kā protons vidē pārvietojas no vienas molekulas pie citas.

Atsauces 

Fizikālā ķīmija
Grothusa mehānisms ir protonu ( ūdeņraža pozitīvo jonu ) vai protonu iztrūkumu pārneses mehānisms vidēs , kur molekulas saistītas ar ūdeņraža saitēm ( piemēram , ūdenī vai šķidrā amonjakā ) . Šādu mehānismu pirmais paredzēja baltvācu dabaszinātnieks Teodors Grothuss , tādēļ tas nosaukts viņa vārdā . Ūdeņraža jons tiek pakāpeniski padots no vienas ūdens molekulas uz nākamo kā " stafetes kociņš " , bet praktiski protonu kustības ātrumu šķīdinātājā nosaka šķīdinātāja molekulu polarizācijas ātrums . Vēsture Savā gadā publicētajā darbā " Šķidrumu sadalīšanas ar elektrisko strāvu teorija " Teodors Grothuss ieteica teoriju , kas izskaidroja ūdens anomālo elektrovadītspēju . 2005. gadā izdevās eksperimentāli fiksēt , kā protons vidē pārvietojas no vienas molekulas pie citas . Atsauces Fizikālā ķīmija