Inteliģence
Sociālajās zinātnēs inteliģence (angļu: intellegentsia, intelligencia; poļu: inteligencja, krievu: интеллиге́нция)  ir sabiedrības slānis jeb sociālā šķira, kas sastāv no izglītotiem cilvēkiem, kuri veido, vada un kritizē savas valsts politiku un kultūru. Šo sabiedrības slāni parasti veido intelektuāla jeb garīga darba darītāji, piemēram, zinātnieki, akadēmiķi, skolotāji, žurnālisti un literārie rakstnieki.  Inteliģences locekļus nereti dēvē arī par intelektuāļiem.

Etimoloģija 
Vārda saknes izcelsme atrodama seno filozofu darbos, kur ar latīņu lietvārdu "intelligentia" apzīmēja sapratni un zināšanas (priekšizcelsme no latīņu darbības vārda "intelligere" - spēja saprast, uzzināt un atšķirt). Vārdu "intelligentia" izmantoja jau 1. gadsimtā p.m.ē. Senās Romas filozofs Cicerons, kura darbos inteliģence ir aprakstīta kā "tas, ar ko redz cauri tam, kas ir". 15. gadsimtā šo vārdu jau lietoja nedaudz citādā izpratnē, ar to apzīmējot augstākā līmeņa izpratni, gudrību.

Vēsture 
Vārda izmantošanu sociālo zinātņu kontekstā — sabiedrības slāņa apzīmēšanai — vēsturnieki saista ar 19. gadsimta poļu intelektuāli Broņislavu Trentovski, kurš ar to raksturoja patriotiski noskaņotus, profesionāli un sabiedriski aktīvus buržuāzijas slāņa locekļus, kas bija studējuši universitātē. Tiek uzskatīts, ka Trentovskis inteliģences slāni uztvēra kā revolūcijas instrumentu, lai stātos pretī Krievijas Impērijas kultūras hegemonijai jeb kundzībai. Pirmo reizi vārds "inteligencja" šajā nozīmē atrasts viņa 1843. gada darbā "Filozofijas saistība ar kibernētiku jeb valdošo tautu māksla". Trentovskis šo darbu publicēja Prūsijas Karalistes ieņemtajā Poznaņā, kur cenzūra bija liberālāka nekā Austrijas Impērijas vai Krievijas Impērijas okupētajās Polijas Karalistes daļās. Pēc neilga laika, 1844. gadā, tajā pašā pilsētā šo jēdzienu kādā laikrakstā publicēja arī poļu intelektuālis Karols Libelts, pavisam tieši norādot uz inteliģences slāni kā uz alternatīvu, apgaismotu poļu tautas vadību, pretstatot to valdošajai militārajai elitei.

Vēlāk šo jēdzienu plaši izmantoja arī Krievijā. Balstoties uz krievu rakstnieka Pjotra Boborikina paša teikto 1906. gadā, tieši viņš Krievijā ieviesa šo vārdu, aizņemoties to no vācu kultūras. Boborikins apgalvoja, ka pirmo reizi to publicējoi kādā savā 1866. gada darbā. Krievu valodā jēdzieni "inteliģence" un "inteliģentums" no intelektuālisma tiek nodalīti krasāk nekā Rietumeiropas valodās, kas padomju periodā daļēji ietekmējis arī latviešu valodas izpratni. Krieviski inteliģentuma izpratne ietver pastiprināta delikātuma jēdzienu.

Atsauces

Ārējās saites 

Krievijas vēsture
Polijas vēsture
Latvijas vēsture
Sociālās grupas
Sociālajās zinātnēs inteliģence ( angļu : intellegentsia , intelligencia ; poļu : inteligencja , krievu : интеллиге́нция ) ir sabiedrības slānis jeb sociālā šķira , kas sastāv no izglītotiem cilvēkiem , kuri veido , vada un kritizē savas valsts politiku un kultūru . Šo sabiedrības slāni parasti veido intelektuāla jeb garīga darba darītāji , piemēram , zinātnieki , akadēmiķi , skolotāji , žurnālisti un literārie rakstnieki . Inteliģences locekļus nereti dēvē arī par intelektuāļiem . Etimoloģija Vārda saknes izcelsme atrodama seno filozofu darbos , kur ar latīņu lietvārdu " intelligentia " apzīmēja sapratni un zināšanas ( priekšizcelsme no latīņu darbības vārda " intelligere " - spēja saprast , uzzināt un atšķirt ) . Vārdu " intelligentia " izmantoja jau gadsimtā p. m.ē . Senās Romas filozofs Cicerons , kura darbos inteliģence ir aprakstīta kā " tas , ar ko redz cauri tam , kas ir " . gadsimtā šo vārdu jau lietoja nedaudz citādā izpratnē , ar to apzīmējot augstākā līmeņa izpratni , gudrību . Vēsture Vārda izmantošanu sociālo zinātņu kontekstā — sabiedrības slāņa apzīmēšanai — vēsturnieki saista ar gadsimta poļu intelektuāli Broņislavu Trentovski , kurš ar to raksturoja patriotiski noskaņotus , profesionāli un sabiedriski aktīvus buržuāzijas slāņa locekļus , kas bija studējuši universitātē . Tiek uzskatīts , ka Trentovskis inteliģences slāni uztvēra kā revolūcijas instrumentu , lai stātos pretī Krievijas Impērijas kultūras hegemonijai jeb kundzībai . Pirmo reizi vārds " inteligencja " šajā nozīmē atrasts viņa gada darbā " Filozofijas saistība ar kibernētiku jeb valdošo tautu māksla " . Trentovskis šo darbu publicēja Prūsijas Karalistes ieņemtajā Poznaņā , kur cenzūra bija liberālāka nekā Austrijas Impērijas vai Krievijas Impērijas okupētajās Polijas Karalistes daļās . Pēc neilga laika , gadā , tajā pašā pilsētā šo jēdzienu kādā laikrakstā publicēja arī poļu intelektuālis Karols Libelts , pavisam tieši norādot uz inteliģences slāni kā uz alternatīvu , apgaismotu poļu tautas vadību , pretstatot to valdošajai militārajai elitei . Vēlāk šo jēdzienu plaši izmantoja arī Krievijā . Balstoties uz krievu rakstnieka Pjotra Boborikina paša teikto gadā , tieši viņš Krievijā ieviesa šo vārdu , aizņemoties to no vācu kultūras . Boborikins apgalvoja , ka pirmo reizi to publicējoi kādā savā gada darbā . Krievu valodā jēdzieni " inteliģence " un " inteliģentums " no intelektuālisma tiek nodalīti krasāk nekā Rietumeiropas valodās , kas padomju periodā daļēji ietekmējis arī latviešu valodas izpratni . Krieviski inteliģentuma izpratne ietver pastiprināta delikātuma jēdzienu . Atsauces Ārējās saites Krievijas vēsture Polijas vēsture Latvijas vēsture Sociālās grupas