Nikolajs Aleksejevs
Nikolajs Aleksejevs (; dzimis , miris ) bija Latvijas krievu valsts un sabiedriskais darbinieks. Rūpnīcas "VEF" direktors no 1958. līdz 1962. gadam.

Biogrāfija 
Dzimis vecticībnieku ģimenē. Tēvs strādāja dzelzceļā par svērāju, māte kartona fabrikā.

1929. gadā absolvēja Rīgas krievu ģimnāzijas reālnodaļu un iestājās Latvijas Universitātes Mehānikas fakultātē. Pēc LU absolvēšanas strādāja lauksaimniecības mašīnu pētnieciskā stacijā un VEF galvenā mehāniķa nodaļā.

Otrā pasaules kara laikā kopā ar rūpnīcu devās evakuācijā uz Padomju Savienības aizmuguri. Brīvprātīgi iestājās 201. latviešu strēlnieku divīzijā. Piedalījās kaujās par Maskavu un pie Staraja Rusas. 1944. gadā guva ievainojumu, vēlāk piedalījās kaujās pie Rīgas un Kurzemes katlā. Kara beigas sagaidīja Berlīnē un tika apbalvots ar medaļu "Par drošsirdību" (За отвагу).

Pēc demobilizācijas atgriezās Rīgā, kur strādāja VEF rūpnīcā par galvenā mehāniķa vietnieku. Vēlāk kļuva par galvenā inženiera vietnieku un par rūpnīcas direktora Georgija Gailes vietnieku. No 1955. līdz 1958. gadam bija A. Popova vārdā nosauktās Rīgas Radiorūpnīcas direktors.

1958. gadā iecelts par VEF direktoru. 1988. gadā laikrakstā "Vefietis" Aleksejevu raksturoja kā kompetentu, izlēmīgu un savos secinājumos pārliecinātu vadītāju, kas pamatīgi zināja ekonomikas un apgādes nianses, piebilstot, ka viņa vadības laikos tika veikti pirmie nopietnie soļi ražošanas modernizācijā un specializācijā, piemēram, tika būvēti jauni cehi, Kultūras un tehnikas pils, sabiedriskās ēdināšanas kombināta pirmā ēka.

Bija arī Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāts un Latvijas Komunistiskās partijas biedrs.

Miris  savā kabinetā. Apbedīts 2. Meža kapos.

Atsauces 

1911. gadā dzimušie
1962. gadā mirušie
Rīgā dzimušie
Latvijas krievi
VEF direktori
Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāti
LKP biedri
Rīgā mirušie
Rīgas Meža kapos apbedītie
Nikolajs Aleksejevs ( ; dzimis , miris ) bija Latvijas krievu valsts un sabiedriskais darbinieks . Rūpnīcas " VEF " direktors no līdz gadam . Biogrāfija Dzimis vecticībnieku ģimenē . Tēvs strādāja dzelzceļā par svērāju , māte kartona fabrikā . 1929. gadā absolvēja Rīgas krievu ģimnāzijas reālnodaļu un iestājās Latvijas Universitātes Mehānikas fakultātē . Pēc LU absolvēšanas strādāja lauksaimniecības mašīnu pētnieciskā stacijā un VEF galvenā mehāniķa nodaļā . Otrā pasaules kara laikā kopā ar rūpnīcu devās evakuācijā uz Padomju Savienības aizmuguri . Brīvprātīgi iestājās latviešu strēlnieku divīzijā . Piedalījās kaujās par Maskavu un pie Staraja Rusas . gadā guva ievainojumu , vēlāk piedalījās kaujās pie Rīgas un Kurzemes katlā . Kara beigas sagaidīja Berlīnē un tika apbalvots ar medaļu " Par drošsirdību " ( За отвагу ) . Pēc demobilizācijas atgriezās Rīgā , kur strādāja VEF rūpnīcā par galvenā mehāniķa vietnieku . Vēlāk kļuva par galvenā inženiera vietnieku un par rūpnīcas direktora Georgija Gailes vietnieku . No līdz gadam bija A. Popova vārdā nosauktās Rīgas Radiorūpnīcas direktors . 1958. gadā iecelts par VEF direktoru . gadā laikrakstā " Vefietis " Aleksejevu raksturoja kā kompetentu , izlēmīgu un savos secinājumos pārliecinātu vadītāju , kas pamatīgi zināja ekonomikas un apgādes nianses , piebilstot , ka viņa vadības laikos tika veikti pirmie nopietnie soļi ražošanas modernizācijā un specializācijā , piemēram , tika būvēti jauni cehi , Kultūras un tehnikas pils , sabiedriskās ēdināšanas kombināta pirmā ēka . Bija arī Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāts un Latvijas Komunistiskās partijas biedrs . Miris savā kabinetā . Apbedīts Meža kapos . Atsauces 1911. gadā dzimušie 1962. gadā mirušie Rīgā dzimušie Latvijas krievi VEF direktori Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāti LKP biedri Rīgā mirušie Rīgas Meža kapos apbedītie