Kombinētā malonskābes un metilmalonskābes acidūrija
Kombinētā malonskābes un metilmalonskābes acidūrija (, CMAMMA), saukta arī par kombinēto malonskābes un metilmalonskābes acidēmiju, ir iedzimta vielmaiņas slimība, ko raksturo paaugstināts malonskābes un metilmalonskābes līmenis. Daži pētnieki izvirza hipotēzi, ka CMAMMA varētu būt viena no visbiežāk sastopamajām metilmalonskābes acidēmiju formām un, iespējams, viena no visbiežāk sastopamajām iedzimtajām vielmaiņas kļūdām. Tā kā tā reti tiek diagnosticēta, tā visbiežāk netiek atklāta.

Simptomi un pazīmes 
CMAMMA klīniskie fenotipi ir ļoti neviendabīgi un svārstās no asimptomātiskiem, viegliem līdz smagiem simptomiem. Patofizioloģija vēl nav noskaidrota. Literatūrā ir aprakstīti šādi simptomi:

 metaboliskā acidoze
 koma
 hipoglikēmija
 lēkmes
 kuņģa un zarnu trakta slimības
 attīstības kavēšanās
 runas kavēšanās
 augšanas traucējumi
 psihiatriskā slimība
 atmiņas problēmas
 kognitīvo spēju pasliktināšanās
 encefalopātija
 kardiomiopātija
 dismorfiskas iezīmes

Ja pirmie simptomi parādās bērnībā, tie, visticamāk, ir starpposma vielmaiņas traucējumi, savukārt pieaugušajiem tie parasti ir neiroloģiski simptomi.

Cēloņi 
CMAMMA pēc izcelsmes var iedalīt divos atsevišķos iedzimtos traucējumos: viens ir mitohondriālā enzīma 3. acil-CoA sintetāzes ģimenes locekļa deficīts, ko kodē ACSF3 gēns (OMIM#614265); otrs traucējums ir malonil-CoA dekarboksilāzes deficīts, ko kodē MLYCD gēns (OMIM#248360).

Diagnoze 
Ņemot vērā plašo klīnisko simptomu spektru un to, ka jaundzimušo skrīninga programmas lielākoties netiek īstenotas, tiek uzskatīts, ka CMAMMA ir nepietiekami atpazīta slimība.

Jaundzimušo skrīninga programmas 
Tā kā ACSF3 izraisītā CMAMMA nerada metilmalonil-CoA, malonil-CoA vai propionil-CoA uzkrāšanos, kā arī netiek novērotas anomālijas acilkarnitīna profilā, CMAMMA netiek atklāta ar standarta jaundzimušo asins skrīninga programmām.

Īpašs gadījums ir Kvebekas province Kanādā, kur papildus asins analīzēm veic arī urīna pārbaudi 21. dienā pēc dzimšanas, izmantojot Kvebekas jaundzimušo asins un urīna skrīninga programmu. Tas Kvebekas provinci padara interesantu CMAMMA pētījumiem, jo tā ir vienīgā pacientu kohorta pasaulē, kurā nav atlases neobjektivitātes.

Malonskābes un metilmalonskābes attiecība 
Nosakot malonskābes un metilmalonskābes attiecību plazmā, CMAMMA var skaidri atšķirt no klasiskās metilmalonskābes acidēmijas (MMA). Tas attiecas gan uz MMA pacientiem, kas reaģē uz ārstēšanu ar B12 vitamīnu paaugstināta metilmalonskābes līmeņa gadījumā, gan uz tiem, kurus šāda ārstēšana neietekmē. Šīs attiecības noteikšanai nav izmantojams malonskābes un metilmalonskābes saturs urīnā.

CMAMMA, ko izraisa ACSF3, metilmalonskābes līmenis pārsniedz malonskābes līmeni. Turpretī CMAMMA malonil-CoA dekarboksilāzes deficīta dēļ ir pretēji.

Ģenētiskā testēšana 
CMAMMA var diagnosticēt, analizējot ACSF3 un MLYCD gēnus. Paplašināts nēsātāju skrīnings neauglības ārstēšanas laikā var identificēt arī ACSF3 gēna mutāciju nēsātājus.

Atsauces 

Iedzimtās slimības
Vielmaiņas slimības
Kombinētā malonskābes un metilmalonskābes acidūrija ( , CMAMMA ) , saukta arī par kombinēto malonskābes un metilmalonskābes acidēmiju , ir iedzimta vielmaiņas slimība , ko raksturo paaugstināts malonskābes un metilmalonskābes līmenis . Daži pētnieki izvirza hipotēzi , ka CMAMMA varētu būt viena no visbiežāk sastopamajām metilmalonskābes acidēmiju formām un , iespējams , viena no visbiežāk sastopamajām iedzimtajām vielmaiņas kļūdām . Tā kā tā reti tiek diagnosticēta , tā visbiežāk netiek atklāta . Simptomi un pazīmes CMAMMA klīniskie fenotipi ir ļoti neviendabīgi un svārstās no asimptomātiskiem , viegliem līdz smagiem simptomiem . Patofizioloģija vēl nav noskaidrota . Literatūrā ir aprakstīti šādi simptomi : metaboliskā acidoze koma hipoglikēmija lēkmes kuņģa un zarnu trakta slimības attīstības kavēšanās runas kavēšanās augšanas traucējumi psihiatriskā slimība atmiņas problēmas kognitīvo spēju pasliktināšanās encefalopātija kardiomiopātija dismorfiskas iezīmes Ja pirmie simptomi parādās bērnībā , tie , visticamāk , ir starpposma vielmaiņas traucējumi , savukārt pieaugušajiem tie parasti ir neiroloģiski simptomi . Cēloņi CMAMMA pēc izcelsmes var iedalīt divos atsevišķos iedzimtos traucējumos : viens ir mitohondriālā enzīma acil-CoA sintetāzes ģimenes locekļa deficīts , ko kodē ACSF3 gēns ( OMIM#614265 ) ; otrs traucējums ir malonil-CoA dekarboksilāzes deficīts , ko kodē MLYCD gēns ( OMIM # 248360 ) . Diagnoze Ņemot vērā plašo klīnisko simptomu spektru un to , ka jaundzimušo skrīninga programmas lielākoties netiek īstenotas , tiek uzskatīts , ka CMAMMA ir nepietiekami atpazīta slimība . Jaundzimušo skrīninga programmas Tā kā ACSF3 izraisītā CMAMMA nerada metilmalonil-CoA , malonil-CoA vai propionil-CoA uzkrāšanos , kā arī netiek novērotas anomālijas acilkarnitīna profilā , CMAMMA netiek atklāta ar standarta jaundzimušo asins skrīninga programmām . Īpašs gadījums ir Kvebekas province Kanādā , kur papildus asins analīzēm veic arī urīna pārbaudi dienā pēc dzimšanas , izmantojot Kvebekas jaundzimušo asins un urīna skrīninga programmu . Tas Kvebekas provinci padara interesantu CMAMMA pētījumiem , jo tā ir vienīgā pacientu kohorta pasaulē , kurā nav atlases neobjektivitātes . Malonskābes un metilmalonskābes attiecība Nosakot malonskābes un metilmalonskābes attiecību plazmā , CMAMMA var skaidri atšķirt no klasiskās metilmalonskābes acidēmijas ( MMA ) . Tas attiecas gan uz MMA pacientiem , kas reaģē uz ārstēšanu ar B12 vitamīnu paaugstināta metilmalonskābes līmeņa gadījumā , gan uz tiem , kurus šāda ārstēšana neietekmē . Šīs attiecības noteikšanai nav izmantojams malonskābes un metilmalonskābes saturs urīnā . CMAMMA , ko izraisa ACSF3 , metilmalonskābes līmenis pārsniedz malonskābes līmeni . Turpretī CMAMMA malonil-CoA dekarboksilāzes deficīta dēļ ir pretēji . Ģenētiskā testēšana CMAMMA var diagnosticēt , analizējot ACSF3 un MLYCD gēnus . Paplašināts nēsātāju skrīnings neauglības ārstēšanas laikā var identificēt arī ACSF3 gēna mutāciju nēsātājus . Atsauces Iedzimtās slimības Vielmaiņas slimības