Pēteris Oliņš
Pēteris Ziedonis Oliņš (1890—1962) bija latviešu diplomāts, Dr. phil. (1927).
Latvijas sūtnis (pilnvarotais lietvedis) Buenosairesā (1933—1946) un Riodežaneiro (1946—1961).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1890. gada 3. aprīlī Bauņu pagastā Utikās zemnieka ģimenē. Mācījās Bauņu pagasta skolā un Valmieras pilsētas skolā, kā eksterns nokārtoja ģimnāzijas gala pārbaudījumus un studēja filozofiju Petrogradas Universitātē (1910-1914). 
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma viņu mobilizēja Krievijas impērijas armijā, nonācis vācu gūstā. 1918. gada decembrī viņš atgriezās Latvijā un virsleitnanta pakāpē sāka dienestu Latvijas armijas štābā, no 15. decembra valsts kancelejā.
Bermontiādes laikā 1919. gada 15. oktobrī viņu iecēla par Latvijas armijas štāba sakaru virsnieku ar Antantes valstu misijām. 
1919. gada 16. novembrī viņu iecēla par Latvijas sūtniecības Varšavā 1. sekretāru, bet 1920. gada 1. oktobrī par sūtniecības padomnieku. 
No 1922. gada 1. februāra viņš bija Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas Rietumu nodaļas vadītājs.

1922. gadā viņš atsāka filozofijas studijas Latvijas Universitātē, līdztekus no 1923. gada 1. aprīļa bija Latvijas sūtniecības 2. sekretārs Londonā, no 16. oktobra Ārlietu ministrijas Rietumu nodaļas sekretārs, no 6. novembra Rietumu nodaļas vadītājs. 1925. gada 21. maijā viņu iecēla par Latvijas sūtniecības padomnieku Vašingtonā.

1926. gadā viņš LU aizstāvēja filozofijas maģistra, bet 1927. gadā Amerikas Universitātē Vašingtonā ieguva Dr. phil. grādu.
No 1927. gada 5. novembra atkārtoti Ārlietu ministrijas Rietumu nodaļas vadītājs, no 1929. gada 15. janvāra Latvijas sūtniecības padomnieks Maskavā, no 1930. gada 20. marta Ārlietu ministrijas Austrumu nodaļas vadītājs. 1933. gada 1. martā Oliņu iecēla par Latvijas ģenerālkonsulu Riodežaneiro.

Pēc Ulmaņa apvērsuma viņš atgriezās Latvijā un no 1934. gada 24. jūlija bija Latvijas Republikas Finanču ministrijas tirdzniecības un rūpniecības departamenta direktors. 1935. gada 3. februārī Oliņu no jauna iecēla par Latvijas ģenerālkonsulu Riodežaneiro, bet 1935. gada 1. aprīlī par Latvijas lietvedi Argentīnā un Brazīlijā ar sēdekli Buenosairesā.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 23. jūlijā Pēteris Oliņš iesniedza protestu pret Latvijas okupāciju un Kirhenšteina valdība viņu atlaida no amata. Tā kā Argentīnas un Brazīlijas valdības Latvijas inkorporāciju Padomju Savienībā oficiāli neatzina, tad viņš turpināja savu diplomātisko darbību Buenosairesā līdz 1946. gada novembrim, kad Argentīnas valdība slēdza Baltijas valstu sūtniecības. 1946. gada decembrī sūtnis Oliņš pārcēlās uz Riodežaneiro, kur vadīja sūtniecību pilnvarotā lietveža pakāpē. Kad arī Brazīlijas valdība PSRS spiediena ietekmē 1961. gada martā paziņoja par oficiālo attiecību pārtraukšanu ar Baltijas valstu sūtniecībām, P. Oliņš saglabāja tiesības kārtot savas valsts pilsoņu lietas. 

Miris 1962. gada 27. augustā Riodežaneiro, apglabāts Svētā Jāņa Kristītāja kapsētā.

Darbi 
 Džordāno Brūno. Rīga: Ritums, 1923 
 Imanuels Kants. Rīga: Ritums, 1924
 The Teutonics Knigts in Latvia. Rīga: B. Lamey, 1928
 daudzi raksti par Latviju Dienvidamerikas laikrakstos.

Atsauces 

1890. gadā dzimušie
Valmieras novadā dzimušie
1962. gadā mirušie
Latvijas diplomāti
Latviešu filozofi
Brazīlijas latvieši
Pēteris Ziedonis Oliņš1962 ) bija latviešu diplomāts , Dr. phil . Latvijas sūtnis ( pilnvarotais lietvedis ) Buenosairesā1946 ) un Riodežaneiro1961 ) . Dzīvesgājums Dzimis gada aprīlī Bauņu pagastā Utikās zemnieka ģimenē . Mācījās Bauņu pagasta skolā un Valmieras pilsētas skolā , kā eksterns nokārtoja ģimnāzijas gala pārbaudījumus un studēja filozofiju Petrogradas Universitātē Pēc Pirmā pasaules kara sākuma viņu mobilizēja Krievijas impērijas armijā , nonācis vācu gūstā . gada decembrī viņš atgriezās Latvijā un virsleitnanta pakāpē sāka dienestu Latvijas armijas štābā , no decembra valsts kancelejā . Bermontiādes laikā gada oktobrī viņu iecēla par Latvijas armijas štāba sakaru virsnieku ar Antantes valstu misijām . 1919. gada novembrī viņu iecēla par Latvijas sūtniecības Varšavā sekretāru , bet gada oktobrī par sūtniecības padomnieku . No gada februāra viņš bija Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas Rietumu nodaļas vadītājs . 1922. gadā viņš atsāka filozofijas studijas Latvijas Universitātē , līdztekus no gada aprīļa bija Latvijas sūtniecības sekretārs Londonā , no oktobra Ārlietu ministrijas Rietumu nodaļas sekretārs , no novembra Rietumu nodaļas vadītājs . gada maijā viņu iecēla par Latvijas sūtniecības padomnieku Vašingtonā . 1926. gadā viņš LU aizstāvēja filozofijas maģistra , bet gadā Amerikas Universitātē Vašingtonā ieguva Dr. phil. grādu . No gada novembra atkārtoti Ārlietu ministrijas Rietumu nodaļas vadītājs , no gada janvāra Latvijas sūtniecības padomnieks Maskavā , no gada marta Ārlietu ministrijas Austrumu nodaļas vadītājs . gada martā Oliņu iecēla par Latvijas ģenerālkonsulu Riodežaneiro . Pēc Ulmaņa apvērsuma viņš atgriezās Latvijā un no gada jūlija bija Latvijas Republikas Finanču ministrijas tirdzniecības un rūpniecības departamenta direktors . gada februārī Oliņu no jauna iecēla par Latvijas ģenerālkonsulu Riodežaneiro , bet gada aprīlī par Latvijas lietvedi Argentīnā un Brazīlijā ar sēdekli Buenosairesā . Pēc Latvijas okupācijas gada jūlijā Pēteris Oliņš iesniedza protestu pret Latvijas okupāciju un Kirhenšteina valdība viņu atlaida no amata . Tā kā Argentīnas un Brazīlijas valdības Latvijas inkorporāciju Padomju Savienībā oficiāli neatzina , tad viņš turpināja savu diplomātisko darbību Buenosairesā līdz gada novembrim , kad Argentīnas valdība slēdza Baltijas valstu sūtniecības . gada decembrī sūtnis Oliņš pārcēlās uz Riodežaneiro , kur vadīja sūtniecību pilnvarotā lietveža pakāpē . Kad arī Brazīlijas valdība PSRS spiediena ietekmē gada martā paziņoja par oficiālo attiecību pārtraukšanu ar Baltijas valstu sūtniecībām , P. Oliņš saglabāja tiesības kārtot savas valsts pilsoņu lietas . Miris gada augustā Riodežaneiro , apglabāts Svētā Jāņa Kristītāja kapsētā . Darbi Džordāno Brūno . Rīga : Ritums , Imanuels Kants . Rīga : Ritums , The Teutonics Knigts in Latvia . Rīga : B. Lamey , daudzi raksti par Latviju Dienvidamerikas laikrakstos . Atsauces 1890. gadā dzimušie Valmieras novadā dzimušie 1962. gadā mirušie Latvijas diplomāti Latviešu filozofi Brazīlijas latvieši