Ostrovnoje
Ostrovnoje () vai Ipalgina ( — ‘taukums’) ir nacionālais ciems Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidus Biļibinas rajonā. Izvietojies Malijaņujas upes kreisajā krastā 179 km no rajona centra Biļibinas.

Vēsture 
Ciems izvietojies 18.—19. gadsimtā Krievijas ziemeļaustrumiem nozīmīgākā Aņujas gadatirgus vietā. 1788. gadā, pēc krievu-čukču karā noslēgtā Gižiginas pamiera Boļšojaņujas krastā pie Angarkas ietekas uzbūvēja Aņujas cietoksni, līdzās kuram katru pavasari rīkoja gadatirgu. 1794. gadā gadatirgu pēc čukču lūguma pārcēla uz salu Boļšojaņujas upē 200 verstis no Ņižņekolimskas un sāka dēvēt par Ostrovnoju — ‘salas [gadatirgu]’. Palos sala vairākkārt tika nopostīta, tādēļ 1848. gadā gadatirgu pārcēla uz Malijaņujas krastu, bet Ostrovnojes nosaukums saglabājās. Gadatirgus vietā uzbūvēja nocietinājumu, kur žoga iekšpusē bija kapela, kārtībnieka māja un vēl apmēram desmit dažādu būvju. Cietoksni faktiski apdzīvoja tikai gadatirgus laikā, kad tur ieradās rīkotāji un kazaki kārtības uzturēšanai. Galvenās tirdzniecības preces bija metālizstrādājumi un tabaka no krievu puses un kažokādas un valzirgu ilkņi no čukču puses. Preces uz gadatirgu tika vestas no visa reģiona, kā arī no Aļaskas. Notika arī intensīva tirgošanās vietējo čukču, evenku, jukagiru un korjaku starpā. 19. gadsimta beigās, līdz ar amerikāņu tirgotāju ienākšanu un faktoriju tīkla izveidi, Aņujas gadatirgus zaudēja savu nozīmi un panīka. 20. gadsimta sākumā tirgošanās tika pārcelta uz Panteļeihu netālu no mūsdienu Čerskas.

1930. gadā Ostrovnoje kļuva par jaunizveidotā Austrumu tundras rajona administratīvo centru. Bijušā gadatirgus vietā čukči labprātāk pakļāvās pārejai uz nometnieku dzīvesveidu un Ostrovnojē izveidoja pirmo čukču kolhozu Turvaurgin — ‘Jaunā dzīve’. 1952. gadā rajona centru pārcēla uz Aņujsku. Mūsdienās ciemā dzīvo ap 400 iedzīvotāju, no tiem 66 % čukči un 12 % eveni. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir briežkopība, zveja un medības. Ciemā ir vidusskola, ambulance, pasts, kultūras nams, bibliotēka, viesnīca, maizes ceptuve, veikals. Pasažieru transports uz rajona centru tiek nodrošināts tikai ar helikopteri.

Atsauces 

Čukotkas autonomā apvidus apdzīvotās vietas
Krievijas ciemi
Ostrovnoje ( ) vai Ipalgina ( — ‘ taukums ’ ) ir nacionālais ciems Krievijas ziemeļaustrumos , Čukotkas autonomā apvidus Biļibinas rajonā . Izvietojies Malijaņujas upes kreisajā krastākm no rajona centra Biļibinas . Vēsture Ciems izvietojies — 19. gadsimtā Krievijas ziemeļaustrumiem nozīmīgākā Aņujas gadatirgus vietā . gadā , pēc krievu -čukču karā noslēgtā Gižiginas pamiera Boļšojaņujas krastā pie Angarkas ietekas uzbūvēja Aņujas cietoksni , līdzās kuram katru pavasari rīkoja gadatirgu . gadā gadatirgu pēc čukču lūguma pārcēla uz salu Boļšojaņujas upēverstis no Ņižņekolimskas un sāka dēvēt par Ostrovnoju — ‘ salas [ gadatirgu ] ’. Palos sala vairākkārt tika nopostīta , tādēļ gadā gadatirgu pārcēla uz Malijaņujas krastu , bet Ostrovnojes nosaukums saglabājās . Gadatirgus vietā uzbūvēja nocietinājumu , kur žoga iekšpusē bija kapela , kārtībnieka māja un vēl apmēram desmit dažādu būvju . Cietoksni faktiski apdzīvoja tikai gadatirgus laikā , kad tur ieradās rīkotāji un kazaki kārtības uzturēšanai . Galvenās tirdzniecības preces bija metālizstrādājumi un tabaka no krievu puses un kažokādas un valzirgu ilkņi no čukču puses . Preces uz gadatirgu tika vestas no visa reģiona , kā arī no Aļaskas . Notika arī intensīva tirgošanās vietējo čukču , evenku , jukagiru un korjaku starpā . gadsimta beigās , līdz ar amerikāņu tirgotāju ienākšanu un faktoriju tīkla izveidi , Aņujas gadatirgus zaudēja savu nozīmi un panīka . gadsimta sākumā tirgošanās tika pārcelta uz Panteļeihu netālu no mūsdienu Čerskas . 1930. gadā Ostrovnoje kļuva par jaunizveidotā Austrumu tundras rajona administratīvo centru . Bijušā gadatirgus vietā čukči labprātāk pakļāvās pārejai uz nometnieku dzīvesveidu un Ostrovnojē izveidoja pirmo čukču kolhozu Turvaurgin — ‘ Jaunā dzīve ’. gadā rajona centru pārcēla uz Aņujsku . Mūsdienās ciemā dzīvo apiedzīvotāju , no tiem % čukči un % eveni . Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir briežkopība , zveja un medības . Ciemā ir vidusskola , ambulance , pasts , kultūras nams , bibliotēka , viesnīca , maizes ceptuve , veikals . Pasažieru transports uz rajona centru tiek nodrošināts tikai ar helikopteri . Atsauces Čukotkas autonomā apvidus apdzīvotās vietas Krievijas ciemi