Dzeltenkāta lācītis
Dzeltenkāta lācītis jeb dzeltenporu lācītis (Leccinum crocipodium, Leccinum tessalatum vai Leccinellum crocipodium) ir Latvijā ļoti reta beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami, taču saudzējami retuma dēļ. No radnieciskām sugām atšķiras ar savu dzelteno krāsu, jo satur krāsainu pigmentu krokipodīnu.. Salīdzinoši maza starp citām lācīšu ģints sēnēm un pēdējos gados bieži tiek iedalīta blakus ģintī Leccinellum.

Sēnes apraksts

 Cepurīte: krāsa sākumā dzeltenzaļa, pēc tam kļūst nespodri brūngana, vecumā arī pelēkbrūna vai zilganpelēka. Platums līdz 10 cm. Forma sākumā pusapaļa, vēlāk spilvenveida. Virsmiziņa augot reizēm saplaisā. Mīkstums salmu dzeltens, griezumu vietās kļūst sarkanīgs, vēlāk nomelnē.
 Stobriņi: atveres citrondzeltenas, sēnei augot kļūst zaļgandzeltenas, diametrā 0,3-0,5 mm. Piespiedumā viegli brūnē.
 Kātiņš: gaiši dzeltens, apakšdaļā resnāks un ar sīkām neregulāri izvietotām brūnganām zvīņām. Jaunām sēnēm bumbierveida.
 Sporas: zaļgandzeltenas.  
 Bazīdijas: 18-35/5-9 µm.
 Cistīdas: bezkrāsainas vai brūnganas, 20-55/4,5-11 µm.

Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug galvenokārt zem ozoliem, retāk zem skābaržiem, kaļķainās augsnēs. Latvijā pagaidām atrasta tikai Kazdangas apkaimē ozolu audzē.

Barības vērtība

Ēdama, bet retuma dēļ saudzējama.

Skatīt arī

 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā
 Sēņu tirdzniecība
 Lācīšu ģints

Atsauces

Ārējās saites 
 Mikologu biedrības saits 
 Index Fungorum
 Mycobank

Bekas
Ēdamās sēnes
Stobriņu sēnes
Dzeltenkāta lācītis jeb dzeltenporu lācītis ( Leccinum crocipodium , Leccinum tessalatum vai Leccinellum crocipodium ) ir Latvijā ļoti reta beku dzimtas sēne , kuras augļķermeņi ir ēdami , taču saudzējami retuma dēļ . No radnieciskām sugām atšķiras ar savu dzelteno krāsu , jo satur krāsainu pigmentu krokipodīnu .. Salīdzinoši maza starp citām lācīšu ģints sēnēm un pēdējos gados bieži tiek iedalīta blakus ģintī Leccinellum . Sēnes apraksts Cepurīte : krāsa sākumā dzeltenzaļa , pēc tam kļūst nespodri brūngana , vecumā arī pelēkbrūna vai zilganpelēka . Platums līdzcm . Forma sākumā pusapaļa , vēlāk spilvenveida . Virsmiziņa augot reizēm saplaisā . Mīkstums salmu dzeltens , griezumu vietās kļūst sarkanīgs , vēlāk nomelnē . Stobriņi : atveres citrondzeltenas , sēnei augot kļūst zaļgandzeltenas , diametrā3-0,5 mm . Piespiedumā viegli brūnē . Kātiņš : gaiši dzeltens , apakšdaļā resnāks un ar sīkām neregulāri izvietotām brūnganām zvīņām . Jaunām sēnēm bumbierveida . Sporas : zaļgandzeltenas . Bazīdijas : 5 - 9 µm . Cistīdas : bezkrāsainas vai brūnganas , 4,5 - 11 µm . Augšanas apstākļi Mikorizas sēne . Aug galvenokārt zem ozoliem , retāk zem skābaržiem , kaļķainās augsnēs . Latvijā pagaidām atrasta tikai Kazdangas apkaimē ozolu audzē . Barības vērtība Ēdama , bet retuma dēļ saudzējama . Skatīt arī Sēņošana Sēnes kulinārijā Sēņu tirdzniecība Lācīšu ģints Atsauces Ārējās saites Mikologu biedrības saits Index Fungorum Mycobank Bekas Ēdamās sēnes Stobriņu sēnes