Tenu Kaljuste
Tenu Kaljuste (dzimis Tallinā ) ir igauņu kordiriģents un orķestra diriģents.

Jaunības gadi 
Tenu Kaljuste dzimis Tallinā diriģenta Heino Kaljustes (1925-1989) un radio žurnālistes Lias Kaljustes ģimenē. 1971. gadā absolvējis Tallinas Mūzikas skolu. Līdz 1976. gadam studējis Tallinas Valsts konservatorijā (šodien Igaunijas Mūzikas akadēmija) kora un orķestra nodaļā. No 1976. līdz 1978. gadam Tenu Kaljuste paaugstināja savu kvalifikāciju Ļeņingradas konservatorijā.

Diriģents 
Kopš 1971. gada Kaljuste diriģēja viņa tēva 1966. gadā dibināto kamerkori Ellerhein, 1974. gadā kļūstot par tā vadītāju. No 1978. līdz 1980. gadam viņš bija pasniedzējs Tallinas Valsts konservatorijas kordiriģēšanas nodaļā, no 1978. līdz 1985. gadam — diriģents Igaunijas Nacionālajā operā.

1980. gadā viņš parakstīja "Vēstuli 40"  par Igaunijas kultūras saglabāšanu.

1981. gadā koris Ellerhein tika pārdēvēts par Igaunijas PSR Valsts filharmonijas Kamerkori (vēlāk Igaunijas Filharmonijas Kamerkoris). Kopš tā laika Tenu Kaljuste strādāja tikai kā diriģents. Līdz 2001. gadam viņš bija Igaunijas Filharmonijas Kamerkora galvenais diriģents. Korim un diriģentam veltīts Arvo Perta monumentālais skaņdarbs "Grēku nožēlas kanons" (Kanon Pokajanen), kas pirmo reizi izpildīts 1998. gadā.

Viņa repertuārā lielu daļu aizņem Igaunijas komponistu mūzika.

Kopš 2001. gada Tenu Kaljuste ir brīvmākslinieks.

Starptautiskā karjera 
No 1994. līdz 2000. gadam viņš bija Zviedrijas Radio kora galvenais diriģents, no 1998. līdz 2000. gadam Nīderlandes kamerkora galvenais diriģents. 2004. gadā viņš saņēma Igaunijas valsts fonda "Kultuurkapital" pirmo balvu. Kopš 2004. gada Kaljuste ir ikgadējo Igaunijas mākslas festivālu Nargen vadītājs. Grammy balvas laureāts par Arvo Perta skaņdarba "Raudošais Ādams" (Aadama itk) izpildījumu.

Sadarbojies ar Knūtu Nīstetu, Kšištofu Penderecki, Alfrēdu Šnitki, Einojuhani Rautavāru, Svenu Dāvidu Sandstremu un citiem. Uzstājies arī Rīgā.

Atzinība 
1980. gadā kamerkoris Ellerhein Tenu Kaljustes vadībā ieguva pirmo balvu Bēlas Bartoka vārdā nosauktajā koru konkursā Ungārijā. 

Kaljustes veikums pasaulē ir atzinīgi novērtēts, tas vairākkārt nominēts Grammy balvai. Tenu Kaljuste ieguvis tādas balvas kā Diapason dOr de lAnnee 2000, Kannu klasiskās mūzikas balvu, Edisona balvu, Japānas ABC Mūzikas fonda balvu, starptautisko Roberta Edlera kormūzikas balvu un 2004. gada Igaunijas Kultūras fonda balvu.

Izraudzīts par Zviedrijas Karaliskās Mūzikas akadēmijas locekli.

Ģimene 
No 1980. gada bija precējies ar aktrisi Illi Kallasti, laulība tikusi šķirta.

Atsauces

Ārējās saites 

 Official website
 Tõnu Kaljuste salvestiste loend leheküljel tonukaljuste.com
 "Tõnu Kaljuste: Kogu elu on slaalomisõit Laupäevaleht LP, 23. veebruar 2013
 "Tõnu Kaljuste, paadimehest festivalikorraldaja" Postimees, 2. august 2008
 "Tõnu Kaljuste: „Aeg ja koht on selleks õiged”" Sirp, 20. august 2009

Igaunijas diriģenti
Tallinā dzimušie
Tenu Kaljuste ( dzimis Tallinā ) ir igauņu kordiriģents un orķestra diriģents . Jaunības gadi Tenu Kaljuste dzimis Tallinā diriģenta Heino Kaljustesun radio žurnālistes Lias Kaljustes ģimenē . gadā absolvējis Tallinas Mūzikas skolu . Līdz gadam studējis Tallinas Valsts konservatorijā ( šodien Igaunijas Mūzikas akadēmija ) kora un orķestra nodaļā . No līdz gadam Tenu Kaljuste paaugstināja savu kvalifikāciju Ļeņingradas konservatorijā . Diriģents Kopš gada Kaljuste diriģēja viņa tēva gadā dibināto kamerkori Ellerhein , gadā kļūstot par tā vadītāju . No līdz gadam viņš bija pasniedzējs Tallinas Valsts konservatorijas kordiriģēšanas nodaļā , no līdz gadam — diriģents Igaunijas Nacionālajā operā . 1980. gadā viņš parakstīja " Vēstuli par Igaunijas kultūras saglabāšanu . 1981. gadā koris Ellerhein tika pārdēvēts par Igaunijas PSR Valsts filharmonijas Kamerkori ( vēlāk Igaunijas Filharmonijas Kamerkoris ) . Kopš tā laika Tenu Kaljuste strādāja tikai kā diriģents . Līdz gadam viņš bija Igaunijas Filharmonijas Kamerkora galvenais diriģents . Korim un diriģentam veltīts Arvo Perta monumentālais skaņdarbs " Grēku nožēlas kanons " ( Kanon Pokajanen ) , kas pirmo reizi izpildīts gadā . Viņa repertuārā lielu daļu aizņem Igaunijas komponistu mūzika . Kopš gada Tenu Kaljuste ir brīvmākslinieks . Starptautiskā karjera No līdz gadam viņš bija Zviedrijas Radio kora galvenais diriģents , no līdz gadam Nīderlandes kamerkora galvenais diriģents . gadā viņš saņēma Igaunijas valsts fonda " Kultuurkapital " pirmo balvu . Kopš gada Kaljuste ir ikgadējo Igaunijas mākslas festivālu Nargen vadītājs . Grammy balvas laureāts par Arvo Perta skaņdarba " Raudošais Ādams " ( Aadama itk ) izpildījumu . Sadarbojies ar Knūtu Nīstetu , Kšištofu Penderecki , Alfrēdu Šnitki , Einojuhani Rautavāru , Svenu Dāvidu Sandstremu un citiem . Uzstājies arī Rīgā . Atzinība 1980. gadā kamerkoris Ellerhein Tenu Kaljustes vadībā ieguva pirmo balvu Bēlas Bartoka vārdā nosauktajā koru konkursā Ungārijā . Kaljustes veikums pasaulē ir atzinīgi novērtēts , tas vairākkārt nominēts Grammy balvai . Tenu Kaljuste ieguvis tādas balvas kā Diapason dOr de lAnnee Kannu klasiskās mūzikas balvu , Edisona balvu , Japānas ABC Mūzikas fonda balvu , starptautisko Roberta Edlera kormūzikas balvu un gada Igaunijas Kultūras fonda balvu . Izraudzīts par Zviedrijas Karaliskās Mūzikas akadēmijas locekli . Ģimene No gada bija precējies ar aktrisi Illi Kallasti , laulība tikusi šķirta . Atsauces Ārējās saites Official website Tõnu Kaljuste salvestiste loend leheküljel tonukaljuste.com " Tõnu Kaljuste : Kogu elu on slaalomisõit Laupäevaleht LP , veebruar " Tõnu Kaljuste , paadimehest festivalikorraldaja " Postimees , august " Tõnu Kaljuste : „ Aeg ja koht on selleks õiged ” " Sirp , august Igaunijas diriģenti Tallinā dzimušie