Mstislavs Mstislavičs
Mstislavs Mstislavičs "Veiksmīgais" (, , dzimis pirms 1176. gada, miris 1228. gadā) bija Novgorodas kņazs (1210—1215, 1216-1218), vēlāk Galīcijas kņazs (1219, 1221-1226).
Viņa vadītais krievu karaspēks 1210. un 1217. gadā atkārtoti iebruka Ugaunijas un Tālavas zemēs, lai ievāktu meslus un piespiestu ugauņus un letus atteikties no Romas katoļu ticības.

Dzīvesgājums 
Kņazs Mstislavs Mstislavičs bija Smoļenskas, vēlāk Novgorodas kņaza Mstislava Rostislaviča "Drosmīgā" dēls un Pleskavas kņaza Vladimira Mstislaviča vecākais brālis. Cēlies no Rurika dinastijas Smoļenskas kņazu atzara ("Rostislavičiem").

Jau kā jauneklis viņš piedalījās krievu kņazu karagājienos pret polovciešiem 1193. un 1203. gadā un apprecēja viņu hana Kotjana meitu, kuras vārds pēc kristīšanas bija Marija. 
1209. gada notikumu aprakstā viņš minēts kā Toropecas kņazs. Cīnījās par varu ar Vladimiras kņazu  Vsevolodu un viņa dēlu Novgorodas kņazu Svjatoslavu.
1210. gadā, tūlīt pēc ievēlēšanas par Novgorodas kņazu, viņš kopā ar savu jaunāko brāli Pleskavas kņazu Vladimiru Mstislaviču devās meslu ievākšanas karagājienā uz Ugauniju un ieņēma stipro Otepē pili. 1213. gadā lietuviešu kunigaitis Daugerūts mēģināja noslēgt ar Novgorodas kņazu Mstislavu Mstislaviču pret zobenbrāļiem vērstu savienību, tomēr atceļā no Pleskavas Daugerūts Tālavas teritorijā tika sagūstīts un Cēsīs izdarīja pašnāvību.
1215. gadā viņš padzina Kijivas lielkņazu Vsevolodu un iecēla par lielkņazu savu tēvoci Mstislavu Romanoviču. 
Tajā pašā gadā kņazs Mstistlavs Mstistlavičs noslēdza savienību no varas atstumto Galīcijas kņazu Danielu Romanoviču un 1215.-1216. gadā atņēma Galīciju ungāriem.

1215. gadā Vladimiras kņaza Vsevoloda dēls Jaroslavs viņu padzina no Novgorodas, tomēr jau nākamajā gadā viņš atguva šo amatu un paturēja to līdz 1218. gadam. 1216./1217. gada ziemā viņa vadītais krievu karaspēks atkal iebruka Ugaunijas un Tālavas zemēs, lai ievāktu meslus un piespiestu ugauņus un letus atteikties no Romas katoļu ticības. Kaujā Otepē krievi nespēja pilskalnu ieņemt, jo palīgā pils aizstāvjiem ieradās ap 3000 zobenbrāļu, līvu un letu karavīru.

1218. gadā Kijivas lielkņazs Mstislavs Romanovičs par Novgorodas kņazu iecēla savu dēlu Svjatoslavu Mstislaviču, bet Mstislavs Mstislavičs 1219. un 1221. gadā atkārtoti kļuva par Galīcijas kņazu.

1222. gadā pēc zaudējuma kaujā pret mongoļiem viņa sievastēvs polovciešu valdnieks Kotjans vērsās pēc palīdzības. Kņazs Mstislavs sapulcināja lielu karaspēku no sabiedrotajām kņazistēm tagadējās Ukrainas teritorijā. Viņi lika nogalināt mongoļu sūtņus, kas prasīja izdot bēguļojošos polovciešus, un devās karagājienā uz mongoļu iekarotajām stepēm. Mongoļu karaspēks sagrāva apvienoto Kijivas Krievzemes kņazu un polovciešu karaspēku, bet kņazs Mstislavs izglābās bēgot.

1226. gadā bija spiests atstāt Galīciju un pārcelties uz dzīvi Torčeskā pie Kijivas, kur mira 1228. gadā.

Viņa meita Rostislava (Feodosija) apprecējās ar Vladimiras kņazu Jaroslavu Vsevolodoviču, viņas dēls bija Aleksandrs Ņevskis.

Atsauces

Ārējās saites 

Novgorodas kņazi
Rurika dinastija
Mstislavs Mstislavičs " Veiksmīgais " ( , , dzimis pirms gada , miris gadā ) bija Novgorodas kņazs1215 , vēlāk Galīcijas kņazs Viņa vadītais krievu karaspēks un gadā atkārtoti iebruka Ugaunijas un Tālavas zemēs , lai ievāktu meslus un piespiestu ugauņus un letus atteikties no Romas katoļu ticības . Dzīvesgājums Kņazs Mstislavs Mstislavičs bija Smoļenskas , vēlāk Novgorodas kņaza Mstislava Rostislaviča " Drosmīgā " dēls un Pleskavas kņaza Vladimira Mstislaviča vecākais brālis . Cēlies no Rurika dinastijas Smoļenskas kņazu atzara ( " Rostislavičiem " ) . Jau kā jauneklis viņš piedalījās krievu kņazu karagājienos pret polovciešiem un gadā un apprecēja viņu hana Kotjana meitu , kuras vārds pēc kristīšanas bija Marija . 1209. gada notikumu aprakstā viņš minēts kā Toropecas kņazs . Cīnījās par varu ar Vladimiras kņazu Vsevolodu un viņa dēlu Novgorodas kņazu Svjatoslavu . 1210. gadā , tūlīt pēc ievēlēšanas par Novgorodas kņazu , viņš kopā ar savu jaunāko brāli Pleskavas kņazu Vladimiru Mstislaviču devās meslu ievākšanas karagājienā uz Ugauniju un ieņēma stipro Otepē pili . gadā lietuviešu kunigaitis Daugerūts mēģināja noslēgt ar Novgorodas kņazu Mstislavu Mstislaviču pret zobenbrāļiem vērstu savienību , tomēr atceļā no Pleskavas Daugerūts Tālavas teritorijā tika sagūstīts un Cēsīs izdarīja pašnāvību . 1215. gadā viņš padzina Kijivas lielkņazu Vsevolodu un iecēla par lielkņazu savu tēvoci Mstislavu Romanoviču . Tajā pašā gadā kņazs Mstistlavs Mstistlavičs noslēdza savienību no varas atstumto Galīcijas kņazu Danielu Romanoviču un -1216. gadā atņēma Galīciju ungāriem . 1215. gadā Vladimiras kņaza Vsevoloda dēls Jaroslavs viņu padzina no Novgorodas , tomēr jau nākamajā gadā viņš atguva šo amatu un paturēja to līdz gadam./ 1217. gada ziemā viņa vadītais krievu karaspēks atkal iebruka Ugaunijas un Tālavas zemēs , lai ievāktu meslus un piespiestu ugauņus un letus atteikties no Romas katoļu ticības . Kaujā Otepē krievi nespēja pilskalnu ieņemt , jo palīgā pils aizstāvjiem ieradās apzobenbrāļu , līvu un letu karavīru . 1218. gadā Kijivas lielkņazs Mstislavs Romanovičs par Novgorodas kņazu iecēla savu dēlu Svjatoslavu Mstislaviču , bet Mstislavs Mstislavičs un gadā atkārtoti kļuva par Galīcijas kņazu . 1222. gadā pēc zaudējuma kaujā pret mongoļiem viņa sievastēvs polovciešu valdnieks Kotjans vērsās pēc palīdzības . Kņazs Mstislavs sapulcināja lielu karaspēku no sabiedrotajām kņazistēm tagadējās Ukrainas teritorijā . Viņi lika nogalināt mongoļu sūtņus , kas prasīja izdot bēguļojošos polovciešus , un devās karagājienā uz mongoļu iekarotajām stepēm . Mongoļu karaspēks sagrāva apvienoto Kijivas Krievzemes kņazu un polovciešu karaspēku , bet kņazs Mstislavs izglābās bēgot . 1226. gadā bija spiests atstāt Galīciju un pārcelties uz dzīvi Torčeskā pie Kijivas , kur mira gadā . Viņa meita Rostislava ( Feodosija ) apprecējās ar Vladimiras kņazu Jaroslavu Vsevolodoviču , viņas dēls bija Aleksandrs Ņevskis . Atsauces Ārējās saites Novgorodas kņazi Rurika dinastija