Beringovska
Beringovska (,  — ‘putnu baru beigas’) ir pilsētciemats Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidū Anadiras rajonā. Izvietojies rajona dienvidaustrumos 10 km no Beringa jūras Ugoļnajas līča piekrastes un 200 km no rajona un autonomā apvidus centra Anadiras.

Vēsture 
1886. gadā līča piekrastē tika atklātas bagātīgas akmeņogļu iegulas. Vēlākos gados to kā kurināmo izmantoja līcī ienākošie kuģi un līci nodēvēja par Ogļu līci (Угольная бухта). 1941. gada martā tika nodibināta pirmā rūpnieciskās ieguves šahta Buhtugoļ, bet tā paša gada augustā no Vladivostokas ieradās pirmie 176 celtnieki un kalnrači, kas sākotnēji mitinājās piekrastē zemnīcās. 1946. gadā nodibināts Ugoļnijas ciemats.

1957. gadā Čukču nacionālā apvidus sastāvā tika izveidots Beringovskas rajons, par tā centru kļuva Ugoļnija, kam piešķīra pilsētciemata statusu un pārdēvēja par Beringovsku. 1975. gadā rajona centru pārnesa uz Nagornijas pilsētciematu 5 km uz rietumiem no Beringovskas. 2000. gadā Nagornija tika pievienota Beringovskai, pēc tam Beringovska tika pamesta, visi iedzīvotāji pārcelti uz Nagorniju. 2008. gadā Beringovskas rajons likvidēts, to pievienojot Anadiras rajonam.

1989. gadā Beringovskā bija 3004 iedzīvotāji, bet Nagornijā — 4149. Pēc akmeņogļu ieguves samazināšanās iedzīvotāju skaits strauji samazinājās un pēc pēdējās šahtas slēgšanas 2015. gadā tas samazinājies līdz 800 cilvēkiem.

Infrastruktūra 
Ciematā ir slimnīca, vidusskola, bērnudārzs, divas bibliotēkas, pasts, viesnīca, aptieka. Dienvidos no ciemata līča krastā lidosta.

Atsauces

Ārējās saites 

 Беринговский: снег, собаки и небо
 Австралийская Чукотка

Krievijas pilsētciemati
Čukotkas autonomā apvidus apdzīvotās vietas
Beringovska ( , — ‘ putnu baru beigas ’ ) ir pilsētciemats Krievijas ziemeļaustrumos , Čukotkas autonomā apvidū Anadiras rajonā . Izvietojies rajona dienvidaustrumoskm no Beringa jūras Ugoļnajas līča piekrastes unkm no rajona un autonomā apvidus centra Anadiras . Vēsture 1886. gadā līča piekrastē tika atklātas bagātīgas akmeņogļu iegulas . Vēlākos gados to kā kurināmo izmantoja līcī ienākošie kuģi un līci nodēvēja par Ogļu līci ( Угольная бухта ) . gada martā tika nodibināta pirmā rūpnieciskās ieguves šahta Buhtugoļ , bet tā paša gada augustā no Vladivostokas ieradās pirmieceltnieki un kalnrači , kas sākotnēji mitinājās piekrastē zemnīcās . gadā nodibināts Ugoļnijas ciemats . 1957. gadā Čukču nacionālā apvidus sastāvā tika izveidots Beringovskas rajons , par tā centru kļuva Ugoļnija , kam piešķīra pilsētciemata statusu un pārdēvēja par Beringovsku . gadā rajona centru pārnesa uz Nagornijas pilsētciematukm uz rietumiem no Beringovskas . gadā Nagornija tika pievienota Beringovskai , pēc tam Beringovska tika pamesta , visi iedzīvotāji pārcelti uz Nagorniju . gadā Beringovskas rajons likvidēts , to pievienojot Anadiras rajonam . 1989. gadā Beringovskā bijaiedzīvotāji , bet Nagornijā — Pēc akmeņogļu ieguves samazināšanās iedzīvotāju skaits strauji samazinājās un pēc pēdējās šahtas slēgšanas gadā tas samazinājies līdzcilvēkiem . Infrastruktūra Ciematā ir slimnīca , vidusskola , bērnudārzs , divas bibliotēkas , pasts , viesnīca , aptieka . Dienvidos no ciemata līča krastā lidosta . Atsauces Ārējās saites Беринговский : снег , собаки и небо Австралийская Чукотка Krievijas pilsētciemati Čukotkas autonomā apvidus apdzīvotās vietas