Dzimumhormoni
Dzimumhormoni ir hormonu grupa, kas nodrošina attīstību un funkcionēšanu organismiem ar dzimumu atšķirībām pēc vīrišķā un sievišķā tipa, kas pilnībā izpaužas organismiem sasniedzot dzimumbriedumu. Saskaņā ar to dzimumhormoni dalās vīrišķajos un sievišķajos.

Pamatā šos hormonus izdala dzimumdziedzeri (vīriešiem - sēklinieki, sievietēm - olnīcas), kas ir galvenie cilvēku reproduktīvās sistēmas elementi. Šo dziedzeru endokrīnā funkcija izpaužas tā, ka to hormoni nonāk asinsritē, atšķirībā no eksokrīnās funkcijas, kur izveidotās dzimumšūnas tiek izvadītas uz āru. 

Vīrišķie hormoni paredzēti nodrošināt ķermeņa uzbūves vīrišķo tipu, dzimumorgānu attīstību, apmatojumu, muskuļu masas īpatnības, zemu balss tembru. Sievišķie hormoni nosaka ķermeņa uzbūves sievišķo tipu, attīstītus piena dziedzerus un laktācijas iespējas, sievišķo dzimumorgānu pilnīgu attīstību. Klitors ir mazāks par dzimumlocekli, embrionālā uroģenitālā vaga sievietēm neaizaug, pārtopot par dzimumatveri ar maksti, olnīcas paliek iegurņa dobumā, atšķirībā no vīrišķajām oliņām, kas nolaižas sēklinieku maisiņā. Sasniedzot dzimumbriedumu hormoni sieviešu organismā nodrošina menstruālo ciklu, grūtniecības un dzemdību iespējas, kā arī laktāciju (krūts piena veidošanos).
 
Kā vīrišķā dzimuma, tā arī sievišķā dzimuma pārstāvjiem organismā nelielā daudzumā veidojas pretējam dzimumam raksturīgie hormoni. Dažos dabiskos un patoloģiskos procesos šī proporcija var tikt izjaukta, un tas var izpausties organisma funkcionālās izmaiņās, kad uz laiku vai pastāvīgi tas iegūst daļu pretējā dzimuma īpašību. Tā paaugstināta vīrišķo dzimumhormonu līmeņa iespaidā, sievietēm notiek maskulinizācija (virilizācija): ķermenis neiegūst sievietēm raksturīgās proporcijas, muskuļu masa var dominēt pār tauku masu, krūts dziedzeri paliek mazattīstīti, uz ķermeņa palielinās apspalvojums vietās, kur sievietēm tas nav raksturīgs, var izpausties klitoromegālija, balss tembrs kļūst zemāks. Vīriešiem ar augstu sievišķo hormonu līmeni var attīstīties feminizācija: iestāties aptaukošanās, krūts dziedzeru palielināšanās (ginekomastija).

Šaurākā nozīmē vīriešu dzimumhormoni ir androgēni (testosterons), un sieviešu dzimumhormoni estrogēni, gestagēni (grūtniecības hormoni). Nedaudz plašākā nozīmē dzimumhormoni ir visi hormoni, kurus saražo dzimumdziedzeri (ne tikai dzimuma steroīdus, bet arī, piemēram, olnīcu inhibīnu). Visplašākajā nozīmē jēdziens "dzimumhormoni" iekļauj sevī visus hormonus, kam ir tieša saistība ar reproduktīvās funkcijas fizioloģisko regulāciju, kā dzimumdziedzeros sintezētie hormoni, tā arī gonadotropīns, gonadotropie hormoni, prolaktīns. Šeit nedaudz nosacīti var iekļaut epifīzes hormonu - melatonīnu, kas ir sava veida "gonadostatīns" gonadotropajā asī, līdzīgi kā somatostatīns somatotropajā asī.

Atsauces 

Dzimumhormoni
Dzimumhormoni ir hormonu grupa , kas nodrošina attīstību un funkcionēšanu organismiem ar dzimumu atšķirībām pēc vīrišķā un sievišķā tipa , kas pilnībā izpaužas organismiem sasniedzot dzimumbriedumu . Saskaņā ar to dzimumhormoni dalās vīrišķajos un sievišķajos . Pamatā šos hormonus izdala dzimumdziedzeri ( vīriešiem - sēklinieki , sievietēm - olnīcas ) , kas ir galvenie cilvēku reproduktīvās sistēmas elementi . Šo dziedzeru endokrīnā funkcija izpaužas tā , ka to hormoni nonāk asinsritē , atšķirībā no eksokrīnās funkcijas , kur izveidotās dzimumšūnas tiek izvadītas uz āru . Vīrišķie hormoni paredzēti nodrošināt ķermeņa uzbūves vīrišķo tipu , dzimumorgānu attīstību , apmatojumu , muskuļu masas īpatnības , zemu balss tembru . Sievišķie hormoni nosaka ķermeņa uzbūves sievišķo tipu , attīstītus piena dziedzerus un laktācijas iespējas , sievišķo dzimumorgānu pilnīgu attīstību . Klitors ir mazāks par dzimumlocekli , embrionālā uroģenitālā vaga sievietēm neaizaug , pārtopot par dzimumatveri ar maksti , olnīcas paliek iegurņa dobumā , atšķirībā no vīrišķajām oliņām , kas nolaižas sēklinieku maisiņā . Sasniedzot dzimumbriedumu hormoni sieviešu organismā nodrošina menstruālo ciklu , grūtniecības un dzemdību iespējas , kā arī laktāciju ( krūts piena veidošanos ) . Kā vīrišķā dzimuma , tā arī sievišķā dzimuma pārstāvjiem organismā nelielā daudzumā veidojas pretējam dzimumam raksturīgie hormoni . Dažos dabiskos un patoloģiskos procesos šī proporcija var tikt izjaukta , un tas var izpausties organisma funkcionālās izmaiņās , kad uz laiku vai pastāvīgi tas iegūst daļu pretējā dzimuma īpašību . Tā paaugstināta vīrišķo dzimumhormonu līmeņa iespaidā , sievietēm notiek maskulinizācija ( virilizācija ) : ķermenis neiegūst sievietēm raksturīgās proporcijas , muskuļu masa var dominēt pār tauku masu , krūts dziedzeri paliek mazattīstīti , uz ķermeņa palielinās apspalvojums vietās , kur sievietēm tas nav raksturīgs , var izpausties klitoromegālija , balss tembrs kļūst zemāks . Vīriešiem ar augstu sievišķo hormonu līmeni var attīstīties feminizācija : iestāties aptaukošanās , krūts dziedzeru palielināšanās ( ginekomastija ) . Šaurākā nozīmē vīriešu dzimumhormoni ir androgēni ( testosterons ) , un sieviešu dzimumhormoni estrogēni , gestagēni ( grūtniecības hormoni ) . Nedaudz plašākā nozīmē dzimumhormoni ir visi hormoni , kurus saražo dzimumdziedzeri ( ne tikai dzimuma steroīdus , bet arī , piemēram , olnīcu inhibīnu ) . Visplašākajā nozīmē jēdziens " dzimumhormoni " iekļauj sevī visus hormonus , kam ir tieša saistība ar reproduktīvās funkcijas fizioloģisko regulāciju , kā dzimumdziedzeros sintezētie hormoni , tā arī gonadotropīns , gonadotropie hormoni , prolaktīns . Šeit nedaudz nosacīti var iekļaut epifīzes hormonu - melatonīnu , kas ir sava veida " gonadostatīns " gonadotropajā asī , līdzīgi kā somatostatīns somatotropajā asī . Atsauces Dzimumhormoni