Pauls Ašmanis
Pauls Ašmanis ( — ) bija latviešu politiķis. Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Nacionālās apvienības valdes loceklis.

Dzīvesgājums 
Dzimis  Kokneses pagastā. 
Mācījās Rīgas Komercskolā, pēc 1905. gada revolūcijas studēja komerczinības Cīrihes Universitātē, tad līdz 1911. gadam Rīgas Politehniskajā institūtā, iestājās studentu korporācijā Talavija. No 1907. līdz 1914. gadam bija laikraksta «Dzimtenes Vēstnesis» līdzstrādnieks. 

Pirmā pasaules kara laikā darbojās Latviešu bēgļu apgādāšanas centrālkomitejā.
No 1919. līdz 1920. gadam bija Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas Informācijas departamenta direktors, bija ārlietu ministra pienākumu izpildītājs Zigfrīda Annas Meierovica prombūtnes laikā. Vadīja Ārlietu ministrijas laikrakstu Bulletin.
Līdztekus strādāja laikraksta «Jaunākās Ziņas» redakcijā un Nacionālās apvienības laikrakstā «Latvis». 

1920. gadā Ašmani ievēlēja Latvijas Satversmes sapulcē, kur viņš pārstāvēja Bezpartijisko grupu. Izveidoja partiju Bezpartejiskais nacionālais centrs, kas bija zināma ar nosaukumu Nacionālais centrs, vēlāk — Nacionālā apvienība. 
Ašmanis bija Rīgas Komercbankas valdes loceklis.

Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju. Miris  Fareles veco ļaužu mītnē Vācijā.

Atsauces 

1881. gadā dzimušie
1952. gadā mirušie
Aizkraukles novadā dzimušie
Nacionālās apvienības politiķi
Satversmes sapulces deputāti
Latvijas žurnālisti
Trimdas latvieši
Pauls Ašmanis ( — ) bija latviešu politiķis . Latvijas Satversmes sapulces deputāts , Nacionālās apvienības valdes loceklis . Dzīvesgājums Dzimis Kokneses pagastā . Mācījās Rīgas Komercskolā , pēc gada revolūcijas studēja komerczinības Cīrihes Universitātē , tad līdz gadam Rīgas Politehniskajā institūtā , iestājās studentu korporācijā Talavija . No līdz gadam bija laikraksta « Dzimtenes Vēstnesis » līdzstrādnieks . Pirmā pasaules kara laikā darbojās Latviešu bēgļu apgādāšanas centrālkomitejā . No līdz gadam bija Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas Informācijas departamenta direktors , bija ārlietu ministra pienākumu izpildītājs Zigfrīda Annas Meierovica prombūtnes laikā . Vadīja Ārlietu ministrijas laikrakstu Bulletin . Līdztekus strādāja laikraksta « Jaunākās Ziņas » redakcijā un Nacionālās apvienības laikrakstā « Latvis » . 1920. gadā Ašmani ievēlēja Latvijas Satversmes sapulcē , kur viņš pārstāvēja Bezpartijisko grupu . Izveidoja partiju Bezpartejiskais nacionālais centrs , kas bija zināma ar nosaukumu Nacionālais centrs , vēlāk — Nacionālā apvienība . Ašmanis bija Rīgas Komercbankas valdes loceklis . Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju . Miris Fareles veco ļaužu mītnē Vācijā . Atsauces 1881. gadā dzimušie 1952. gadā mirušie Aizkraukles novadā dzimušie Nacionālās apvienības politiķi Satversmes sapulces deputāti Latvijas žurnālisti Trimdas latvieši