Jānis Lapiņš
Jānis Eduards Lapiņš (1885—1941) bija latviešu publicists, rakstnieks un pedagogs. Viens no Latvijas karoga atjaunošanas rosinātājiem.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1885. gada 25. jūnijā Cēsu apriņķa Veselavas pagasta "Pintuļos" skolotāja ģimenē.
Mācījās Veselavas pagastskolā (1889), Raunas draudzes skolā (1902), K. Millera (Cēsīs) un E. Liepiņa (Valmierā) reālskolās. 1905. gadā viņš Pēterburgā ieguva mājskolotāja tiesības vēsturē un matemātikā. Strādāja par skolotāju Cēsīs, Rīgā un Valkā (1905—1910). Pēc 1905. gada revolūcijas sakāves 1906. gada februārī laikrakstā "Galvas Pilsētas Avīzes" publicēja rakstu "Tumša lapa pagātnē" par Vidzemes guberņas zemnieku nemieriem 19. gadsimta pirmajā pusē.
No 1910. gada studēja tautsaimniecību Maskavas Komercinstitūtā, līdztekus arī literatūru A. Šaņavska Maskavas Tautas universitātē (1914—1915), bija laikraksta "Kāvi" redaktors (1910—1912).

Pirmā pasaules kara sākumā "Jaunā Dienas Lapa" 1914. gadā iespieda viņa garstāstu "Šķīstīšanas ugunīs". 1915. gada rudenī Lapiņš atgriezās dzimtenē, bija skolotājs Valmieras tirdzniecības skolā, sieviešu ģimnāzijā un reālskolā, nodibināja pirmo Tautas universitāti Latvijā. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gada aprīlī piedalījās Latviešu Nacionāldemokrātu partijas dibināšanā, bija tās Centrālās padomes loceklis, darbojās Vidzemes zemes padomē un Latviešu pagaidu nacionālajā padomē (1917—1918). Bija laikraksta "Līdums" redakcijas loceklis (1915—1917). Publicēja apceri "Latvija mijkrēslī" (1917), kas izraisīja polemiku sava laika presē.

Pēc Jelgavas atbrīvošanas Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā Lapiņu iecēla par Jelgavas I valsts vidusskolas direktoru, viņš papildinājās Vīnes un Leipcigas universitātēs (1922—1923). Bija laikraksta "Zemgalietis" izdošanas organizators un redaktors (1919—1921), "Jaunais Zemgalietis" redakcijas loceklis (1923—1930) un faktiskais redaktors (1930). Darbojās mākslinieku un rakstnieku biedrībā "Zaļā vārna", bijis tās literārās sekcijas vadītājs. Sastādīja un rediģēja monogrāfisku apceri Ausekļa Kopotiem rakstiem (1923).
Vēlāk Lapiņš bija Tukuma valsts ģimnāzijas un komercskolas direktors (1932—1935) un Rīgas 1. pilsētas ģimnāzijas direktors (1935—1939). Sarakstīja grāmatas par Latvijas ģeogrāfiju, bija žurnāla "Sējējs" redaktors (1935—1939). Pēc Ulmaņa apvērsuma Lapiņš rakstīja apceres par K. Ulmani grāmatā "Tautas vadonis Kārlis Ulmanis" (1934, 1936), arī periodikā, atbalstot vadonības kultu. Sastādīja K. Ulmaņa rakstu izlases "Jaunatnei" (1936) un "Uzvaras ceļš" (1939).

Miris 1941. gada 11. novembrī Rīgā, apglabāts Meža kapos.

Latvijas karoga atjaunošana 
Latviešu strēlnieku bataljonu formēšanas laikā Jānis Lapiņš 1916. gada otrajā pusē lūdza Valmieras bēgļu bērnu patversmes skolotājai, vēlākajai sievai Mariannai Straumanei (1896—1985) izšūt Indriķa hronikā minēto latviešu sarkanbaltsarkano karogu. Uz tā pamatnes bija uzšūts saulītes simbols.

Vidzemes Zemes sapulces laikā 1917. gada martā šis karogs plīvoja virs Valmieras latviešu biedrības nama, vēlāk karogs glabājās Lapiņu ģimenē. Otrā pasaules kara laikā Marianna Lapiņa kopā ar meitu devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bet pēc kara beigām atgriezās Latvijā. 1997. gadā Mariannas un Jāņa Lapiņu meita Lija Poga ilgi slēpto karogu dāvināja Cēsu muzejam.

Darbi 
 "Šķīstīšanas ugunīs" (garstāsts, 1914)
 "Latvija mijkrēslī" (1917)
 "Laikmetīgais un mūžīgais" (rakstu krājums, 1934)
 "Jānis Poruks" (1935)
 "Atdzimšana" (1935)
 "Mūsu mājas" (1936)
 "Jaunais nacionālisms" (rakstu krājuma redaktors, 1936)
 "Sapņi un īstenība. Ceļā uz Latvijas valsti" (1938)
 "Gauja nes un nes" (1938)

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira Nr. 131 (1926).
 Triju Zvaigžņu ordenis, III šķira Nr. 1081 (1937).

Literatūra 
 Eliāss K. Jānis Lapiņš — jubilārs. Zaļā Vārna, 1931, 1;
 Unams Ž. Jānis Lapiņš. Latvju Grāmata, 1931, 1;
 Skalbe K. Jānis Lapiņš. Tēvija, 1941, 12. XI;
 Egle K. Jāņa Lapiņa dzīve un darbs. Tēvija, 1941, 13. XI.
 Olte, O. Jāni Lapiņu pieminot. Druva, 1991. gada 14. novembrī 2.lpp.
 Alksnis, Roberts. Atmiņas par pedagogu, rakstnieku un publicistu Jāni Lapiņu. Druva, 1996. gada 6. jūlijā (pielikums "Novadnieks").
 Kundziņš, Kārlis. Laiki un likteņi: Atmiņas un apceres. Rakstnieks un publicists ar "ģēnija dzirksti". Valmieras Vēstis, 1998. — Nr. 13 (jūlijs) 2.lpp.
 Lipša, Ineta. Dīvainais režīma ideologs Lapiņš. Lauku Avīze Nr. 210 (2003. gada 28. oktobrī), 16. lpp.

Atsauces 

Cēsu novadā dzimušie
Latviešu Nacionāldemokrātu partijas politiķi
Latvijas pedagogi
Latviešu rakstnieki
Latviešu valodā rakstošie
20. gadsimta rakstnieki
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Rīgas Meža kapos apbedītie
Jānis Eduards Lapiņš1941 ) bija latviešu publicists , rakstnieks un pedagogs . Viens no Latvijas karoga atjaunošanas rosinātājiem . Dzīvesgājums Dzimis gada jūnijā Cēsu apriņķa Veselavas pagasta " Pintuļos " skolotāja ģimenē . Mācījās Veselavas pagastskolā Raunas draudzes skolā K. Millera ( Cēsīs ) un E. Liepiņa ( Valmierā ) reālskolās . gadā viņš Pēterburgā ieguva mājskolotāja tiesības vēsturē un matemātikā . Strādāja par skolotāju Cēsīs , Rīgā un Valkā1910 ) . Pēc gada revolūcijas sakāves gada februārī laikrakstā " Galvas Pilsētas Avīzes " publicēja rakstu " Tumša lapa pagātnē " par Vidzemes guberņas zemnieku nemieriem gadsimta pirmajā pusē . No gada studēja tautsaimniecību Maskavas Komercinstitūtā , līdztekus arī literatūru A. Šaņavska Maskavas Tautas universitātē1915 ) , bija laikraksta " Kāvi " redaktors1912 ) . Pirmā pasaules kara sākumā " Jaunā Dienas Lapa " gadā iespieda viņa garstāstu " Šķīstīšanas ugunīs " . gada rudenī Lapiņš atgriezās dzimtenē , bija skolotājs Valmieras tirdzniecības skolā , sieviešu ģimnāzijā un reālskolā , nodibināja pirmo Tautas universitāti Latvijā . Pēc Februāra revolūcijas gada aprīlī piedalījās Latviešu Nacionāldemokrātu partijas dibināšanā , bija tās Centrālās padomes loceklis , darbojās Vidzemes zemes padomē un Latviešu pagaidu nacionālajā padomē1918 ) . Bija laikraksta " Līdums " redakcijas loceklis1917 ) . Publicēja apceri " Latvija mijkrēslī " kas izraisīja polemiku sava laika presē . Pēc Jelgavas atbrīvošanas Latvijas brīvības cīņu laikā gadā Lapiņu iecēla par Jelgavas I valsts vidusskolas direktoru , viņš papildinājās Vīnes un Leipcigas universitātēs1923 ) . Bija laikraksta " Zemgalietis " izdošanas organizators un redaktors1921 ) , " Jaunais Zemgalietis " redakcijas loceklis1930 ) un faktiskais redaktors Darbojās mākslinieku un rakstnieku biedrībā " Zaļā vārna " , bijis tās literārās sekcijas vadītājs . Sastādīja un rediģēja monogrāfisku apceri Ausekļa Kopotiem rakstiem Vēlāk Lapiņš bija Tukuma valsts ģimnāzijas un komercskolas direktors1935 ) un Rīgas pilsētas ģimnāzijas direktors1939 ) . Sarakstīja grāmatas par Latvijas ģeogrāfiju , bija žurnāla " Sējējs " redaktors1939 ) . Pēc Ulmaņa apvērsuma Lapiņš rakstīja apceres par K. Ulmani grāmatā " Tautas vadonis Kārlis Ulmanis " arī periodikā , atbalstot vadonības kultu . Sastādīja K. Ulmaņa rakstu izlases " Jaunatnei " un " Uzvaras ceļš " Miris gada novembrī Rīgā , apglabāts Meža kapos . Latvijas karoga atjaunošana Latviešu strēlnieku bataljonu formēšanas laikā Jānis Lapiņš gada otrajā pusē lūdza Valmieras bēgļu bērnu patversmes skolotājai , vēlākajai sievai Mariannai Straumanei1985 ) izšūt Indriķa hronikā minēto latviešu sarkanbaltsarkano karogu . Uz tā pamatnes bija uzšūts saulītes simbols . Vidzemes Zemes sapulces laikā gada martā šis karogs plīvoja virs Valmieras latviešu biedrības nama , vēlāk karogs glabājās Lapiņu ģimenē . Otrā pasaules kara laikā Marianna Lapiņa kopā ar meitu devās bēgļu gaitās uz Vāciju , bet pēc kara beigām atgriezās Latvijā . gadā Mariannas un Jāņa Lapiņu meita Lija Poga ilgi slēpto karogu dāvināja Cēsu muzejam . Darbi " Šķīstīšanas ugunīs " ( garstāsts , " Latvija mijkrēslī " " Laikmetīgais un mūžīgais " ( rakstu krājums , " Jānis Poruks " " Atdzimšana " " Mūsu mājas " " Jaunais nacionālisms " ( rakstu krājuma redaktors , " Sapņi un īstenība . Ceļā uz Latvijas valsti " " Gauja nes un nes " Apbalvojumi Triju Zvaigžņu ordenis , IV šķira Nr. ( 1926 ) . Triju Zvaigžņu ordenis , III šķira Nr. ( 1937 ) . Literatūra Eliāss K. Jānis Lapiņš — jubilārs . Zaļā Vārna , Unams Ž. Jānis Lapiņš . Latvju Grāmata , Skalbe K. Jānis Lapiņš . Tēvija , XI ; Egle K. Jāņa Lapiņa dzīve un darbs . Tēvija , XI . Olte , O. Jāni Lapiņu pieminot . Druva , gada novembrīlpp . Alksnis , Roberts . Atmiņas par pedagogu , rakstnieku un publicistu Jāni Lapiņu . Druva , gada jūlijā ( pielikums " Novadnieks " ) . Kundziņš , Kārlis . Laiki un likteņi : Atmiņas un apceres . Rakstnieks un publicists ar " ģēnija dzirksti " . Valmieras Vēstis , — Nr. ( jūlijs ) lpp . Lipša , Ineta . Dīvainais režīma ideologs Lapiņš . Lauku Avīze Nr. ( 2003. gada oktobrī ) , lpp. Atsauces Cēsu novadā dzimušie Latviešu Nacionāldemokrātu partijas politiķi Latvijas pedagogi Latviešu rakstnieki Latviešu valodā rakstošie 20. gadsimta rakstnieki Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri Rīgas Meža kapos apbedītie