Tundras sējas zoss
Tundras sējas zoss jeb vienkārši tundras zoss (Anser serrirostris) ir liela auguma pīļu dzimtas (Anatidae) ūdensputns. Tai ir 2 pasugas. Mājo Eiropas un Āzijas ziemeļos. Saskaņā ar 2015. gada putnu sistemātiku tundras sējas zoss, kas kādreiz bija viena no sējas zoss pasugām, mūsdienās tiek klasificēta kā atsevišķa suga.

Izplatība 

Tundras sējas zoss ligzdo tundrā, no Krievijas ziemeļrietumiem līdz Sibīrijas ziemeļaustrumiem (Anadiras apkārtnei). Ziemo Eiropas centrālajā un rietumu daļā, kā arī Āzijā uz dienvidiem no ligzdošanas areāla, ziemotājiem sasniedzot Beļģiju, Vāciju, Itāliju un austrumos Japānu un Ķīnu.

Latvijā 
Tundras sējas zoss Latvijā ir parasta caurceļotāja gan pavasarī, gan rudenī. Ziemo reti, galvenokārt novērojami atsevišķi īpatņi vienatnē. Latvijas teritorijā sastopama Krievijas ziemeļos dzīvojošā pasuga — Anser serrirostris rossicus.

Izskats 
Tundras sējas zoss ir liela auguma ūdensputns. Tās ķermeņa garums ir 65—90 cm, spārnu izplētums 140—174 cm, svars 1,7—4 kg. Mazākā no abām pasugām ir Krievijas ziemeļrietumos dzīvojošā sējas zosis, kuras lielāko īpatņu lielums ir 80 cm.

Knābis nominālpasugai ir garš, melns, ar oranžu svītru uz tā. Ziemeļrietumu pasugai, kas sastopama arī Latvijā, knābis toties ir samērā īss, masīvs, pamatne un gals ir melni, bet vidus daļa oranža, arī kajas un pēdas ir koši oranžas. Apspalvojums ķermeņa augšpusē ir pelēkbrūns, ūpaši tumšas ir spārnu virspuses, izceļoties baltajām spārnu spalvu maliņām. Ķermeņa apakšpuse ir gaišāka, vēders un zemaste balta. Jaunie putni izskatās līdzīgi pieaugušajiem, bet to apspalvojums ir gaišāks un baltie spalvu kantītes mazāk izteiktas.

Uzvedība 
Pavasarī tundras sējas zosis apmetas vēsākās biomās purvu un ezeru tuvumā. Ziemošanas periodā tās pamatā uzturas plašos tīrumos un pļavās, īpaši iecienītas ir lauksaimniecības zemes ezeru un purvu tuvumā. Kopumā sējas zosīm ūdens nepieciešams mazāk nekā meža zosīm. Šie putni lielāko daļu laika pavada uz sauszemes. Tās lieliski staigā un skrien pa sauszemi. Spalvu maiņas laikā sējas zosis no ienaidnieka glābjas skrienot, nevis slēpjoties zālājā vai nirstot.

Galvenā iezīme, kas raksturo sējas zosis, ir to agresivitāte, kas ir īpaši izteikta ligzdošanas laikā, aizsargājot savu teritoriju. Agresijas sātvoklī zoss kakls var būt vertikāls, slīpi diognāls un horizontāls. Papildus zoss sabož kakla spalvas un sit spārnus. Ja kakls ir noliekts guļus stāvoklī, tas liecina, ka zoss tūlīt uzbruks. Visnervozākā ir Krievijas ziemeļrietumos ligzdojošā pasuga. Tundras sējas zosis ir aktīvas dienas laikā, bet medību sezonā tās kļūst aktīvas nakts laikā.

Barība 
Tundras sējas zosis ir veģetārietes. Tās barojas ar zāli, lakstaugiem, sēklām, tai skaitā ar dažādiem graudiem (kukurūzu, rīsiem, miežiem, kviešiem) un riekstiem, pākšaugiem (iecienītas ir sojas pupas), saknēm un gumiem (cukurbietēm un kartupeļiem), un koku lapām.

Ligzdošana 

Tundras sējas zosis veido monogāmus pārus uz mūžu. Dzimumbriedumu tās sasniedz otrajā vai trešajā gadā. Laikā, kad jaunās zosis izvēlas savu partneri, riesta rituāli ilgst vairākas nedēļas, savstarpējās tēviņu cīņas ieskaitot. Kad parneris ir izvēlēts, savienība tiek noslēgta ar īpašu ceremoniju. Šī ceremonija tiek atkārtota katru gadu, kad pavasarī pāris atkal satiekas ligzdošanas vietā. Sējas zosis bieži ligzdo lielā piekūna un bikšainā klijāna ligzdas tuvumā. Plēsīgie putni kalpo kā lieliski ligzdošanas teritorijas aizsargātāji pret lapsām.

Dējumā ir 4—6 olas. Inkubācijas periods ilgst 27—29 dienas. Perē un par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni apspalvojas apmēram 40 dienu vecumā, bet patstāvīgi kļūst 2,5 mēnešu vecumā.

Ienaidnieki 
Galvenie tundras sējas zosu ienaidnieki ir cilvēki, tā kā tie ir medījamie putni. Savvaļas ienaidnieki ir polārlapsas, kuras uzbrūk mazakiem īpatņiem un mazuļiem. Izņēmumu gadījumos lapsas uzbrūk perēklim. Arī lielie plēsīgie putni apdraud mazuļus.

Sistemātika 
Tundras sējas zosij ir 2 pasugas:
Anser serrirostris serrirostris — nominālpasuga, sastopama Sibīrijas ziemeļaustrumu tundrā, no Ļenas upes līdz Anadiras apkārtnei;
Anser serrirostris rossicus — sastopama tundrā Krievijas ziemeļos un Sibīrijas ziemeļrietumos, ieceļo Austrumeiropā, Latviju ieskaitot.

Atsauces

Ārējās saites 
Latvijas daba: Sējas zoss
http://avibase.bsc-eoc.org/species.jsp?avibaseid=B576C37CD162E823 Avibase: Tundra Bean Goose (nominate) Anser serrirostris serrirostris Gould, 1852]
BirdLife: Bean Goose Anser fabalis
Avibirds: Tundra Bean Goose

Pelēkās zosis
Latvijas putni
Eiropas putni
Āzijas putni
Tundras sējas zoss jeb vienkārši tundras zoss ( Anser serrirostris ) ir liela auguma pīļu dzimtas ( Anatidae ) ūdensputns . Tai irpasugas . Mājo Eiropas un Āzijas ziemeļos . Saskaņā ar gada putnu sistemātiku tundras sējas zoss , kas kādreiz bija viena no sējas zoss pasugām , mūsdienās tiek klasificēta kā atsevišķa suga . Izplatība Tundras sējas zoss ligzdo tundrā , no Krievijas ziemeļrietumiem līdz Sibīrijas ziemeļaustrumiem ( Anadiras apkārtnei ) . Ziemo Eiropas centrālajā un rietumu daļā , kā arī Āzijā uz dienvidiem no ligzdošanas areāla , ziemotājiem sasniedzot Beļģiju , Vāciju , Itāliju un austrumos Japānu un Ķīnu . Latvijā Tundras sējas zoss Latvijā ir parasta caurceļotāja gan pavasarī , gan rudenī . Ziemo reti , galvenokārt novērojami atsevišķi īpatņi vienatnē . Latvijas teritorijā sastopama Krievijas ziemeļos dzīvojošā pasuga — Anser serrirostris rossicus . Izskats Tundras sējas zoss ir liela auguma ūdensputns . Tās ķermeņa garums ir90 cm , spārnu izplētums 174 cm , svars7 —4 kg . Mazākā no abām pasugām ir Krievijas ziemeļrietumos dzīvojošā sējas zosis , kuras lielāko īpatņu lielums ircm . Knābis nominālpasugai ir garš , melns , ar oranžu svītru uz tā . Ziemeļrietumu pasugai , kas sastopama arī Latvijā , knābis toties ir samērā īss , masīvs , pamatne un gals ir melni , bet vidus daļa oranža , arī kajas un pēdas ir koši oranžas . Apspalvojums ķermeņa augšpusē ir pelēkbrūns , ūpaši tumšas ir spārnu virspuses , izceļoties baltajām spārnu spalvu maliņām . Ķermeņa apakšpuse ir gaišāka , vēders un zemaste balta . Jaunie putni izskatās līdzīgi pieaugušajiem , bet to apspalvojums ir gaišāks un baltie spalvu kantītes mazāk izteiktas . Uzvedība Pavasarī tundras sējas zosis apmetas vēsākās biomās purvu un ezeru tuvumā . Ziemošanas periodā tās pamatā uzturas plašos tīrumos un pļavās , īpaši iecienītas ir lauksaimniecības zemes ezeru un purvu tuvumā . Kopumā sējas zosīm ūdens nepieciešams mazāk nekā meža zosīm . Šie putni lielāko daļu laika pavada uz sauszemes . Tās lieliski staigā un skrien pa sauszemi . Spalvu maiņas laikā sējas zosis no ienaidnieka glābjas skrienot , nevis slēpjoties zālājā vai nirstot . Galvenā iezīme , kas raksturo sējas zosis , ir to agresivitāte , kas ir īpaši izteikta ligzdošanas laikā , aizsargājot savu teritoriju . Agresijas sātvoklī zoss kakls var būt vertikāls , slīpi diognāls un horizontāls . Papildus zoss sabož kakla spalvas un sit spārnus . Ja kakls ir noliekts guļus stāvoklī , tas liecina , ka zoss tūlīt uzbruks . Visnervozākā ir Krievijas ziemeļrietumos ligzdojošā pasuga . Tundras sējas zosis ir aktīvas dienas laikā , bet medību sezonā tās kļūst aktīvas nakts laikā . Barība Tundras sējas zosis ir veģetārietes . Tās barojas ar zāli , lakstaugiem , sēklām , tai skaitā ar dažādiem graudiem ( kukurūzu , rīsiem , miežiem , kviešiem ) un riekstiem , pākšaugiem ( iecienītas ir sojas pupas ) , saknēm un gumiem ( cukurbietēm un kartupeļiem ) , un koku lapām . Ligzdošana Tundras sējas zosis veido monogāmus pārus uz mūžu . Dzimumbriedumu tās sasniedz otrajā vai trešajā gadā . Laikā , kad jaunās zosis izvēlas savu partneri , riesta rituāli ilgst vairākas nedēļas , savstarpējās tēviņu cīņas ieskaitot . Kad parneris ir izvēlēts , savienība tiek noslēgta ar īpašu ceremoniju . Šī ceremonija tiek atkārtota katru gadu , kad pavasarī pāris atkal satiekas ligzdošanas vietā . Sējas zosis bieži ligzdo lielā piekūna un bikšainā klijāna ligzdas tuvumā . Plēsīgie putni kalpo kā lieliski ligzdošanas teritorijas aizsargātāji pret lapsām . Dējumā ir6 olas . Inkubācijas periods ilgst29 dienas . Perē un par mazuļiem rūpējas abi vecāki . Jaunie putni apspalvojas apmēramdienu vecumā , bet patstāvīgi kļūst5 mēnešu vecumā . Ienaidnieki Galvenie tundras sējas zosu ienaidnieki ir cilvēki , tā kā tie ir medījamie putni . Savvaļas ienaidnieki ir polārlapsas , kuras uzbrūk mazakiem īpatņiem un mazuļiem . Izņēmumu gadījumos lapsas uzbrūk perēklim . Arī lielie plēsīgie putni apdraud mazuļus . Sistemātika Tundras sējas zosij irpasugas : Anser serrirostris serrirostris — nominālpasuga , sastopama Sibīrijas ziemeļaustrumu tundrā , no Ļenas upes līdz Anadiras apkārtnei ; Anser serrirostris rossicus — sastopama tundrā Krievijas ziemeļos un Sibīrijas ziemeļrietumos , ieceļo Austrumeiropā , Latviju ieskaitot . Atsauces Ārējās saites Latvijas daba : Sējas zoss http://avibase.bsc-eoc.org/species.jsp?avibaseid=B576C37CD162E823 Avibase : Tundra Bean Goose ( nominate ) Anser serrirostris serrirostris Gould , BirdLife : Bean Goose Anser fabalis Avibirds : Tundra Bean Goose Pelēkās zosis Latvijas putni Eiropas putni Āzijas putni