Zaļžubīte
Zaļžubīte (Chloris chloris) ir žubīšu dzimtas (Fringillidae) Latvijā ligzdojošs dziedātājputns. Izdala 10 pasugas. Tā sastopama Eiropā, Āzijas rietumu un centrālajā daļā, un Ziemeļāfrikā. Zaļžubīte ir introducēta arī Austrālijā un Jaunzēlandē.

Izplatība 

Zaļžubīte mājo gandrīz visā Eiropas teritorijā, izņemot Skandināvijas kalnu rajonus un Krievijas ziemeļus. Tās izplatības areāla dienvidu robeža sasniedz Ziemeļāfriku un Tuvos Austrumus, austrumu virzienā areāls plešas līdz Vidusāzijai, Rietumsibīrijai un Kazahijai. Zaļžubītes ziemo galvenokārt ligzdošanas areālā. Izņēmums ir tālākās ziemeļu un austrumu populācijas, kuras ziemas periodā pārvietojas uz izplatības areāla centrālo un dienvidu daļu, vai pat ārpus vasaras areāla, sasniedzot Irāku un Afganistānu.

Latvijā 
Zaļžubīte Latvijā ir parasta un izplatīta ligzdotāja un ziemotāja. Bieži sastopama arī ceļošanas laikā, kad caurceļo putni no ziemeļiem. Lai gan lielākā daļa pārziemo ligzdošanas areālā, tomēr daļa no vietējiem Latvijas ligzdotājiem aizlido. Ziemojošās zaļžubītes pulcējas lielākos baros nekā citās sezonās. Latvijā mājo zaļžubītes nominālpasuga — Chloris chloris chloris. Sastopama parkos un dārzos,  apstādījumos, skrajākos lapkoku un jauktos mežos, birzīs.

Izskats un īpašības
Zaļžubīte ir neliels, zvirbuļa lieluma putns ar kompaktu ķermeni un spēcīgu, konusveidīgu knābi. Tās ķermeņa garums ir apmēram 14—16 cm, spārnu plētums 24,5—27,5 cm, svars 17—35 g.

Zaļžubītes apspalvojuma pamatkrāsa ir dzeltenīgi zaļa, vēders dzeltenīgāks kā mugura. Tēviņam primāro lidspalvu un stūrspalvu apmales koši dzeltenas. Mātītei apspalvojums blāvāks, pelēcīgāks, dzeltenā krāsa mazāk izteikta, dominē pelēkbrūni toņi. Jauniem putniem vēderpusē un mugurpusē tumši, gareni raibumi. Sastopamas arī albīnas zaļžubītes. Zaļžubītes lidojums ir viļņveidīgs, mijoties enerģiskai spārnu sišanai ar spārnu sakļaušanu. Tēviņiem raksturīgi lidošanas laikā čivināt, dziesma atgādina kanārijputniņa vīterošanu. Riesta laikā tēviņam raksturīgs lidojums, atgādinot tauriņa plivināšanos, tādējādi tiek demonstrētas koši dzeltenās spārnu un astes malu spalvas.

Uzvedība un barība 
Zaļžubīte ir graudēdāja, un sēklu saspiešanai izmanto savu spēcīgo knābi. Tā barojas uz zemes vai krūmu un koku zaros. Ziemas periodā zaļžubītes pulcējas baros un var apvienoties kopīgā barā arī ar citām žubīšu sugām. Ziemā tās var novērot arī putnu barotavās.

Ligzdošana 
Zaļžubītes ligzdo nelielās kolonijās, ligzdu vijot koku zaros vai krūmos, apmēram 1—5 metru augstumā, retos gadījumos līdz 12 metriem. Lai arī tās ir teritoriālas, putni aizsargā pavisam nelielu teritoriju ap ligzdu. Zaļžubītes uz vienu sezonu veido monogāmus pārus. Ligzdu būvē mātīte, bet tēviņš reizēm pienes veidošanas materiālu. Tā vīta no zāles stiebriņiem un sūnām, izklāta ar saknītēm, zīdītāju vilnu un putnu spalvām. Gadā divi vai trīs perējumi. Dējumā ir 4—6 olas, kuras perē tikai mātīte. Inkubācijas periods ilgst apmēram 13—14 dienas. Mazuļi ligzdguļi, tos baro abi vecāki. Jaunie putni izlido apmēram 18 dienu vecumā.

Sistemātika 

Zaļžubītei ir 10 pasugas:
Chloris chloris chloris — nominālpasuga, sastopama Skotijas ziemeļos, Francijas ziemeļos un centrālā daļā, izplatība turpinās pāri ziemeļu un austrumu Eiropai līdz Sibīrijas rietumiem;
Chloris chloris aurantiiventris — sastopama, sākot ar Spānijas dienvidiem, austrumu virzienā cauri visai Eiropas dienvidu daļai līdz Grieķijas rietumiem;
Chloris chloris bilkevitchi — sastopama  Ukrainas dienvidos, kaukāzā, Turcijas ziemeļaustrumos, Irānas ziemeļos un Turkmenistānas dienvidrietumos;
Chloris chloris chlorotica — sastopama  Turcijas centrālajā un dienvidu daļā, Ēģiptes ziemeļaustrumos; 
Chloris chloris harrisoni — sastopama  Lielbritānijā, izņemot Skotiju, un Īrijā; 
Chloris chloris madaraszi — sastopama Korsikā un Sardīnijā; 
Chloris chloris muehlei — sastopama Balkānos, Moldovā un Bulgārijā; 
Chloris chloris turkestanica — sastopama  southern Kazakhstan to Kyrgyzstan and central Tajikistan
Chloris chloris vanmarli — sastopama Spānijas ziemeļrietumos, Portugālē un Marokas ziemeļrietumos; 
Chloris chloris voousi — sastopama, sākor ar Marokas centrālo daļu un beidzot ar Alžīrijas ziemeļiem.

Atsauces

Ārējās saites 
Latvijas Daba: Zaļžubīte
Selgas foto: Zaļžubīte
Redzet.lv: Zaļžubīte
Avibase: European Greenfinch Chloris chloris (Linnaeus, 1758)
British Garden Birds: Greenfinch
Madeira: European Greenfinch Carduelis chloris
Oiseaux-birds: Greenfinch Chloris chloris 

Zaļžubītes
Latvijas putni
Eiropas putni
Āzijas putni
Āfrikas putni
Austrālijas putni
Jaunzēlandes putni
Zaļžubīte ( Chloris chloris ) ir žubīšu dzimtas ( Fringillidae ) Latvijā ligzdojošs dziedātājputns . Izdalapasugas . Tā sastopama Eiropā , Āzijas rietumu un centrālajā daļā , un Ziemeļāfrikā . Zaļžubīte ir introducēta arī Austrālijā un Jaunzēlandē . Izplatība Zaļžubīte mājo gandrīz visā Eiropas teritorijā , izņemot Skandināvijas kalnu rajonus un Krievijas ziemeļus . Tās izplatības areāla dienvidu robeža sasniedz Ziemeļāfriku un Tuvos Austrumus , austrumu virzienā areāls plešas līdz Vidusāzijai , Rietumsibīrijai un Kazahijai . Zaļžubītes ziemo galvenokārt ligzdošanas areālā . Izņēmums ir tālākās ziemeļu un austrumu populācijas , kuras ziemas periodā pārvietojas uz izplatības areāla centrālo un dienvidu daļu , vai pat ārpus vasaras areāla , sasniedzot Irāku un Afganistānu . Latvijā Zaļžubīte Latvijā ir parasta un izplatīta ligzdotāja un ziemotāja . Bieži sastopama arī ceļošanas laikā , kad caurceļo putni no ziemeļiem . Lai gan lielākā daļa pārziemo ligzdošanas areālā , tomēr daļa no vietējiem Latvijas ligzdotājiem aizlido . Ziemojošās zaļžubītes pulcējas lielākos baros nekā citās sezonās . Latvijā mājo zaļžubītes nominālpasuga — Chloris chloris chloris . Sastopama parkos un dārzos , apstādījumos , skrajākos lapkoku un jauktos mežos , birzīs . Izskats un īpašības Zaļžubīte ir neliels , zvirbuļa lieluma putns ar kompaktu ķermeni un spēcīgu , konusveidīgu knābi . Tās ķermeņa garums ir apmēram16 cm , spārnu plētums5— 27,5 cm , svars35 g. Zaļžubītes apspalvojuma pamatkrāsa ir dzeltenīgi zaļa , vēders dzeltenīgāks kā mugura . Tēviņam primāro lidspalvu un stūrspalvu apmales koši dzeltenas . Mātītei apspalvojums blāvāks , pelēcīgāks , dzeltenā krāsa mazāk izteikta , dominē pelēkbrūni toņi . Jauniem putniem vēderpusē un mugurpusē tumši , gareni raibumi . Sastopamas arī albīnas zaļžubītes . Zaļžubītes lidojums ir viļņveidīgs , mijoties enerģiskai spārnu sišanai ar spārnu sakļaušanu . Tēviņiem raksturīgi lidošanas laikā čivināt , dziesma atgādina kanārijputniņa vīterošanu . Riesta laikā tēviņam raksturīgs lidojums , atgādinot tauriņa plivināšanos , tādējādi tiek demonstrētas koši dzeltenās spārnu un astes malu spalvas . Uzvedība un barība Zaļžubīte ir graudēdāja , un sēklu saspiešanai izmanto savu spēcīgo knābi . Tā barojas uz zemes vai krūmu un koku zaros . Ziemas periodā zaļžubītes pulcējas baros un var apvienoties kopīgā barā arī ar citām žubīšu sugām . Ziemā tās var novērot arī putnu barotavās . Ligzdošana Zaļžubītes ligzdo nelielās kolonijās , ligzdu vijot koku zaros vai krūmos , apmēram5 metru augstumā , retos gadījumos līdzmetriem . Lai arī tās ir teritoriālas , putni aizsargā pavisam nelielu teritoriju ap ligzdu . Zaļžubītes uz vienu sezonu veido monogāmus pārus . Ligzdu būvē mātīte , bet tēviņš reizēm pienes veidošanas materiālu . Tā vīta no zāles stiebriņiem un sūnām , izklāta ar saknītēm , zīdītāju vilnu un putnu spalvām . Gadā divi vai trīs perējumi . Dējumā ir6 olas , kuras perē tikai mātīte . Inkubācijas periods ilgst apmēram14 dienas . Mazuļi ligzdguļi , tos baro abi vecāki . Jaunie putni izlido apmēramdienu vecumā . Sistemātika Zaļžubītei irpasugas : Chloris chloris chloris — nominālpasuga , sastopama Skotijas ziemeļos , Francijas ziemeļos un centrālā daļā , izplatība turpinās pāri ziemeļu un austrumu Eiropai līdz Sibīrijas rietumiem ; Chloris chloris aurantiiventris — sastopama , sākot ar Spānijas dienvidiem , austrumu virzienā cauri visai Eiropas dienvidu daļai līdz Grieķijas rietumiem ; Chloris chloris bilkevitchi — sastopama Ukrainas dienvidos , kaukāzā , Turcijas ziemeļaustrumos , Irānas ziemeļos un Turkmenistānas dienvidrietumos ; Chloris chloris chlorotica — sastopama Turcijas centrālajā un dienvidu daļā , Ēģiptes ziemeļaustrumos ; Chloris chloris harrisoni — sastopama Lielbritānijā , izņemot Skotiju , un Īrijā ; Chloris chloris madaraszi — sastopama Korsikā un Sardīnijā ; Chloris chloris muehlei — sastopama Balkānos , Moldovā un Bulgārijā ; Chloris chloris turkestanica — sastopama southern Kazakhstan to Kyrgyzstan and central Tajikistan Chloris chloris vanmarli — sastopama Spānijas ziemeļrietumos , Portugālē un Marokas ziemeļrietumos ; Chloris chloris voousi — sastopama , sākor ar Marokas centrālo daļu un beidzot ar Alžīrijas ziemeļiem . Atsauces Ārējās saites Latvijas Daba : Zaļžubīte Selgas foto : Zaļžubīte Redzet.lv: Zaļžubīte Avibase : European Greenfinch Chloris chloris ( Linnaeus , British Garden Birds : Greenfinch Madeira : European Greenfinch Carduelis chloris Oiseaux-birds : Greenfinch Chloris chloris Zaļžubītes Latvijas putni Eiropas putni Āzijas putni Āfrikas putni Austrālijas putni Jaunzēlandes putni