Vilis Bandrevičs
Vilis Bandrevičs (1875—1945) bija Latvijas agronoms un diplomāts, Latvijas vēstnieks Lietuvā, vēlāk Latvijas bankas galvenā direktora vietnieks (1926—1938) .

Dzīvesgājums 
Dzimis 1875. gada 31. decembrī Kroņvircavas pagastā (pēc citiem datiem Šauļu apriņķī) Jēkaba Bandreviča un viņa sievas Katrīnas, dzimušas Treigutes, ģimenē.
1895. gadā izceļoja uz Johannesburgu Transvālas Republikā, bet Angļu—būru kara laikā 1901. gadā to pameta un dzīvoja Vācijā, Lielbritānijā un Ziemeļamerikā.
Pēc studijām Leipcigas Universitātē (1904—1907) ieguva agronoma diplomu, papildinājās komerczinībās Leipcigas Tirdzniecības augstskolā (1907—1908). Pēc atgriešanās dzimtenē 1909.—1911. gadā bija zemes nomnieks Cenas muižā (tagad Ozolnieku pagasts) un īpašumu taksators Baltijas guberņās.
Pirmā pasaules kara laikā devās uz Krieviju, kur bija taksators Samaras guberņā (1914—1918).

1918. gada decembrī Bandrevičs atgriezās Latvijā. 1919. gada maijā Latvijas Pagaidu valdība viņu iecēla par Apgādības ministrijas sevišķu uzdevumu ierēdni ārzemēs. 1919. gada 1. novembrī viņu iecēla par Latvijas chargé d'affaires Lietuvā. 1920. gada janvārī Jelgavā sākās sarunas par Latvijas-Lietuvas robežas noteikšanu, kas 1920. gada martā turpinājās Kauņā. 1920. gada aprīlī izveidoja robežu šķīrējtiesu, kas darbojās līdz 1921. gada 26. martam.
1921. gada 14. martā Bandreviču iecēla par Latvijas rezidējošo ministru Lietuvā.
1921. gadā Vilis Bandrevičs piedalījās tādu dokumentu izstrādāšanā kā Latvijas—Lietuvas konsulārā konvencija, abu valstu konvencija par pilsoņu tiesībām, konvencija par noziedznieku izdošanu un juridisku palīdzību.
1922. gada 4. jūlijā viņu pēc paša lūguma atbrīvoja no ieņemamā amata, sākot no 1. septembra.
1922. gada oktobrī V. Bandrevičs sāka strādāt par vienu no Latvijas bankas valdes direktoriem, pensionējās 1938. gadā.

Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, miris 1945. gada 5. novembrī Elmshornā (tagad Šlēsviga-Holšteina).

Apbalvojumi 
Triju Zvaigžņu ordenis, 3. šķira (1926).

Atsauces 

1875. gadā dzimušie
Latvijas vēstnieki Lietuvā
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Vilis Bandrevičs1945 ) bija Latvijas agronoms un diplomāts , Latvijas vēstnieks Lietuvā , vēlāk Latvijas bankas galvenā direktora vietnieks1938 ) \ . Dzīvesgājums Dzimis gada decembrī Kroņvircavas pagastā ( pēc citiem datiem Šauļu apriņķī ) Jēkaba Bandreviča un viņa sievas Katrīnas , dzimušas Treigutes , ģimenē . 1895. gadā izceļoja uz Johannesburgu Transvālas Republikā , bet Angļu — būru kara laikā gadā to pameta un dzīvoja Vācijā , Lielbritānijā un Ziemeļamerikā . Pēc studijām Leipcigas Universitātē1907 ) ieguva agronoma diplomu , papildinājās komerczinībās Leipcigas Tirdzniecības augstskolā1908 ) . Pēc atgriešanās dzimtenē —1911. gadā bija zemes nomnieks Cenas muižā ( tagad Ozolnieku pagasts ) un īpašumu taksators Baltijas guberņās . Pirmā pasaules kara laikā devās uz Krieviju , kur bija taksators Samaras guberņā1918 ) . 1918. gada decembrī Bandrevičs atgriezās Latvijā . gada maijā Latvijas Pagaidu valdība viņu iecēla par Apgādības ministrijas sevišķu uzdevumu ierēdni ārzemēs . gada novembrī viņu iecēla par Latvijas chargé d' affaires Lietuvā . gada janvārī Jelgavā sākās sarunas par Latvijas-Lietuvas robežas noteikšanu , kas gada martā turpinājās Kauņā . gada aprīlī izveidoja robežu šķīrējtiesu , kas darbojās līdz gada martam . 1921. gada martā Bandreviču iecēla par Latvijas rezidējošo ministru Lietuvā . 1921. gadā Vilis Bandrevičs piedalījās tādu dokumentu izstrādāšanā kā Latvijas — Lietuvas konsulārā konvencija , abu valstu konvencija par pilsoņu tiesībām , konvencija par noziedznieku izdošanu un juridisku palīdzību . 1922. gada jūlijā viņu pēc paša lūguma atbrīvoja no ieņemamā amata , sākot no septembra . 1922. gada oktobrī V. Bandrevičs sāka strādāt par vienu no Latvijas bankas valdes direktoriem , pensionējās gadā . Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju , miris gada novembrī Elmshornā ( tagad Šlēsviga-Holšteina ) . Apbalvojumi Triju Zvaigžņu ordenis , šķira Atsauces 1875. gadā dzimušie Latvijas vēstnieki Lietuvā Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri