Melnā zvīņbeka
Melnā zvīņbeka  (Strobilomyces strobilaceus jeb Strobilomyces floccopus, kopš 2012. gada atzīts, ka tā ir viena suga) ir Latvijā reta beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami, bet aizsargājami retuma dēļ. Iekļauta Latvijas īpaši aizsargājamo sugu sarakstā un Latvijas Sarkanajā grāmatā. Daļa autoru to ieskaita īpašā zvīņbeku dzimtā. Sēnes latīniskais nosaukums veidots no grieķu valodas vārda "priedes čiekuram līdzīga".

Sēnes apraksts 

 Cepurīte: krāsa pelēka vai pelēkbrūna līdz gandrīz melnai. Virsmiziņa viscaur klāta ar dakstiņu veidā izvietotām lielām, biezām melnbrūnām zvīņām, sausa, sākumā ieritināta un bieza, pelēka plīvura savienota ar kātiņu, vēlāk gar malām ar pelēkām plīvura atliekām. Forma sākumā gandrīz lodveida, vēlāk plakana. Platums līdz 10, reti 15 cm. Mīkstums porains, bālgani pelēcīgs, ar pretīgu vai zemes smaržu un dažādi vērtētu garšu, griezumu vietās sārtojas, pēc tam nomelnē.
 Stobriņi: sākumā bālgani pelēki, vēlāk pelēki, vecām sēnēm tumši brūni, pieauguši kātiņam vai gar to nedaudz nolaideni. Atveres stobriņu krāsā, iespiedumu vietās sārtojas un melnē, platas, ieapaļi stūrainas, izstieptas virzienā uz cepurītes malu.
 Kātiņš: sākumā pelēks, pēc tam brūngani melns līdz melnam, klāts ar sīkām pārslām, ar vecumā izzūdošu pelēku gredzenu un virs tā gaišāku svītrainu augšdaļu. Blīvs, sīksts, šķiedrains, gandrīz cilindrisks, parasti viegli izliekts. Garums līdz 15 cm, resnums 1—3 cm.
 Sporas: gandrīz apaļas, tumši brūnas ar tīklveida zīmējumu, masā purpurbrūnas līdz melnām, 7—15/7—12 µm.
 Bazīdijas: no bezkrāsainām līdz gaiši brūnām, 30—40/10—16 µm.
 Cistīdas: vālesveida vai ar nosmailinātiem galiem, uz stobriņu slāņa koncentrētas, bezkrāsainas vai gaiši brūnas, 60—75/14—19 µm.

Augšanas apstākļi 

Lapu koku mikorizas sēne. Aug no jūlija līdz oktobrim lapu koku un jauktos mežos auglīgās augsnēs, bieži ceļmalās. Ir ziņas, ka spēj augt arī zem skuju kokiem. Latvijā atrasta tikai 3 vietās.

Barības vērtība 

Ēdama, bet ne visai garšīga un Latvijā retuma dēļ aizsargājama. Daži avoti apgalvo, ka nav ēdama sliktās garšas dēļ.

Līdzīgās sugas 

Latvijā viegli atšķirama no citām stobriņu sēnēm ar biezajām zvīņām uz cepurītes.

Skatīt arī 

 Sēņošana
 Zvīņbeku ģints

Atsauces

Ārējās saites 

 Apraksts sēnes.lv
 Mikologu biedrība 
 Index Fungorum
 Photos: old man of the woods mushroom
 Boletales.com

Bekas
Ēdamās sēnes
Stobriņu sēnes
Latvijas aizsargājamās sēnes
Melnā zvīņbeka ( Strobilomyces strobilaceus jeb Strobilomyces floccopus , kopš gada atzīts , ka tā ir viena suga ) ir Latvijā reta beku dzimtas sēne , kuras augļķermeņi ir ēdami , bet aizsargājami retuma dēļ . Iekļauta Latvijas īpaši aizsargājamo sugu sarakstā un Latvijas Sarkanajā grāmatā . Daļa autoru to ieskaita īpašā zvīņbeku dzimtā . Sēnes latīniskais nosaukums veidots no grieķu valodas vārda " priedes čiekuram līdzīga " . Sēnes apraksts Cepurīte : krāsa pelēka vai pelēkbrūna līdz gandrīz melnai . Virsmiziņa viscaur klāta ar dakstiņu veidā izvietotām lielām , biezām melnbrūnām zvīņām , sausa , sākumā ieritināta un bieza , pelēka plīvura savienota ar kātiņu , vēlāk gar malām ar pelēkām plīvura atliekām . Forma sākumā gandrīz lodveida , vēlāk plakana . Platums līdz reticm . Mīkstums porains , bālgani pelēcīgs , ar pretīgu vai zemes smaržu un dažādi vērtētu garšu , griezumu vietās sārtojas , pēc tam nomelnē . Stobriņi : sākumā bālgani pelēki , vēlāk pelēki , vecām sēnēm tumši brūni , pieauguši kātiņam vai gar to nedaudz nolaideni . Atveres stobriņu krāsā , iespiedumu vietās sārtojas un melnē , platas , ieapaļi stūrainas , izstieptas virzienā uz cepurītes malu . Kātiņš : sākumā pelēks , pēc tam brūngani melns līdz melnam , klāts ar sīkām pārslām , ar vecumā izzūdošu pelēku gredzenu un virs tā gaišāku svītrainu augšdaļu . Blīvs , sīksts , šķiedrains , gandrīz cilindrisks , parasti viegli izliekts . Garums līdzcm , resnums3 cm . Sporas : gandrīz apaļas , tumši brūnas ar tīklveida zīmējumu , masā purpurbrūnas līdz melnām , 15/7 — 12 µm . Bazīdijas : no bezkrāsainām līdz gaiši brūnām , 40 / 10 — 16 µm . Cistīdas : vālesveida vai ar nosmailinātiem galiem , uz stobriņu slāņa koncentrētas , bezkrāsainas vai gaiši brūnas , 75 / 14 — 19 µm . Augšanas apstākļi Lapu koku mikorizas sēne . Aug no jūlija līdz oktobrim lapu koku un jauktos mežos auglīgās augsnēs , bieži ceļmalās . Ir ziņas , ka spēj augt arī zem skuju kokiem . Latvijā atrasta tikaivietās . Barības vērtība Ēdama , bet ne visai garšīga un Latvijā retuma dēļ aizsargājama . Daži avoti apgalvo , ka nav ēdama sliktās garšas dēļ . Līdzīgās sugas Latvijā viegli atšķirama no citām stobriņu sēnēm ar biezajām zvīņām uz cepurītes . Skatīt arī Sēņošana Zvīņbeku ģints Atsauces Ārējās saites Apraksts sēnes.lv Mikologu biedrība Index Fungorum Photos : old man of the woods mushroom Boletales.com Bekas Ēdamās sēnes Stobriņu sēnes Latvijas aizsargājamās sēnes