Vānes luterāņu baznīca
Vānes luterāņu baznīca ir viena no vecākajām luterāņu baznīcām Kurzemē (koka ēka celta 1572. gadā, bet mūra ēka pabeigta 1663. gadā), valsts nozīmes arhitektūras piemineklis ar numuru 6849. Baznīcas baroka sienu gleznojumi ir valsts nozīmes mākslas piemineklis.

Vēsture 
Kurzemes hercogs Gothards Ketlers savam kancleram un padomniekam Zalomonam Heningam par izcilu darbu piešķira Aizupes, Variebas, Vānes un vēl citas muižas, no kurām Vāne kļuva par dzimtas rezidenci. Zalomons Henings te 1573. gadā uzcēla pirmo koka baznīcu.

Zalomona dēls Gothards Henings tagadējo mūra baznīcu uzcēlis no 1654. līdz 1663. gadam. Baznīcas būvēšanas laikā tapuši arī unikālie baroka sienu gleznojumi.

1663. gadā Zalomona Heninga mirstīgās atliekas viņa pēcnācēji apbedīja jaunajā mūra baznīcā.

Ēka atjaunota 1789. gadā, kad sienu gleznojumi aizkrāsoti.

1839. gadā Aizupes un Vānes muižas īpašnieks Pauls fon Hāns un viņa sieva Sofija baznīcai dāvinājuši jaunas ērģeles.

1969. gadā draudzi piespieda dievnamu atstāt. Ērģeles nopostīja, bet solus sazāģēja. Rundāles pilī saglabājusies altārglezna, daļa altāra, kristāmtrauki un vitrāžas.

Baznīcas atjaunošana 
Par baznīcu kā arhitektūras pieminekli astoņdesmito gadu sākumā ieinteresējās mākslas vēsturnieks Ojārs Spārītis, kura vadībā notika pirmās talkas. Tam sekoja citi inteliģences pārstāvji.

Darbi sākās 1983. gadā. Darbus vadīja celtnieks, vēlāk arī draudzes priekšnieks Eriks Šterns.

Uz Vāni strādāt brauca studentu celtnieku vienības. 1987. gada vasarā Tukuma rajonā strādāja 13 studentu celtnieku vienības, no kurām piecas veica darbus dabas un pieminekļu aizsardzības specialitātē. Vānes baznīcā darbu turpināja Latvijas Valsts universitātes fiziķu un matemātiķu vienība «Cēfeja», strādājot iekštelpās. Ārpusē tika bruģēti apaļo bruģakmeņu celiņi.

1987. gadā baznīca tika atjaunota tik tālu, ka tanī jau sarīkota pirmā mākslas darbu izstāde, kurā piedalījās ar saviem darbiem 16 jaunie mākslinieki. Izstādei pieslēdzās arī koncerts. Pēc pilnīgas atjaunošanas baznīcu bija ieplānots pārvērt par izstāžu un koncertzāli ārpus Rīgas.

Atmodas laika ēka atsāka pildīt dievnama funkcijas. 1989. gada vasarā baznīcā notika pirmais dievkalpojums, kuru noturēja prāvests Viesturs Pirro.

1999. gadā no Rundāles atveda altārgleznu, bet vānenieki Jānis Gailums un Normunds Pilenieks darināja jaunu kanceli. Svētku dievkalpojumu kopā ar Viesturu Pirro vadīja arhibīskaps Jānis Vanags.

Restaurācijas laikā tika atklāti iepriekš nosegtie 17. gadsimta baroka siena gleznojumi, kas ir unikāli Latvijas mākslas vēsturei, jo pietiekami labi saglabājušies un redzami diezgan lielā platībā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Vānes evanģēliski luteriskā draudze

Luterāņu baznīcas Latvijā
Arhitektūras pieminekļi Latvijā
Vānes luterāņu baznīca ir viena no vecākajām luterāņu baznīcām Kurzemē ( koka ēka celta gadā , bet mūra ēka pabeigta gadā ) , valsts nozīmes arhitektūras piemineklis ar numuru Baznīcas baroka sienu gleznojumi ir valsts nozīmes mākslas piemineklis . Vēsture Kurzemes hercogs Gothards Ketlers savam kancleram un padomniekam Zalomonam Heningam par izcilu darbu piešķira Aizupes , Variebas , Vānes un vēl citas muižas , no kurām Vāne kļuva par dzimtas rezidenci . Zalomons Henings te gadā uzcēla pirmo koka baznīcu . Zalomona dēls Gothards Henings tagadējo mūra baznīcu uzcēlis no līdz gadam . Baznīcas būvēšanas laikā tapuši arī unikālie baroka sienu gleznojumi . 1663. gadā Zalomona Heninga mirstīgās atliekas viņa pēcnācēji apbedīja jaunajā mūra baznīcā . Ēka atjaunota gadā , kad sienu gleznojumi aizkrāsoti . 1839. gadā Aizupes un Vānes muižas īpašnieks Pauls fon Hāns un viņa sieva Sofija baznīcai dāvinājuši jaunas ērģeles . 1969. gadā draudzi piespieda dievnamu atstāt . Ērģeles nopostīja , bet solus sazāģēja . Rundāles pilī saglabājusies altārglezna , daļa altāra , kristāmtrauki un vitrāžas . Baznīcas atjaunošana Par baznīcu kā arhitektūras pieminekli astoņdesmito gadu sākumā ieinteresējās mākslas vēsturnieks Ojārs Spārītis , kura vadībā notika pirmās talkas . Tam sekoja citi inteliģences pārstāvji . Darbi sākās gadā . Darbus vadīja celtnieks , vēlāk arī draudzes priekšnieks Eriks Šterns . Uz Vāni strādāt brauca studentu celtnieku vienības . gada vasarā Tukuma rajonā strādājastudentu celtnieku vienības , no kurām piecas veica darbus dabas un pieminekļu aizsardzības specialitātē . Vānes baznīcā darbu turpināja Latvijas Valsts universitātes fiziķu un matemātiķu vienība « Cēfeja » , strādājot iekštelpās . Ārpusē tika bruģēti apaļo bruģakmeņu celiņi . 1987. gadā baznīca tika atjaunota tik tālu , ka tanī jau sarīkota pirmā mākslas darbu izstāde , kurā piedalījās ar saviem darbiemjaunie mākslinieki . Izstādei pieslēdzās arī koncerts . Pēc pilnīgas atjaunošanas baznīcu bija ieplānots pārvērt par izstāžu un koncertzāli ārpus Rīgas . Atmodas laika ēka atsāka pildīt dievnama funkcijas . gada vasarā baznīcā notika pirmais dievkalpojums , kuru noturēja prāvests Viesturs Pirro . 1999. gadā no Rundāles atveda altārgleznu , bet vānenieki Jānis Gailums un Normunds Pilenieks darināja jaunu kanceli . Svētku dievkalpojumu kopā ar Viesturu Pirro vadīja arhibīskaps Jānis Vanags . Restaurācijas laikā tika atklāti iepriekš nosegtie gadsimta baroka siena gleznojumi , kas ir unikāli Latvijas mākslas vēsturei , jo pietiekami labi saglabājušies un redzami diezgan lielā platībā . Atsauces Ārējās saites Vānes evanģēliski luteriskā draudze Luterāņu baznīcas Latvijā Arhitektūras pieminekļi Latvijā