Vanadzora
Vanadzora ( — ‘klosteru ieleja’) ir pilsēta Armēnijā, Lori marzes administratīvais centrs. Vanadzora ir trešā lielākā pilsēta Armēnijā, atrodas Vanadzoras upes krastā  uz ziemeļiem no galvaspilsētas Erevānas.

Vēsture 
Pilsēta dibināta kā 1828. gadā kā Krievijas pierobežas garnizons krievu-persiešu karā iznīcinātā Karakilisas ( — ‘melnā baznīca’) ciema vietā. Jauno pilsētiņu apdzīvoja armēņi no Erevānas. 1899. gadā ar dzelzceļu savienota ar Tbilisi. 1918. gada maijā pie pilsētas notika Karakilisas kauja, kurā Armēnijas Republikas armija izcīnīja vienu no nozīmīgākajām kaujām karā pret Otomaņu karaspēku, lai aizstāvētu jaunās valsts neatkarību. 1926. gadā Armēnijas sovetizācijas laikā pilsēta tika pārdēvēta par Martunašenu (Մարտունաշեն) par godu boļševiku revolucionāram Aleksandram Mjasnikjanam (segvārds «Martuni»). 1935. gadā pilsēta tika pārdēvēt par Kirovakanu (Կիրովական) par godu iepriekšējā gadā noslepkavotajam boļševiku valstsvīram Sergejam Kirovam. 1940. gados sākās pilsētas strauja induastrializācija, tika uzbūvēti vairāki ķīmiskās, mašīnbūves, vieglās un pārtikas rūpniecības uzņēmumi, kā arī termoelektrocentrāle. No 1939. līdz 1980. gadam pilsētas iedzīvotāju skaits izauga no 17 tūkstošiem līdz 149 tūkstošiem iedzīvotāju. Pilsēta smagi cieta 1988. gada Spitakas zemestrīcē. Pēc Armēnijas neatkarības atgūšanas pilsētu 1992. gadā pārdēvēja tagadējā vārdā pēc tai cauri tekošās Vanadzoras upes. Zemestrīcei un politiskajām izmaiņām sekojošās ekonomiskās lejupslīdes ietekmē pilsētas iedzīvotāju skaits samazinājies līdz 77 tūkstošiem (2023).

Cilvēki 
Vanadzorā dzimuši:
 Samvels Ter-Sahakjans (1993) — šahists

Ārējās saites 

 Mājaslapa

Armēnijas pilsētas
Vanadzora ( — ‘ klosteru ieleja ’ ) ir pilsēta Armēnijā , Lori marzes administratīvais centrs . Vanadzora ir trešā lielākā pilsēta Armēnijā , atrodas Vanadzoras upes krastā uz ziemeļiem no galvaspilsētas Erevānas . Vēsture Pilsēta dibināta kā gadā kā Krievijas pierobežas garnizons krievu -persiešu karā iznīcinātā Karakilisas ( — ‘ melnā baznīca ’ ) ciema vietā . Jauno pilsētiņu apdzīvoja armēņi no Erevānas . gadā ar dzelzceļu savienota ar Tbilisi . gada maijā pie pilsētas notika Karakilisas kauja , kurā Armēnijas Republikas armija izcīnīja vienu no nozīmīgākajām kaujām karā pret Otomaņu karaspēku , lai aizstāvētu jaunās valsts neatkarību . gadā Armēnijas sovetizācijas laikā pilsēta tika pārdēvēta par Martunašenu ( Մարտունաշեն ) par godu boļševiku revolucionāram Aleksandram Mjasnikjanam ( segvārds « Martuni » ) . gadā pilsēta tika pārdēvēt par Kirovakanu ( Կիրովական ) par godu iepriekšējā gadā noslepkavotajam boļševiku valstsvīram Sergejam Kirovam . gados sākās pilsētas strauja induastrializācija , tika uzbūvēti vairāki ķīmiskās , mašīnbūves , vieglās un pārtikas rūpniecības uzņēmumi , kā arī termoelektrocentrāle . No līdz gadam pilsētas iedzīvotāju skaits izauga notūkstošiem līdztūkstošiem iedzīvotāju . Pilsēta smagi cieta gada Spitakas zemestrīcē . Pēc Armēnijas neatkarības atgūšanas pilsētu gadā pārdēvēja tagadējā vārdā pēc tai cauri tekošās Vanadzoras upes . Zemestrīcei un politiskajām izmaiņām sekojošās ekonomiskās lejupslīdes ietekmē pilsētas iedzīvotāju skaits samazinājies līdztūkstošiem Cilvēki Vanadzorā dzimuši : Samvels Ter-Sahakjans — šahists Ārējās saites Mājaslapa Armēnijas pilsētas