Dobais rumpucis
Dobais rumpucis (Helvella lacunosa) ir Latvijā reti sastopama rumpuču ģints sēne, kuras augļķermeņi pēc apstrādes ir ēdami.

Taksonomija 
Sugu 1777. gadā aprakstījis skotu naturālists Džons Laitfūts (John Lightfoot) kā Helvella mitra. Pašreizējo nosaukumu devis zviedru botāniķis Adams Afzeliuss 1783. gadā.

Sēnes apraksts 

 Cepurīte: Parasti tumši pelēka vai zilganpelēka līdz gandrīz melnai, tomēr ir sastopami arī gaišpelēki un pat bālgani eksemplāri. Jauna ieliekta, vecumā daivaina, sedlveidīga ar brīvām malām. Apakšdaļa gluda, pelēka vai pelēkbrūna. Augstums ar kātiņu 2—5 cm, reti līdz 10 cm, garums un platums — līdz 5 cm. Mīkstums gaiši pelēks vai balti pelēks.
 Kātiņš: Tumši pelēks vai cepurītes krāsā. Dobumains, sadalīts kamerās. Ar izlocītām dziļām krunkām un bedrēm. Garums 2—6 cm, resnums 1—2,5 cm. 
 Sporas: plati eliptiskas, vienšūnas, bezkrāsainas, nobirums balts, ar vienu lielu eļļas pilienu, 15—21/9,5—13,5 µm. 
 Aski: 230—260x15—17 µm, cilindriski. 
 Parafīzes bezkrāsainas, pavedienveidīgas, galotnes virzienā paplašinās līdz 5 µm.

Augšanas apstākļi 

Saprofīts, bet iespējami veido mikorizu.
Aug atklātās vietās, kā ceļmalas un veci izdegumi, pa vienai vai grupās. Avotu domas par to, kādu koku mežos šie rumpuči sastopami, ir ļoti atšķirīgas. Latvijā no maija līdz septembrim. Viena no pasaulē visizplatītākajām rumpuču sugām.

Barības vērtība 

Ēdams tikai pēc novārīšanas un ūdens noliešanas, nenovārīts ir indīgs. Ir ziņas, ka suga satur tai radniecīgajām bisītēm raksturīgo indi giromitrīnu. Daži iesaka kātiņus gatavot atsevišķi.

Līdzīgās sugas 
Gaišā forma līdzīga krokainajam rumpucim, atšķirama pēc gludās cepurītes apakšdaļas (krokainajam tā viegli pūkaina). Citiem Latvijas rumpučiem ir gluds kātiņš.

Skatīt arī 
 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā

Ārējās saites 

 Index Fungorum
 Mycobank
 Mikologu biedrība: Latvijā konstatētās sēņu sugas

Atsauces 

Ēdamās sēnes
Asku sēnes
Dobais rumpucis ( Helvella lacunosa ) ir Latvijā reti sastopama rumpuču ģints sēne , kuras augļķermeņi pēc apstrādes ir ēdami . Taksonomija Sugu gadā aprakstījis skotu naturālists Džons Laitfūts ( John Lightfoot ) kā Helvella mitra . Pašreizējo nosaukumu devis zviedru botāniķis Adams Afzeliuss gadā . Sēnes apraksts Cepurīte : Parasti tumši pelēka vai zilganpelēka līdz gandrīz melnai , tomēr ir sastopami arī gaišpelēki un pat bālgani eksemplāri . Jauna ieliekta , vecumā daivaina , sedlveidīga ar brīvām malām . Apakšdaļa gluda , pelēka vai pelēkbrūna . Augstums ar kātiņu5 cm , reti līdzcm , garums un platums — līdzcm . Mīkstums gaiši pelēks vai balti pelēks . Kātiņš : Tumši pelēks vai cepurītes krāsā . Dobumains , sadalīts kamerās . Ar izlocītām dziļām krunkām un bedrēm . Garums6 cm , resnums2,5 cm . Sporas : plati eliptiskas , vienšūnas , bezkrāsainas , nobirums balts , ar vienu lielu eļļas pilienu,21 / 9,5 — 13,5 µm . Aski : 260x15 — 17 µm , cilindriski . Parafīzes bezkrāsainas , pavedienveidīgas , galotnes virzienā paplašinās līdzµm . Augšanas apstākļi Saprofīts , bet iespējami veido mikorizu . Aug atklātās vietās , kā ceļmalas un veci izdegumi , pa vienai vai grupās . Avotu domas par to , kādu koku mežos šie rumpuči sastopami , ir ļoti atšķirīgas . Latvijā no maija līdz septembrim . Viena no pasaulē visizplatītākajām rumpuču sugām . Barības vērtība Ēdams tikai pēc novārīšanas un ūdens noliešanas , nenovārīts ir indīgs . Ir ziņas , ka suga satur tai radniecīgajām bisītēm raksturīgo indi giromitrīnu . Daži iesaka kātiņus gatavot atsevišķi . Līdzīgās sugas Gaišā forma līdzīga krokainajam rumpucim , atšķirama pēc gludās cepurītes apakšdaļas ( krokainajam tā viegli pūkaina ) . Citiem Latvijas rumpučiem ir gluds kātiņš . Skatīt arī Sēņošana Sēnes kulinārijā Ārējās saites Index Fungorum Mycobank Mikologu biedrība : Latvijā konstatētās sēņu sugas Atsauces Ēdamās sēnes Asku sēnes