Trušbandikuti
Trušbandikuti (Macrotis) ir vienīgā mūsdienās dzīvojošā trušbandikutu dzimtas (Thylacomyidae) ģints, kas apvieno divas sugas, no kurām mazais trušbandikuts (Macrotis leucura), visticamākais, 1950. gados ir izmiris. Arī  lielā trušbandikuta (Macrotis lagotis) izdzīvošana mūdienās ir apraudēta. Dzimtā ir arī divas aizvēsturiskas izmirušas ģintis.

Kopīgās īpašības 

Trušbandikutiem ir kompakti, apaļīgi ķermeņi ar arkveidā izliektu muguru, atgādinot grauzējus. To purniņi ir gari, smalki un smaili, ausis garas un stāvas, līdzīgas truša ausīm, caur kurām dzīvnieciņi atvēsina ķermeni. Priekškājas īsas un smalkas, pakaļkājas izteikti garākas, aste gara, tieva un pūkaina, daudz garāka nekā to tuvākajiem radiniekiem bandikutiem. Arī kažociņš ir mīkstāks un zīdaināks. Kā jau abu sugu nosaukums norāda, lielākais ģintī ir lielais trušbandikuts, kura ķermeņa garums, asti neieskaitot, ir  250—550 mm, aste 200—290 mm, svars 600—2500 grami. Mazā trušbandikuta ķermeņa garums ir 200—270 mm, astes garums 120—170 mm, svars 311—435 g. Ausis trušbandikutiem ir ļoti garas, tās ir apmēram 50—66% no ķermeņa garuma.

Trušbandikuti ir naktīs aktīvi dzīvnieki, tiem ir labi attīstīta oža un redze, kas piemērota redzēšanai tumsā. Tie ir visēdāji, kas galvenokārt pārtiek no kukaiņiem, to kāpuriem, zirnekļiem, bet barojas arī ar sēklām, augļiem, sīpoliem, sēnēm un ļoti maziem mugurkaulniekiem. Trušbandikutiem nav nepieciešams dzert ūdeni, uzēnmot nepieciešamo šķidrumu ar barību. Barību tie atrod, ar priekšķepām rokot zemi un to uzlaizot ar savu ļoti garo mēli.

Sistemātika 
Trušbandikutu dzimta (Thylacomyidae)
Trušbandikutu ģints (Macrotis)
Lielais trušbandikuts (Macrotis lagotis)
†Mazais trušbandikuts (Macrotis leucura)
† Ischnodon
† Ischnodon australis
† Liyamayi
† Liyamayi dayi

Atsauces

Ārējās saites 
Thylacomyidae (Greater Bilby)
ADW: Thylacomyidae

 
Bandikutveidīgie
Trušbandikuti ( Macrotis ) ir vienīgā mūsdienās dzīvojošā trušbandikutu dzimtas ( Thylacomyidae ) ģints , kas apvieno divas sugas , no kurām mazais trušbandikuts ( Macrotis leucura ) , visticamākais , gados ir izmiris . Arī lielā trušbandikuta ( Macrotis lagotis ) izdzīvošana mūdienās ir apraudēta . Dzimtā ir arī divas aizvēsturiskas izmirušas ģintis . Kopīgās īpašības Trušbandikutiem ir kompakti , apaļīgi ķermeņi ar arkveidā izliektu muguru , atgādinot grauzējus . To purniņi ir gari , smalki un smaili , ausis garas un stāvas , līdzīgas truša ausīm , caur kurām dzīvnieciņi atvēsina ķermeni . Priekškājas īsas un smalkas , pakaļkājas izteikti garākas , aste gara , tieva un pūkaina , daudz garāka nekā to tuvākajiem radiniekiem bandikutiem . Arī kažociņš ir mīkstāks un zīdaināks . Kā jau abu sugu nosaukums norāda , lielākais ģintī ir lielais trušbandikuts , kura ķermeņa garums , asti neieskaitot , ir 550 mm , aste290 mm , svars2500 grami . Mazā trušbandikuta ķermeņa garums ir270 mm , astes garums 170 mm , svars 435 g. Ausis trušbandikutiem ir ļoti garas , tās ir apmēram66 % no ķermeņa garuma . Trušbandikuti ir naktīs aktīvi dzīvnieki , tiem ir labi attīstīta oža un redze , kas piemērota redzēšanai tumsā . Tie ir visēdāji , kas galvenokārt pārtiek no kukaiņiem , to kāpuriem , zirnekļiem , bet barojas arī ar sēklām , augļiem , sīpoliem , sēnēm un ļoti maziem mugurkaulniekiem . Trušbandikutiem nav nepieciešams dzert ūdeni , uzēnmot nepieciešamo šķidrumu ar barību . Barību tie atrod , ar priekšķepām rokot zemi un to uzlaizot ar savu ļoti garo mēli . Sistemātika Trušbandikutu dzimta ( Thylacomyidae ) Trušbandikutu ģints ( Macrotis ) Lielais trušbandikuts ( Macrotis lagotis ) † Mazais trušbandikuts ( Macrotis leucura ) † Ischnodon † Ischnodon australis † Liyamayi † Liyamayi dayi Atsauces Ārējās saites Thylacomyidae ( Greater Bilby ) ADW : Thylacomyidae Bandikutveidīgie