Mieteņu ģints
Mieteņu ģints jeb mietenes (Paxillus) ir lapiņu sēņu ģints, kas pieder mieteņu dzimtai un beku rindai. Saskaņā ar Catalogue of Life, 2021. gada vidū tajā ietilpa 38 sugas, no kurām Latvijā atrastas 2. Tāpat Latvijā atrastas vēl 2 bijušās mieteņu sugas, kuras tagad pārceltas uz jaunizveidoto Tapinella ģinti Tapinellaceae dzimtā tai pašā beku rindā. Pagaidām latviskajos avotos viņām tiek saglabāts vecais mieteņu apzīmējums un reizēm arī agrākais ģints apzīmējums Paxillus.

Taksonomija 

Ģinti aprakstīja Eliass Frīss 1838. gadā, ar P. involutus (kailo mieteni) kā ģints tipisko sugu.

1931. gadā francūzis Žans Eduards Žilbērs aprakstīja jaunu ģinti Tapinella, pārceļot uz to tās Paxillus sugas, kuras aug tikai uz koksnes. Pēc Catalogue of Life 2021. gada vidū tajā ietilpa tikai 4 sugas, par tipisko sugu izvēlēta kamoleņu mietene (Tapinella panuoides). Pirms Žilbēra 1879. gadā līdzīgu darbu bija veikuši Frīss 1821. un Karstens 1879. gadā, bet toreiz dotais ģints nosaukums Tapinia mūsdienās netiek atzīts dublēšanās dēļ.

1999. gadā no ģints tika izdalīta jauna ģints Austropaxillus.

Ģints sastāvā daži autori izdala apakšģinti Alnopaxillus, kuras sugas veido mikorizu tikai ar alkšņiem.

Apraksts 

 Augļķermeņi: cepurīšu sēnes, lapiņu sēnes, vidēji līdz lieli, gaļīgi, nelietojami pārtikā.
 Cepurīte: bieži ar ieliektu maliņu, īpaši jaunām sēnēm. Mala gluda, plīvura nav. Krāsās pārsvarā brūnie toņi.
 Lapiņas: viegli atdalāmas no cepurītes, no dzelteni oranžām līdz brūnām. Reizēm šķērso viena otru, veidojot stobriņiem līdzīgas poras (t.s. anastomoze). Nolaidenas gar kātiņu.
 Kātiņš: Centrāls, nobīdīts no cepurītes centra vai nav vispār.
 Mīkstums: gaišs, gaisā brūnējošs.
 Sporas: no gaiši okerdzeltenām līdz brūnām.
 Cistīdas: sastopamas ne tikai himēnijā, bet arī bazālajā sēņotnē un uz rizomorfu virsmas.
 Rizomorfas: stipri diferencētas, tajās veidojas no sugas atkarīgu dažādu izmēru sklerociji (no 0,1 līdz 2 mm).

Izplatība 

Mietenes kopumā ir sastopamas visos kontinentos, izņemot Antarktīdu.

Latvijā atrastās sugas 
Latvijā atrasto sugu nosaukumi norādīti pēc LMB 2002. gada saraksta ar Latvijas mikologu 2020. gada labojumiem, kas satur 4 sugas, pēdējās divas no kurām tehniski vairs neietilpst mieteņu ģintī.

Latvijā neatrastās, bet Eiropas mikologu biežāk atzīmētās sugas

Nozīme 

Ģints sēnes ir salīdzinoši lielas, bet visas tās pārtikai ir vai nu indīgas, vai mazvērtīgas, vai ar nezināmu vērtību retuma dēļ. Toties tām ir ievērojama pozitīva loma meža ekosistēmā.

Lietošana pārtikā 

Vairumam mieteņu pārtikas vērtība nav zināma, tomēr, kopš plaši lietotā kailā mietene tikusi atzīta par indīgu, visas tai radnieciskās sēnes tiek turētas aizdomās par līdzīgu toksīnu un antigēnu saturēšanu. Bieži no tām pārtikā ir lietota tikai samtainā mietene, kuru daži mūsdienu avoti arī apvaino indīgumā visu laiku vai tikai vecumā, taču arī aprakstos, kur to uzskata par pilnīgi ēdamu, tā prasa vairākkārtīgu novārīšanu un tiek uzskatīta par mazvērtīgu un negaršīgu.

Atsauces

Ārējās saites 
 Mycobank 
 Index Fungorum 

Mietenes
Sēņu sistemātika
Mieteņu ģints jeb mietenes ( Paxillus ) ir lapiņu sēņu ģints , kas pieder mieteņu dzimtai un beku rindai . Saskaņā ar Catalogue of Life , gada vidū tajā ietilpasugas , no kurām Latvijā atrastas Tāpat Latvijā atrastas vēlbijušās mieteņu sugas , kuras tagad pārceltas uz jaunizveidoto Tapinella ģinti Tapinellaceae dzimtā tai pašā beku rindā . Pagaidām latviskajos avotos viņām tiek saglabāts vecais mieteņu apzīmējums un reizēm arī agrākais ģints apzīmējums Paxillus . Taksonomija Ģinti aprakstīja Eliass Frīss gadā , ar P. involutus ( kailo mieteni ) kā ģints tipisko sugu . 1931. gadā francūzis Žans Eduards Žilbērs aprakstīja jaunu ģinti Tapinella , pārceļot uz to tās Paxillus sugas , kuras aug tikai uz koksnes . Pēc Catalogue of Life gada vidū tajā ietilpa tikaisugas , par tipisko sugu izvēlēta kamoleņu mietene ( Tapinella panuoides ) . Pirms Žilbēra gadā līdzīgu darbu bija veikuši Frīss un Karstens gadā , bet toreiz dotais ģints nosaukums Tapinia mūsdienās netiek atzīts dublēšanās dēļ . 1999. gadā no ģints tika izdalīta jauna ģints Austropaxillus . Ģints sastāvā daži autori izdala apakšģinti Alnopaxillus , kuras sugas veido mikorizu tikai ar alkšņiem . Apraksts Augļķermeņi : cepurīšu sēnes , lapiņu sēnes , vidēji līdz lieli , gaļīgi , nelietojami pārtikā . Cepurīte : bieži ar ieliektu maliņu , īpaši jaunām sēnēm . Mala gluda , plīvura nav . Krāsās pārsvarā brūnie toņi . Lapiņas : viegli atdalāmas no cepurītes , no dzelteni oranžām līdz brūnām . Reizēm šķērso viena otru , veidojot stobriņiem līdzīgas poras ( t.s. anastomoze ) . Nolaidenas gar kātiņu . Kātiņš : Centrāls , nobīdīts no cepurītes centra vai nav vispār . Mīkstums : gaišs , gaisā brūnējošs . Sporas : no gaiši okerdzeltenām līdz brūnām . Cistīdas : sastopamas ne tikai himēnijā , bet arī bazālajā sēņotnē un uz rizomorfu virsmas . Rizomorfas : stipri diferencētas , tajās veidojas no sugas atkarīgu dažādu izmēru sklerociji ( no1 līdzmm ) . Izplatība Mietenes kopumā ir sastopamas visos kontinentos , izņemot Antarktīdu . Latvijā atrastās sugas Latvijā atrasto sugu nosaukumi norādīti pēc LMB gada saraksta ar Latvijas mikologu gada labojumiem , kas satursugas , pēdējās divas no kurām tehniski vairs neietilpst mieteņu ģintī . Latvijā neatrastās , bet Eiropas mikologu biežāk atzīmētās sugas Nozīme Ģints sēnes ir salīdzinoši lielas , bet visas tās pārtikai ir vai nu indīgas , vai mazvērtīgas , vai ar nezināmu vērtību retuma dēļ . Toties tām ir ievērojama pozitīva loma meža ekosistēmā . Lietošana pārtikā Vairumam mieteņu pārtikas vērtība nav zināma , tomēr , kopš plaši lietotā kailā mietene tikusi atzīta par indīgu , visas tai radnieciskās sēnes tiek turētas aizdomās par līdzīgu toksīnu un antigēnu saturēšanu . Bieži no tām pārtikā ir lietota tikai samtainā mietene , kuru daži mūsdienu avoti arī apvaino indīgumā visu laiku vai tikai vecumā , taču arī aprakstos , kur to uzskata par pilnīgi ēdamu , tā prasa vairākkārtīgu novārīšanu un tiek uzskatīta par mazvērtīgu un negaršīgu . Atsauces Ārējās saites Mycobank Index Fungorum Mietenes Sēņu sistemātika