Divjakas—Karavastajas nacionālais parks
Divjakas—Karavastajas nacionālais parks () ir nacionālais parks Albānijas rietumos, kas atrodas Rietumalbānijas zemienes Mīzekes līdzenumā Adrijas jūras tuvumā. Parks aptver 222,3 kvadrātkilometru (22 230 ha) lielu teritoriju, kurā ir dažādi biotopi, tai skaitā mitrāji, sāļie purvi, piejūras pļavas, palienes, meži, niedrāji, meži un grīvas. Tā kā parkā ir liela putnu un augu sugu daudzveidība, tas atzīts par starptautiskas nozīmes putnu un augu teritoriju.

Būdama starp lielākajām lagūnām Vidusjūrā, parka daļa — Karavastajas lagūna saskaņā ar Rāmsaras konvenciju ir atzīta par starptautiskas nozīmes mitrāju. No Adrijas jūras to atdala smilšu sēre, kuru veido upju nogulsnes no Škumbinas un Semani. Parkā valda Vidusjūras klimats, kura temperatūra svārstās no +12 °C februārī līdz +24 °C augustā.

Siltais klimats veicinājis plaša ziedu un augu sugu klāsta attīstību. Faunas bagātība parādās daudzo līdz šim reģistrēto sugu un pasugu sarakstā — 228 putnu sugas, 25 zīdītāju sugas, 29 rāpuļu un 29 abinieku sugas. Parkā, Karavastajas lagūnas Pelikānu salā dzīvo ap 60 pāru cirtaino pelikānu (Pelecanus crispus), kas ir ap 5% no to pasaules populācijas.

Mitrāji un purvi ir bagāti ar aļģēm un sēklaugiem. Meži sastāv no dažādu lapu koku, skujkoku un jauktu mežu sajaukuma upju ieleju lejasdaļā un jūras piekrastē. Tie nodrošina mājvietu lielam skaitam dzīvnieku, tostarp lapsām, zeltainajiem šakāļiem un stirnām.

Parks dod arī svarīgu nārsta un mazuļu audzēšanas vietu ekonomiski vērtīgām zivju sugām, kuras izmanto vietējais zivsaimniecības kooperatīvs. Tā dabiskajai ainavai ir augsta tūrisma pievilcība. 2016. gadā celtniecības kompānija Mabetex ierosināja jauna kūrortu kompleksa celtniecības projektu parka iekšienē, taču pret to asi iestājās vides aizstāvji un vietējās varas iestādes.

Ģeogrāfija 
Divjakas—Karavastajas nacionālais parks atrodas Adrijas jūras dienvidaustrumu krastā. Parks administratīvi atrodas Fieri ķarkas ziemeļrietumos, parka lielākā pilsēta ir Divjaka (ap 7000 iedzīvotāju), kas atrodas parka ziemeļaustrumos. Aptuveni 35 kilometrus garā krasta līnija ir samērā līdzena visā garumā, sākot no Škumbinas līdz Semani grīvām, kuras iezīmē parka ziemeļu un dienvidu robežu. Pie Karavastajas lagūnas tiek pieskaitīta arī Godulas lagūna, kas atrodas smilšu sērē starp Karavastaju un Adrijas jūru. Lagūnu dibens ir salīdzinoši gluds un līdzens ar zemu sāļumu un lielu biomasas daudzumu, kas ievērojami ietekmē lagūnu krāsu.

Semani grīva, kas atrodas parka dienvidu daļā, ir ievērojami purvaina, un to raksturo liels ezeriņu un dīķu skaits.

Bioloģija

Flora 

Fitoģeogrāfiski parks pieder Boreālās valstības Cirkumboreālā apgabala Ilīrijas provincei. Bioģeogrāfiski parks pilnībā ietilpst Ilīrijas lapkoku mežu ekoreģionā, Palearktikas Vidusjūras reģiona mežu un krūmāju biomā.  Daudzveidīgā ģeoloģisko, hidroloģisko un klimatisko apstākļu kombinācija parka teritorijā ir noteikusi lielo sugu un biotopu daudzveidību, no kurām daudzu saglabāšanai ir nacionāla nozīme.

Piekrastes un smilšu kāpas galvenokārt atrodas gar jūras krastu, tāpat kā grīvas un lagūnas. Tās nodrošina reto augu dzīvi un mazu dzīvnieku un kukaiņu populāciju. Šī ekosistēma pārstāv retu augāju ar nedaudzām sāls izturīgām zāļu sugām, kuras nostiprina smiltājus un kāpas. Zāļu blīvums parkā palielinās, attiecīgi smiltāji stabilizējas.

Lielākā daļa parka mežu atrodas tā ziemeļu daļā starp smilšainajām pludmalēm un Škumbinas grīvu. Priedes ir dominējošā ģints, tai skaitā Pinus halepensis un Pinus pinea. Parkā sastopamas arī dažādas citas koku ģintis, tostarp kadiķi, vītoli, ozoli, alkšņi, gobas un oši.

Fauna 

Parks ir viens no galvenajiem putnu migrācijas mērķiem valstī, tajā sastaptas 228 pastāvīgo un migrējošo putnu sugas, no kurām gandrīz 15 sugas ir globāli apdraudētas. Tas nosaka galveno parka ekoloģisko vērtību. Mitrāju un nomaļu piekrastes aizsargātie atklātie ūdeņi nodrošina atpūtas vietas caurlidojošiem putniem ceļā starp Eiropu un Āfriku pa Adrijas jūras migrācijas gaisa ceļu. Par simbolisku putnu tiek uzskatīts reti sastopamais cirtainais pelikāns. Tas ir endēmisks Karavastajas lagūnā, kura ir vienīgā šīs sugas vairošanās vieta Adrijas un Jonijas jūru piekrastēs.

Pateicoties ekosistēmu daudzveidībai, mežos un krūmājos sastopamas 25 zīdītāju sugas. Pļavu un mežu mijiedarbība arī veicina sugu daudzveidību, sniedzot atklātās platības barības meklēšanai un patvērumam derīgās segtās. Purvos ir arī vairākas apdraudētas sugas, piemēram, reģionā gandrīz izmirušie ūdri.

Attēlu galerija

Atsauces 

Nacionālie parki
Albānijas ģeogrāfija
Divjakas — Karavastajas nacionālais parks ( ) ir nacionālais parks Albānijas rietumos , kas atrodas Rietumalbānijas zemienes Mīzekes līdzenumā Adrijas jūras tuvumā . Parks aptver3 kvadrātkilometru230 ha ) lielu teritoriju , kurā ir dažādi biotopi , tai skaitā mitrāji , sāļie purvi , piejūras pļavas , palienes , meži , niedrāji , meži un grīvas . Tā kā parkā ir liela putnu un augu sugu daudzveidība , tas atzīts par starptautiskas nozīmes putnu un augu teritoriju . Būdama starp lielākajām lagūnām Vidusjūrā , parka daļa — Karavastajas lagūna saskaņā ar Rāmsaras konvenciju ir atzīta par starptautiskas nozīmes mitrāju . No Adrijas jūras to atdala smilšu sēre , kuru veido upju nogulsnes no Škumbinas un Semani . Parkā valda Vidusjūras klimats , kura temperatūra svārstās no +12 ° C februārī līdz + 24 ° C augustā . Siltais klimats veicinājis plaša ziedu un augu sugu klāsta attīstību . Faunas bagātība parādās daudzo līdz šim reģistrēto sugu un pasugu sarakstā — putnu sugas , zīdītāju sugas , rāpuļu unabinieku sugas . Parkā , Karavastajas lagūnas Pelikānu salā dzīvo appāru cirtaino pelikānu ( Pelecanus crispus ) , kas ir ap no to pasaules populācijas . Mitrāji un purvi ir bagāti ar aļģēm un sēklaugiem . Meži sastāv no dažādu lapu koku , skujkoku un jauktu mežu sajaukuma upju ieleju lejasdaļā un jūras piekrastē . Tie nodrošina mājvietu lielam skaitam dzīvnieku , tostarp lapsām , zeltainajiem šakāļiem un stirnām . Parks dod arī svarīgu nārsta un mazuļu audzēšanas vietu ekonomiski vērtīgām zivju sugām , kuras izmanto vietējais zivsaimniecības kooperatīvs . Tā dabiskajai ainavai ir augsta tūrisma pievilcība . gadā celtniecības kompānija Mabetex ierosināja jauna kūrortu kompleksa celtniecības projektu parka iekšienē , taču pret to asi iestājās vides aizstāvji un vietējās varas iestādes . Ģeogrāfija Divjakas — Karavastajas nacionālais parks atrodas Adrijas jūras dienvidaustrumu krastā . Parks administratīvi atrodas Fieri ķarkas ziemeļrietumos , parka lielākā pilsēta ir Divjaka ( apiedzīvotāju ) , kas atrodas parka ziemeļaustrumos . Aptuvenikilometrus garā krasta līnija ir samērā līdzena visā garumā , sākot no Škumbinas līdz Semani grīvām , kuras iezīmē parka ziemeļu un dienvidu robežu . Pie Karavastajas lagūnas tiek pieskaitīta arī Godulas lagūna , kas atrodas smilšu sērē starp Karavastaju un Adrijas jūru . Lagūnu dibens ir salīdzinoši gluds un līdzens ar zemu sāļumu un lielu biomasas daudzumu , kas ievērojami ietekmē lagūnu krāsu . Semani grīva , kas atrodas parka dienvidu daļā , ir ievērojami purvaina , un to raksturo liels ezeriņu un dīķu skaits . Bioloģija Flora Fitoģeogrāfiski parks pieder Boreālās valstības Cirkumboreālā apgabala Ilīrijas provincei . Bioģeogrāfiski parks pilnībā ietilpst Ilīrijas lapkoku mežu ekoreģionā , Palearktikas Vidusjūras reģiona mežu un krūmāju biomā . Daudzveidīgā ģeoloģisko , hidroloģisko un klimatisko apstākļu kombinācija parka teritorijā ir noteikusi lielo sugu un biotopu daudzveidību , no kurām daudzu saglabāšanai ir nacionāla nozīme . Piekrastes un smilšu kāpas galvenokārt atrodas gar jūras krastu , tāpat kā grīvas un lagūnas . Tās nodrošina reto augu dzīvi un mazu dzīvnieku un kukaiņu populāciju . Šī ekosistēma pārstāv retu augāju ar nedaudzām sāls izturīgām zāļu sugām , kuras nostiprina smiltājus un kāpas . Zāļu blīvums parkā palielinās , attiecīgi smiltāji stabilizējas . Lielākā daļa parka mežu atrodas tā ziemeļu daļā starp smilšainajām pludmalēm un Škumbinas grīvu . Priedes ir dominējošā ģints , tai skaitā Pinus halepensis un Pinus pinea . Parkā sastopamas arī dažādas citas koku ģintis , tostarp kadiķi , vītoli , ozoli , alkšņi , gobas un oši . Fauna Parks ir viens no galvenajiem putnu migrācijas mērķiem valstī , tajā sastaptaspastāvīgo un migrējošo putnu sugas , no kurām gandrīzsugas ir globāli apdraudētas . Tas nosaka galveno parka ekoloģisko vērtību . Mitrāju un nomaļu piekrastes aizsargātie atklātie ūdeņi nodrošina atpūtas vietas caurlidojošiem putniem ceļā starp Eiropu un Āfriku pa Adrijas jūras migrācijas gaisa ceļu . Par simbolisku putnu tiek uzskatīts reti sastopamais cirtainais pelikāns . Tas ir endēmisks Karavastajas lagūnā , kura ir vienīgā šīs sugas vairošanās vieta Adrijas un Jonijas jūru piekrastēs . Pateicoties ekosistēmu daudzveidībai , mežos un krūmājos sastopamaszīdītāju sugas . Pļavu un mežu mijiedarbība arī veicina sugu daudzveidību , sniedzot atklātās platības barības meklēšanai un patvērumam derīgās segtās . Purvos ir arī vairākas apdraudētas sugas , piemēram , reģionā gandrīz izmirušie ūdri . Attēlu galerija Atsauces Nacionālie parki Albānijas ģeogrāfija