Dzilnas iezis
Dzilnas iezis ir četrpakāpju devona smilšakmens iezis Amatas kreisajā krastā, Cēsu novadā. Ieža kraujas augstums tiek lēsts ap 36,5–40 m, garums līdz 300 m. Iezī norisinās visaktīvākie sāniskās erozijas un sufozijas procesi Latvijā, kuru dēļ Dzilnas ieža krasts atkāpjas par aptuveni 1 m gadā. No ieža iztek vairāki avoti, kas veido ūdenskritumus un ziemā pat 10 m augstus leduskritumus. No avotu dzelžainā ūdens un māliem daudzviet iezis ir iekrāsojies sarkanā krāsā. Iezis ir redzams, ejot pa upes labajā krastā esošo ģeoloģisko taku gar Amatu. Ziemā Dzilnas iezī kāpj alpīnisma entuziasti, kā arī dažkārt iezi apmeklē Austrumu filozofi un ekstrasensi, lai meditētu.

Ieža pakāpes 
Dzilnas iezim ir četras pakāpes:
 1. pakāpe ir noturīgs sarkanā māla slānis, kas 30 grādu leņķī sniedzas no ūdens līmeņa līdz aptuveni 7 metru augstumam.
 2. pakāpe ir blokos sadalījusies smilšakmens siena, kas stiepjas no 7 līdz aptuveni 18 m augstumam.
 3. pakāpe ir 30 grādus slīpa, 8 m augsta nogāze, kurā ir ieaudzis mežs. 1993. gada vasarā vētra nogāza šo mežu sešu hektāru platībā. Nākamajos gados Gaujas nacionālā parka uzraudzībā tika nozāģēti lauztie koki un tika iestādīts jauns mežs. Šajā mežā ir iespējams pārvietoties bez speciāla aprīkojuma, kā arī mežā sākas vairāki no avotu ūdenskritumiem.
 4. pakāpe ir 10 m augsta baltā smilšakmens siena.

Vēsture 
1930. gados notika ģeologa Kārļa Ašmaņa vadīta Gaujas pieteku krastu izpēte, kurā arī tika pētīti Amatas krastos esošie ieži, bet Dzilnas iezis Ašmaņa pētījumos nav pieminēts. Nosaukums "Dzilnas iezis" pirmo reizi tika pieminēts 1956. gadā R. Vētras veidotajā tūrisma ceļvedī "Sigulda". 1970. gadā Amatas krastu iedzīvotāju dzimtas pētīja rakstniece Melānija Vanaga un noskaidroja, ka ieža nosaukums nav sens, tā to esot saukuši tūristi un ekskursanti un nosaukums esot laika gaitā iegājies. 1970. gados notika straujākā ieža erozija, tajā bieži notika nobrukumi.

Latvijas dabas pētnieks Guntis Eniņš izvirza teoriju, ka iezis ir izveidojies Otrā pasaules kara laikā un pirmajos gados pēc kara, izskaidrojot, kādēļ Ašmaņa pētījumos nefigurē ieža nosaukums.

Atsauces

Ārējās saites 
 Gunta Eniņa raksts par Dzilnas iezi

Latvijas iežu atsegumi
Cēsu novads
Amata
Dzilnas iezis ir četrpakāpju devona smilšakmens iezis Amatas kreisajā krastā , Cēsu novadā . Ieža kraujas augstums tiek lēsts ap5 – 40 m , garums līdzm . Iezī norisinās visaktīvākie sāniskās erozijas un sufozijas procesi Latvijā , kuru dēļ Dzilnas ieža krasts atkāpjas par aptuvenim gadā . No ieža iztek vairāki avoti , kas veido ūdenskritumus un ziemā patm augstus leduskritumus . No avotu dzelžainā ūdens un māliem daudzviet iezis ir iekrāsojies sarkanā krāsā . Iezis ir redzams , ejot pa upes labajā krastā esošo ģeoloģisko taku gar Amatu . Ziemā Dzilnas iezī kāpj alpīnisma entuziasti , kā arī dažkārt iezi apmeklē Austrumu filozofi un ekstrasensi , lai meditētu . Ieža pakāpes Dzilnas iezim ir četras pakāpes : pakāpe ir noturīgs sarkanā māla slānis , kasgrādu leņķī sniedzas no ūdens līmeņa līdz aptuvenimetru augstumam . pakāpe ir blokos sadalījusies smilšakmens siena , kas stiepjas nolīdz aptuvenim augstumam . pakāpe irgrādus slīpa,m augsta nogāze , kurā ir ieaudzis mežs . gada vasarā vētra nogāza šo mežu sešu hektāru platībā . Nākamajos gados Gaujas nacionālā parka uzraudzībā tika nozāģēti lauztie koki un tika iestādīts jauns mežs . Šajā mežā ir iespējams pārvietoties bez speciāla aprīkojuma , kā arī mežā sākas vairāki no avotu ūdenskritumiem . pakāpe irm augsta baltā smilšakmens siena . Vēsture 1930. gados notika ģeologa Kārļa Ašmaņa vadīta Gaujas pieteku krastu izpēte , kurā arī tika pētīti Amatas krastos esošie ieži , bet Dzilnas iezis Ašmaņa pētījumos nav pieminēts . Nosaukums " Dzilnas iezis " pirmo reizi tika pieminēts gadā R. Vētras veidotajā tūrisma ceļvedī " Sigulda " . gadā Amatas krastu iedzīvotāju dzimtas pētīja rakstniece Melānija Vanaga un noskaidroja , ka ieža nosaukums nav sens , tā to esot saukuši tūristi un ekskursanti un nosaukums esot laika gaitā iegājies . gados notika straujākā ieža erozija , tajā bieži notika nobrukumi . Latvijas dabas pētnieks Guntis Eniņš izvirza teoriju , ka iezis ir izveidojies Otrā pasaules kara laikā un pirmajos gados pēc kara , izskaidrojot , kādēļ Ašmaņa pētījumos nefigurē ieža nosaukums . Atsauces Ārējās saites Gunta Eniņa raksts par Dzilnas iezi Latvijas iežu atsegumi Cēsu novads Amata