Barbe
Barbe (Barbus barbus) ir karpu dzimtas (Cyprinidae) saldūdens zivju suga, kuras dabīgais izplatības areāls aptver plašu reģionu Eiropā. Tā ir iecienīts loms makšķerēšanas sporta cienītājiem, bet pārtikā to lietot nebūtu ieteicams, tā kā mātītes nārsta laikā un ikri ir indīgi.

Izplatība 

Barbe mājo uz ziemeļiem no Pireneju kalniem un Alpiem, no Adūras upes (Francijā) rietumos līdz Nemūnas baseinam Lietuvā, Krievijā un Baltkrievijā, Ziemeļu un Baltijas jūras dienvidkrastu upju baseinos, kā arī Melnās jūras Donavas un Dņepras baseinos. Barbe viegli piemērojas un iedzīvojas jaunos dzīves apstākļos. Tā ir introducēta Marokā, Itālijā un Lielbritānijā.

Latvijā 
Latvijā barbe novērota 1937. gadā, kad viens eksemplārs ticis atvests uz Rīgas tirgu no Liepājas reida. Vēlāk pierakstos šis gadījums attiecināts uz Bārtas lejteci pie Liepājas. 1960. gadā barbe attiecināta arī uz Daugavas un Ventas baseinu. Mūsdienās Latvijā neviena savvaļas populācijas pastāvēšana nav zināma, tomēr barbe sastopama vairākās upēs Lietuvā un Baltkrievijā. Areāla robeža ir Nemunas baseins.

Izskats 

Barbe ir liela auguma saldūdens zivs. Tās garums retos izņemumos var pārsniegt 130 cm, svars sasniegt 25 kg, lai gan ļoti reti pārsniedz 7,3 kg, parasti tā ir 50—100 cm gara un sver 1—3 kg. Barbei ir vairākas morfoloģiskas iezīmes, kas raksturīgas zivīm, dzīvojošām tuvu gultnei upēs ar ātru, spēcīgu straumi: ķermenis slaids, šķērsgriezumā ieapaļš, vēders plakans (taisns) ar horizontāli stāvošām kūršu spurām, galva trīsstūrveida, ar slīpu pieri, mute vērsta uz leju.

Mugura barbei zaļganbrūna vai zaļganpelēka, sāni zaļgandzelteni, vēders bālgans vai pelēcīgs. Vēdera spuras, krūšu spuras un anālā spura sarkanīgas vai oranžas. Astes spura nesimetriska: apakšējā spuras daļa īsāka un noapaļota, augšējā garāka un smailāka. Muguras spuras pēdējais nezarotais stars ar zobiņiem. Pie mutes 4 taustekļi. Uz sānu līnijas 53—63 zvīņas. Pirms nārsta tēviņiem uz galvas un muguras izveidojas nārsta kārpiņas.

Uzvedība un barība 
Barbe galvenokārt uzturas strauji plūstošās, vidēji lielās upēs ar grantainu vai akmeņainu gultni, lai gan sastopama arī lēnās upēs un iedzīvojas arī stāvošās ūdenstilpēs, piemēram, ezeros. Vislabāk jūtas tilpnēs ar ūdens temperatūru 15—22° C. Mazuļi uzturas baros, bet pieaugušie īpatņi pa vienam vai nelielos bariņos, tuvu upes gultnei. Lielākas koncentrācijas veido nārsta laikā un ziemojot. Ziemā barbe ir mazaktīva. Tai pavasarī novērota līdz 34 km tāla migrācija. Barbe barojas naktī un krēslas stundās (no rīta un vakarā), barību meklējot uz gultnes. Reizēm barošanās notiek arī dienas laikā, ja ūdens ir dziļš un tumšs. Barojas ar kukaiņu kāpuriem, vēžveidīgajiem, gliemjiem un nelielām zivtiņām, retos gadījumos ar aļģēm.

Vairošanās 
Dzimumgatavība barbei iestājas 1—9 gadu vecumā, sasniedzot 9—35 cm garumu. Tēviņi dzimumgatavību parasti sasniedz 3—4 gadu vecumā, mātītes 5—8 gados. Nārsto no aprīļa līdz augustam, kad ūdens temperatūra ir 10—29 °C, smilšainās, akmeņainās un oļainās vietās. Nārsts var notikt gan seklumā, gan dziļumā, no 30 cm līdz 3 m dziļumā. Barbei raksturīgs porciju nārsts 2—3 piegājienos ar 10—20 dienu starplaiku. Parasti ar vienu mātīti nārsto vairāki tēviņi. Ir novēroti pat 130 tēviņi ap vienu mātīti. Auglība 3—155 tūkst. ikru. Ikri tiek nērsti sekli izveidotā grants bedrītē, tie nav lipīgi. To attīstība ilgst 3—20 dienas, atkarībā no ūdens siltuma. Mazuļi uzturas upju seklajos krastos, barojas gan dienā, gan naktī. Barbe var sasniegt 20—25 gadu vecumu.

Barbe kā pārtikas zivs 
Daudzos informatīvos avotos tiek atzīmēts, ka barbes mātītes nārsta laikā un to ikri ir indīgi. Daudziem cilvēkiem to ēšana izsauc sliktu dūšu, vēdergraizes un vemšanu. Neskatoties uz saindēšanās risku, vairākām tautam ir tradīcija barbi izmantot kā pārtikas zivi, piemēram, jūdiem. To ēšanai gan iesaka izmantot ziemas mēnešos, un ieteicamais sagatavošanas veids ir vārīšana.

Atsauces

Ārējās saites 
 IUCN: Barbus barbus
 First Nature: Barbel
 „Poor man’s bonefish“ — how much of it is true?
 Family: Cyprinidae: Barbel

Barbes
Latvijas zivis
Eiropas zivis
Āfrikas zivis
Barbe ( Barbus barbus ) ir karpu dzimtas ( Cyprinidae ) saldūdens zivju suga , kuras dabīgais izplatības areāls aptver plašu reģionu Eiropā . Tā ir iecienīts loms makšķerēšanas sporta cienītājiem , bet pārtikā to lietot nebūtu ieteicams , tā kā mātītes nārsta laikā un ikri ir indīgi . Izplatība Barbe mājo uz ziemeļiem no Pireneju kalniem un Alpiem , no Adūras upes ( Francijā ) rietumos līdz Nemūnas baseinam Lietuvā , Krievijā un Baltkrievijā , Ziemeļu un Baltijas jūras dienvidkrastu upju baseinos , kā arī Melnās jūras Donavas un Dņepras baseinos . Barbe viegli piemērojas un iedzīvojas jaunos dzīves apstākļos . Tā ir introducēta Marokā , Itālijā un Lielbritānijā . Latvijā Latvijā barbe novērota gadā , kad viens eksemplārs ticis atvests uz Rīgas tirgu no Liepājas reida . Vēlāk pierakstos šis gadījums attiecināts uz Bārtas lejteci pie Liepājas . gadā barbe attiecināta arī uz Daugavas un Ventas baseinu . Mūsdienās Latvijā neviena savvaļas populācijas pastāvēšana nav zināma , tomēr barbe sastopama vairākās upēs Lietuvā un Baltkrievijā . Areāla robeža ir Nemunas baseins . Izskats Barbe ir liela auguma saldūdens zivs . Tās garums retos izņemumos var pārsniegtcm , svars sasniegtkg , lai gan ļoti reti pārsniedz3 kg , parasti tā ir100 cm gara un sver3 kg . Barbei ir vairākas morfoloģiskas iezīmes , kas raksturīgas zivīm , dzīvojošām tuvu gultnei upēs ar ātru , spēcīgu straumi : ķermenis slaids , šķērsgriezumā ieapaļš , vēders plakans ( taisns ) ar horizontāli stāvošām kūršu spurām , galva trīsstūrveida , ar slīpu pieri , mute vērsta uz leju . Mugura barbei zaļganbrūna vai zaļganpelēka , sāni zaļgandzelteni , vēders bālgans vai pelēcīgs . Vēdera spuras , krūšu spuras un anālā spura sarkanīgas vai oranžas . Astes spura nesimetriska : apakšējā spuras daļa īsāka un noapaļota , augšējā garāka un smailāka . Muguras spuras pēdējais nezarotais stars ar zobiņiem . Pie mutestaustekļi . Uz sānu līnijas63 zvīņas . Pirms nārsta tēviņiem uz galvas un muguras izveidojas nārsta kārpiņas . Uzvedība un barība Barbe galvenokārt uzturas strauji plūstošās , vidēji lielās upēs ar grantainu vai akmeņainu gultni , lai gan sastopama arī lēnās upēs un iedzīvojas arī stāvošās ūdenstilpēs , piemēram , ezeros . Vislabāk jūtas tilpnēs ar ūdens temperatūru22 ° C . Mazuļi uzturas baros , bet pieaugušie īpatņi pa vienam vai nelielos bariņos , tuvu upes gultnei . Lielākas koncentrācijas veido nārsta laikā un ziemojot . Ziemā barbe ir mazaktīva . Tai pavasarī novērota līdzkm tāla migrācija . Barbe barojas naktī un krēslas stundās ( no rīta un vakarā ) , barību meklējot uz gultnes . Reizēm barošanās notiek arī dienas laikā , ja ūdens ir dziļš un tumšs . Barojas ar kukaiņu kāpuriem , vēžveidīgajiem , gliemjiem un nelielām zivtiņām , retos gadījumos ar aļģēm . Vairošanās Dzimumgatavība barbei iestājas9 gadu vecumā , sasniedzot35 cm garumu . Tēviņi dzimumgatavību parasti sasniedz4 gadu vecumā , mātītes8 gados . Nārsto no aprīļa līdz augustam , kad ūdens temperatūra ir29 ° C , smilšainās , akmeņainās un oļainās vietās . Nārsts var notikt gan seklumā , gan dziļumā , nocm līdzm dziļumā . Barbei raksturīgs porciju nārsts3 piegājienos ar20 dienu starplaiku . Parasti ar vienu mātīti nārsto vairāki tēviņi . Ir novēroti pattēviņi ap vienu mātīti . Auglība 155 tūkst. ikru . Ikri tiek nērsti sekli izveidotā grants bedrītē , tie nav lipīgi . To attīstība ilgst20 dienas , atkarībā no ūdens siltuma . Mazuļi uzturas upju seklajos krastos , barojas gan dienā , gan naktī . Barbe var sasniegt25 gadu vecumu . Barbe kā pārtikas zivs Daudzos informatīvos avotos tiek atzīmēts , ka barbes mātītes nārsta laikā un to ikri ir indīgi . Daudziem cilvēkiem to ēšana izsauc sliktu dūšu , vēdergraizes un vemšanu . Neskatoties uz saindēšanās risku , vairākām tautam ir tradīcija barbi izmantot kā pārtikas zivi , piemēram , jūdiem . To ēšanai gan iesaka izmantot ziemas mēnešos , un ieteicamais sagatavošanas veids ir vārīšana . Atsauces Ārējās saites IUCN : Barbus barbus First Nature : Barbel „ Poor man’ s bonefish “ — how much of it is true ? Family : Cyprinidae : Barbel Barbes Latvijas zivis Eiropas zivis Āfrikas zivis