Antons Birkerts
Antons Birkerts (dzimis , miris ) bija latviešu literatūrzinātnieks un rakstnieks.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1876. gada 3. aprīlī Jaunsvirlaukas pagasta "Jaunbitēnos" lauksaimnieka Jāņa Birkerta (1839—1922) ģimenē.
Mācījās Franksesavas pagastskolā (1885—1888) un Jelgavas pilsētas Aleksandra skolā (1888—1892), strādāja par tiesas rakstvedi (1894—1896). 
Piedalījās jaunstrāvnieku kustībā, pēc tās aizliegšanas devās uz Pēterburgu, kur 1900. gadā nokārtoja mājskolotāja eksāmenus un strādāja par skolotāju Pleskavas guberņā (1900), Kijevā (1901), Poltavas guberņā (1902), Vladivostokā (1903—1904) un Valkā (1904—1905).
1905. gada revolūcijas darbojās laikraksta "Dienas Lapa" redakcijā par nodaļas vadītāju, kopā ar jaunāko brāli Pēteri piedalījās revolucionārajos mītiņos. 1905. gada beigās Birkertu apcietināja un ieslodzīja Rīgas Centrālcietumā, bet 1906. gada maijā pierādījumu trūkuma dēļ atbrīvoja. Viņš darbojās ārpusskolas izglītības jomā, lasīja lekcijas par literatūru un kultūru (1908—1914) un bija žurnālists laikrakstos "Mūsu Laiki", "Jaunā Dienas Lapa", "Mūsu Dzīve", "Rīgas Apskats". 
Pirmā pasaules kara sākumā 1914. gadā Birkerts devās uz Maskavu, kur strādāja par skolotāju. 1916. gada beigās viņu mobilizēja Krievijas Impērijas armijā, 1917. gada beigās demobilizēja. 

Pēc kara beigām viņš Latvijas Universitātē studēja pedagoģiju (1920—1922) un baltu filoloģiju (1922—1926), bet slimības dēļ studijas nepabeidza. 
Kopā ar jaunāko brāli literatūrzinātnieku Pēteri Birkertu pievērsās latviešu folkloras vākšanai un izpētei, izveidoja savu folkloras arhīvu, kas bija otrs lielākais pēc Latviešu folkloras krātuves, folkloras materiālu interpretācijai izvēlējās kontekstus atšķirīgās zinātņu nozarēs, lielākoties strādāja "zinātniskā vientulībā". 1933. gadā pārņēma Raiņa un Aspazijas arhīvu. 

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā iestājās jaunnodibinātajā Latvijas PSR Rakstnieku savienībā, vadīja Raiņa literārā fonda literatūras daļu. Pēc Otrā pasaules kara beigām 1945. gadā viņam piešķīra Latvijas PSR Nopelniem bagātā kultūras darbinieka goda nosaukumu. Birkerts bija Raiņa muzeja un Latvijas Zinātņu akadēmijas Valodas un literatūras institūta zinātniskais līdzstrādnieks.

Miris 1971. gadā Jūrmalā, apbedīts Lielupes kapos.

Darbi 
Nodarbojies ar Raiņa daiļrades pētīšanu. Autors vairākām grāmatām par Raini. Rakstījis vairākas monogrāfijas par rakstniekiem, mācību grāmatas, dzeju, prozu, tulkojis no krievu valodas.

Atsauces 

1876. gadā dzimušie
1971. gadā mirušie
Latviešu rakstnieki
Latviešu valodā rakstošie
20. gadsimta rakstnieki
Jelgavas novadā dzimušie
Latvijas PSR Nopelniem bagātie kultūras darbinieki
Antons Birkerts ( dzimis , miris ) bija latviešu literatūrzinātnieks un rakstnieks . Dzīvesgājums Dzimis gada aprīlī Jaunsvirlaukas pagasta " Jaunbitēnos " lauksaimnieka Jāņa Birkerta1922 ) ģimenē . Mācījās Franksesavas pagastskolā1888 ) un Jelgavas pilsētas Aleksandra skolā1892 ) , strādāja par tiesas rakstvedi1896 ) . Piedalījās jaunstrāvnieku kustībā , pēc tās aizliegšanas devās uz Pēterburgu , kur gadā nokārtoja mājskolotāja eksāmenus un strādāja par skolotāju Pleskavas guberņā Kijevā Poltavas guberņā Vladivostokā1904 ) un Valkā1905 ) . 1905. gada revolūcijas darbojās laikraksta " Dienas Lapa " redakcijā par nodaļas vadītāju , kopā ar jaunāko brāli Pēteri piedalījās revolucionārajos mītiņos . gada beigās Birkertu apcietināja un ieslodzīja Rīgas Centrālcietumā , bet gada maijā pierādījumu trūkuma dēļ atbrīvoja . Viņš darbojās ārpusskolas izglītības jomā , lasīja lekcijas par literatūru un kultūru1914 ) un bija žurnālists laikrakstos " Mūsu Laiki " , " Jaunā Dienas Lapa " , " Mūsu Dzīve " , " Rīgas Apskats " . Pirmā pasaules kara sākumā gadā Birkerts devās uz Maskavu , kur strādāja par skolotāju . gada beigās viņu mobilizēja Krievijas Impērijas armijā , gada beigās demobilizēja . Pēc kara beigām viņš Latvijas Universitātē studēja pedagoģiju1922 ) un baltu filoloģiju1926 ) , bet slimības dēļ studijas nepabeidza . Kopā ar jaunāko brāli literatūrzinātnieku Pēteri Birkertu pievērsās latviešu folkloras vākšanai un izpētei , izveidoja savu folkloras arhīvu , kas bija otrs lielākais pēc Latviešu folkloras krātuves , folkloras materiālu interpretācijai izvēlējās kontekstus atšķirīgās zinātņu nozarēs , lielākoties strādāja " zinātniskā vientulībā " . gadā pārņēma Raiņa un Aspazijas arhīvu . Pēc Latvijas okupācijas gadā iestājās jaunnodibinātajā Latvijas PSR Rakstnieku savienībā , vadīja Raiņa literārā fonda literatūras daļu . Pēc Otrā pasaules kara beigām gadā viņam piešķīra Latvijas PSR Nopelniem bagātā kultūras darbinieka goda nosaukumu . Birkerts bija Raiņa muzeja un Latvijas Zinātņu akadēmijas Valodas un literatūras institūta zinātniskais līdzstrādnieks . Miris gadā Jūrmalā , apbedīts Lielupes kapos . Darbi Nodarbojies ar Raiņa daiļrades pētīšanu . Autors vairākām grāmatām par Raini . Rakstījis vairākas monogrāfijas par rakstniekiem , mācību grāmatas , dzeju , prozu , tulkojis no krievu valodas . Atsauces 1876. gadā dzimušie 1971. gadā mirušie Latviešu rakstnieki Latviešu valodā rakstošie 20. gadsimta rakstnieki Jelgavas novadā dzimušie Latvijas PSR Nopelniem bagātie kultūras darbinieki