Botriolepji
Botriolepji (Bothriolepis) ir izmirusi antiarhu bruņuzivju ģints, kas devona periodā bija plaši izplatīta visā pasaulē ar lielāko sugu skaitu antiarhu starpā. Ģinti pirmo reizi aprakstīja un nosaukumu deva Eihvalds 1840. gadā. Nosaukums Bothriolepis veidots no grieķu vārdiem βόθρος — bedrīte un λεπῐ́ς — zvīņas, sakarā ar bedrainu ornamentējumu uz kaula bruņu plātnēm. Ģints tipveida suga ir Bothriolepis ornata. Ģints ir plaši sastopama Latvijas devona nogulumos.

Apraksts 
Dažāda izmēra zivis, var sasniegt līdz 1 m garumu. Priekšējais vidējais muguras kauls (AMD) sašaurinās no sānu stūriem virzienā uz priekšējo un aizmugurējo galu. Uz tā aizmugurējās sānu malas uzguļ sānu jauktais kauls (MxL). Pakaļējais vidējais muguras kauls (PMD) stipri sašaurinās virzienā uz priekšējo galu. MxL plātnes dorsālā daļa ir platāka, nekā priekšējam sānu-muguras kaulam (ADL). Sutūrās šuves starp dorsālajām un ventrālajām rumpja bruņu plātnēm ir samērā šauras. Ornamentējums ir samērā rupjš, juvenīlām formām sīki šūnains, pieaugušajiem īpatņiem šūnains vai apvienots īsos valnīšos un tuberkulās, kas bieži vien ir izvietojas koncentriski vai radiāli.

Sistemātika 
Botriolepju ģintī ir zināmas vairāk, kā 100 sugu. Šajā sarakstā ir minētas dažas no tām.
 Bothriolepis
 Bothriolepis canadensis Whiteaves 1880
 Bothriolepis cellulosa (Pander, 1846) 
 Bothriolepis ciecere Lyarskaya, 1974
 Bothriolepis curonica Gross, 1942
 Bothriolepis evaldi Lyarskaya, 1986
 Bothriolepis heckeri Lukševičs, 2001
 Bothriolepis jani Lukševičs, 1986
 Bothriolepis leptocheira Traquair, 1893
 Bothriolepis maxima Gross, 1933
 Bothriolepis obrutschewi Gross, 1942
 Bothriolepis ornata Eichwald, 1840
 Bothriolepis panderi Lahusen, 1880
 Bothriolepis pavariensis Lyarskaya, 1974
 Bothriolepis prima Gross, 1942
 Bothriolepis traudscholdi Jaekel, 1927
u.c.

Atsauces

Ārējās saites 

Antiarhi
Botriolepji ( Bothriolepis ) ir izmirusi antiarhu bruņuzivju ģints , kas devona periodā bija plaši izplatīta visā pasaulē ar lielāko sugu skaitu antiarhu starpā . Ģinti pirmo reizi aprakstīja un nosaukumu deva Eihvalds gadā . Nosaukums Bothriolepis veidots no grieķu vārdiem βόθρος — bedrīte un λεπῐ́ς — zvīņas , sakarā ar bedrainu ornamentējumu uz kaula bruņu plātnēm . Ģints tipveida suga ir Bothriolepis ornata . Ģints ir plaši sastopama Latvijas devona nogulumos . Apraksts Dažāda izmēra zivis , var sasniegt līdzm garumu . Priekšējais vidējais muguras kauls ( AMD ) sašaurinās no sānu stūriem virzienā uz priekšējo un aizmugurējo galu . Uz tā aizmugurējās sānu malas uzguļ sānu jauktais kauls ( MxL ) . Pakaļējais vidējais muguras kauls ( PMD ) stipri sašaurinās virzienā uz priekšējo galu . MxL plātnes dorsālā daļa ir platāka , nekā priekšējam sānu -muguras kaulam ( ADL ) . Sutūrās šuves starp dorsālajām un ventrālajām rumpja bruņu plātnēm ir samērā šauras . Ornamentējums ir samērā rupjš , juvenīlām formām sīki šūnains , pieaugušajiem īpatņiem šūnains vai apvienots īsos valnīšos un tuberkulās , kas bieži vien ir izvietojas koncentriski vai radiāli . Sistemātika Botriolepju ģintī ir zināmas vairāk , kāsugu . Šajā sarakstā ir minētas dažas no tām . Bothriolepis Bothriolepis canadensis Whiteaves Bothriolepis cellulosa ( Pander , Bothriolepis ciecere Lyarskaya , Bothriolepis curonica Gross , Bothriolepis evaldi Lyarskaya , Bothriolepis heckeri Lukševičs , Bothriolepis jani Lukševičs , Bothriolepis leptocheira Traquair , Bothriolepis maxima Gross , Bothriolepis obrutschewi Gross , Bothriolepis ornata Eichwald , Bothriolepis panderi Lahusen , Bothriolepis pavariensis Lyarskaya , Bothriolepis prima Gross , Bothriolepis traudscholdi Jaekel , u.c. Atsauces Ārējās saites Antiarhi