Vinčenco Bellīni
Vinčenco Salvatore Karmelo Frančesko Bellīni (, 1801—1835) bija 19. gadsimta sākuma itāļu komponists, romantiskās itāļu operas stila melodramma tragico radītājs.

Dzīvesgājums 
Dzimis  Katānijas mūziķa Rozario Bellīni ģimenē. Mācījās komponēšanu pie sava vectēva Vinčenco Tobia Bellīni, studēja Neapoles konservatorijā Reale Collegio di Musica di San Sebastiano (1819—1825) un kā nobeiguma darbu iestudēja savu pirmo operu Adelson e Salvini. 1926. gadā Neapoles Teatro San Carlo tapa iestudēta viņa otrā opera Bianca e Fernando. Tās panākumu iespaidā viņš pārcēlās uz Milānu un iestudēja operu Il Pirata (1827) un La Straniera (1829), kļūdams par vadošo itāļu komponistu.

1829. gadā Parmas Teatro Ducale iestudēja viņa Zairu, Teatro La Fenice Venēcijā I Capuleti e i Montecchi (1830), bet Teatro Carcano Milānā La sonnambula (1831).
Viņa nākamā opera Norma 1831. gadā La Scala teātrī tika izsvilpta. 1832. gadā viņš atgriezās Sicīlijā, kur tika triumfāli uzņemts. Opera Beatrice di Tenda 1833. gadā piedzīvoja neveiksmi Teatro La Fenice Venēcijā, kas noveda pie strīdiem ar dzejnieku F. Romani, kas līdz tam bija rakstījis visu viņa operu libretus.

Savu pēdējo operu I puritani viņš komponēja Parīzes operteātrim, kas to ar panākumiem uzveda 1835. gadā.

Miris  no hroniskas aknu slimības Pjuto pie Parīzes.

Operas 
 Adelson e Salvini, Neapole (1825)
 Bianca e Fernando, Neapole (1826)
 Il pirata, Milāna (1827)
 La straniera, Milāna (1829)
 Zaira, Parma (1829)
 I Capuleti e i Montecchi, Venēcija (1830)
 La sonnambula, Milāna (1831)
 Norma, Milāna (1831)
 Beatrice di Tenda, Venēcija (1833)
 I puritani, Parīze (1835)

Ārējās saites 

1801. gadā dzimušie
1835. gadā mirušie
Sicīlijā dzimušie
Itāliešu komponisti
Operu komponisti
Vinčenco Salvatore Karmelo Frančesko Bellīni ( , 1835 ) bija gadsimta sākuma itāļu komponists , romantiskās itāļu operas stila melodramma tragico radītājs . Dzīvesgājums Dzimis Katānijas mūziķa Rozario Bellīni ģimenē . Mācījās komponēšanu pie sava vectēva Vinčenco Tobia Bellīni , studēja Neapoles konservatorijā Reale Collegio di Musica di San Sebastiano1825 ) un kā nobeiguma darbu iestudēja savu pirmo operu Adelson e Salvini . gadā Neapoles Teatro San Carlo tapa iestudēta viņa otrā opera Bianca e Fernando . Tās panākumu iespaidā viņš pārcēlās uz Milānu un iestudēja operu Il Pirataun La Straniera kļūdams par vadošo itāļu komponistu . 1829. gadā Parmas Teatro Ducale iestudēja viņa Zairu , Teatro La Fenice Venēcijā I Capuleti e i Montecchi bet Teatro Carcano Milānā La sonnambula Viņa nākamā opera Norma gadā La Scala teātrī tika izsvilpta . gadā viņš atgriezās Sicīlijā , kur tika triumfāli uzņemts . Opera Beatrice di Tenda gadā piedzīvoja neveiksmi Teatro La Fenice Venēcijā , kas noveda pie strīdiem ar dzejnieku F. Romani , kas līdz tam bija rakstījis visu viņa operu libretus . Savu pēdējo operu I puritani viņš komponēja Parīzes operteātrim , kas to ar panākumiem uzveda gadā . Miris no hroniskas aknu slimības Pjuto pie Parīzes . Operas Adelson e Salvini , Neapole Bianca e Fernando , Neapole Il pirata , Milāna La straniera , Milāna Zaira , Parma I Capuleti e i Montecchi , Venēcija La sonnambula , Milāna Norma , Milāna Beatrice di Tenda , Venēcija I puritani , Parīze Ārējās saites 1801. gadā dzimušie 1835. gadā mirušie Sicīlijā dzimušie Itāliešu komponisti Operu komponisti