Ohridas lasis
Ohridas lasis jeb belvica (Salmo ohridanus, maķedoņu: белвица), ir saldūdens lašu dzimtas zivju suga, kas ir endēmiska Ohridas ezerā Albānijā un Ziemeļmaķedonijā. Dzīvesveids pelaģisks, pārtiek g.k. no planktona.

Sugas apraksts 
Belvica ir lašiem salīdzinoši maza  zivs, parasti mazāk nekā 30 cm gara un svarā līdz 0,5 kg. Zināmie rekordi — 33,6 cm un 685 grami. Pavasarī un rudenī uzturas ap 40 m dziļumā, vasarā vai nārsta laikā (decembrī—februārī) tuvojas krastiem. Dabiskais dzīves ilgums — ap 12 gadu. Zvīņas perlamutra bālumā. Atšķirībā no radnieciskām sugām, tās skeletam ir 54—55 skrimšļi (citiem ģints pārstāvjiem 56—63). Salīdzinot ar citām radniecīgām saldūdens sugām, belvicai ir diezgan lielas acis, neliela mute un izteikts astes spuras sadalījums daivās.

Taksonomija 

Agrākā literatūrā belvica tika uzskatīta par piederīgu ierosinātām endēmiskām ģintīm Acantholingua un Salmothymus. Ģenētiskie pētījumi tomēr rāda, ka tā ir tipiska Atlantijas lašu ģints locekle un vistuvāka Adrijas lasim Salmo obtusirostris. Neskatoties uz to, tā ir diezgan atšķirīga no taimiņiem līdzīgo sugu kompleksa. Šī viedokļa apstrīdētājs Georgijevs uzskata, ka daudzas šā reģiona zivju sugas, ieskaitot belvicu, tomēr ir tikai taimiņa (Salmo trutta) varietātes.

Izmantošana 
Ohridas lasis ir komerciāli izmantojama suga, kas pakļauta intensīvai nozvejai, un zivju audzētavās tā tiek audzēta jau vairāk nekā 50 gadus. Tā ir arī apzināti hibridizēta ar citu endēmisku sugu — Ohridas foreli (Salmo letnica). To potenciāli apdraud hibridizācija, ūdens kvalitātes pasliktināšanās un pārzveja, bet krājumi pagaidām ir bagātīgi. Zvejo pārsvarā ziemā pēc nārsta 25-50 m dziļumā, ir arī sporta makšķerēšanas objekts. Tiek augstu vērtēta tirgū.

Atsauces 

Atlantijas laši
Ohridas lasis jeb belvica ( Salmo ohridanus , maķedoņu : белвица ) , ir saldūdens lašu dzimtas zivju suga , kas ir endēmiska Ohridas ezerā Albānijā un Ziemeļmaķedonijā . Dzīvesveids pelaģisks , pārtiek g. k. no planktona . Sugas apraksts Belvica ir lašiem salīdzinoši maza zivs , parasti mazāk nekācm gara un svarā līdz5 kg . Zināmie rekordi — 6 cm ungrami . Pavasarī un rudenī uzturas apm dziļumā , vasarā vai nārsta laikā ( decembrī —februārī ) tuvojas krastiem . Dabiskais dzīves ilgums — apgadu . Zvīņas perlamutra bālumā . Atšķirībā no radnieciskām sugām , tās skeletam ir55 skrimšļi ( citiem ģints pārstāvjiem63 ) . Salīdzinot ar citām radniecīgām saldūdens sugām , belvicai ir diezgan lielas acis , neliela mute un izteikts astes spuras sadalījums daivās . Taksonomija Agrākā literatūrā belvica tika uzskatīta par piederīgu ierosinātām endēmiskām ģintīm Acantholingua un Salmothymus . Ģenētiskie pētījumi tomēr rāda , ka tā ir tipiska Atlantijas lašu ģints locekle un vistuvāka Adrijas lasim Salmo obtusirostris . Neskatoties uz to , tā ir diezgan atšķirīga no taimiņiem līdzīgo sugu kompleksa . Šī viedokļa apstrīdētājs Georgijevs uzskata , ka daudzas šā reģiona zivju sugas , ieskaitot belvicu , tomēr ir tikai taimiņa ( Salmo trutta ) varietātes . Izmantošana Ohridas lasis ir komerciāli izmantojama suga , kas pakļauta intensīvai nozvejai , un zivju audzētavās tā tiek audzēta jau vairāk nekāgadus . Tā ir arī apzināti hibridizēta ar citu endēmisku sugu — Ohridas foreli ( Salmo letnica ) . To potenciāli apdraud hibridizācija , ūdens kvalitātes pasliktināšanās un pārzveja , bet krājumi pagaidām ir bagātīgi . Zvejo pārsvarā ziemā pēc nārstam dziļumā , ir arī sporta makšķerēšanas objekts . Tiek augstu vērtēta tirgū . Atsauces Atlantijas laši