Somijas karaliste
Somijas karaliste (, ) bija Somijas valsts pārvaldes forma 1918. — 1919. gadā. Lai arī par karali tika ievēlēts Vācijas firsts Frīdrihs Karls fon Hessens, viņš Somijā neieradās un tronī nekāpa. Valsti pārvaldīja reģents.

Vēsture 
Somija kopš 1809. gada bija autonoma Somijas lielhercogiste Krievijas impērijā. Pēc tam, kad 1917. gada pavasarī atkāpās Krievijas imperators un rudenī varu Krievijā sagrāba boļševiki, 1917. gada 6. decembrī Somijas parlaments (Eduskunta) pasludināja neatkarību, par valsts pārvaldes formu izvēloties republiku.

Somijas pilsoņu karā cīņā pret sarkanajiem iesaistījās Vācijas karaspēks, kas Somijā palika arī pēc kara beigām.
Pēc kara 1918. gada maijā parlamentā bija palicis tikai viens sociāldemokrāts, un vairākums labējo partiju pārstāvju bija monarhijas atbalstītāji.
18. maijā Eduskunta par reģentu izvēlējās Pēru Ēvindu Svīnhūvudu.
18. augustā parlaments aicināja Senātu veikt sagatavošanās darbus, lai Somijā varētu iedibināt monarhiju.

9. oktobrī Eduskunta ar 41 balsi no 64 ievēlēja karali. Tā kā jauna konstitūcija nebija pieņemta, lēmums balstījās uz 1772. gada Zviedrijas pārvaldes formas likumu, kad Somija bija Zviedrijas sastāvā un bija spēkā lielhercogistes laikā. Likuma 38. pants ļāva ievēlēt jaunu karali, ja valdošā dzimta pārtrūktu. Par karali ievēlēja Vācijas imperatora Vilhelma II brālēnu firstu Frīdrihu Karlu fon Hessenu. Līdz karaļa ierašanai Somijā un kronēšanai valsts galvas pienākumus pildīja reģents Svīnhūvuds.

Novembrī Vācija tika sakauta karā un Vācijā notika revolūcija. 9. novembrī Vilhelms II aizbēga uz Nīderlandi un Vācija pasludināta par republiku. 11. novembrī Vācija kapitulēja.
27. novembrī tika atlaists Vācijai un monarhijai simpatizējošais Pāsikivi senāts un izveidota Valsts Padome (ministru kabinetu) Lauri Ingmana vadībā.
12. decembrī no reģenta titula atteicās Svīnhūvuds, un par reģentu tika ievēlēts ģenerālis Karls Gustavs Mannerheims.
14. decembrī ievēlētais karalis Frīdrihs Karls fon Hessens atteicās no troņa.
16. decembrī Vācijas bruņotās vienības pēc svinīgās parādes Helsinkos kuģos atstāja Somiju.

1919. gada 3. martā notika Eduskuntas velēšanas, un parlamentā trīs ceturtdaļas ieguva republiku atbalstošās partijas.
17. jūlijā tika pieņemta konstitūcija ar republikas pārvaldes formu.

Atsauces

Skatīt arī 
 Apvienotā Baltijas hercogiste
 Polijas Karaliste (1916—1918)
Somijas karaliste ( , ) bija Somijas valsts pārvaldes forma — gadā . Lai arī par karali tika ievēlēts Vācijas firsts Frīdrihs Karls fon Hessens , viņš Somijā neieradās un tronī nekāpa . Valsti pārvaldīja reģents . Vēsture Somija kopš gada bija autonoma Somijas lielhercogiste Krievijas impērijā . Pēc tam , kad gada pavasarī atkāpās Krievijas imperators un rudenī varu Krievijā sagrāba boļševiki , gada decembrī Somijas parlaments ( Eduskunta ) pasludināja neatkarību , par valsts pārvaldes formu izvēloties republiku . Somijas pilsoņu karā cīņā pret sarkanajiem iesaistījās Vācijas karaspēks , kas Somijā palika arī pēc kara beigām . Pēc kara gada maijā parlamentā bija palicis tikai viens sociāldemokrāts , un vairākums labējo partiju pārstāvju bija monarhijas atbalstītāji . 18. maijā Eduskunta par reģentu izvēlējās Pēru Ēvindu Svīnhūvudu . 18. augustā parlaments aicināja Senātu veikt sagatavošanās darbus , lai Somijā varētu iedibināt monarhiju . 9. oktobrī Eduskunta arbalsi noievēlēja karali . Tā kā jauna konstitūcija nebija pieņemta , lēmums balstījās uz gada Zviedrijas pārvaldes formas likumu , kad Somija bija Zviedrijas sastāvā un bija spēkā lielhercogistes laikā . Likuma pants ļāva ievēlēt jaunu karali , ja valdošā dzimta pārtrūktu . Par karali ievēlēja Vācijas imperatora Vilhelma II brālēnu firstu Frīdrihu Karlu fon Hessenu . Līdz karaļa ierašanai Somijā un kronēšanai valsts galvas pienākumus pildīja reģents Svīnhūvuds . Novembrī Vācija tika sakauta karā un Vācijā notika revolūcija . novembrī Vilhelms II aizbēga uz Nīderlandi un Vācija pasludināta par republiku . novembrī Vācija kapitulēja . 27. novembrī tika atlaists Vācijai un monarhijai simpatizējošais Pāsikivi senāts un izveidota Valsts Padome ( ministru kabinetu ) Lauri Ingmana vadībā . 12. decembrī no reģenta titula atteicās Svīnhūvuds , un par reģentu tika ievēlēts ģenerālis Karls Gustavs Mannerheims . 14. decembrī ievēlētais karalis Frīdrihs Karls fon Hessens atteicās no troņa . 16. decembrī Vācijas bruņotās vienības pēc svinīgās parādes Helsinkos kuģos atstāja Somiju . 1919. gada martā notika Eduskuntas velēšanas , un parlamentā trīs ceturtdaļas ieguva republiku atbalstošās partijas . 17. jūlijā tika pieņemta konstitūcija ar republikas pārvaldes formu . Atsauces Skatīt arī Apvienotā Baltijas hercogiste Polijas Karaliste1918 )