Sergejs Paradžanovs
Sergejs Paradžanovs (, , , dzimis  Tbilisī, miris  Erevānā) bija armēņu izcelsmes padomju kinorežisors, scenārists un mākslinieks, devis nozīmīgu ieguldījumu ukraiņu, armēņu un gruzīnu kino. Paradžanovs saņēmis Krievijas nacionālo kinobalvu "Nika", vairākus starptautiskus apbalvojumus. 1990. gadā viņam piešķirti Ukrainas PSR Tautas skatuves mākslinieka un Armēnijas PSR Tautas skatuves mākslinieka nosaukumi.

Biogrāfija 
Paradžanovs kļuva starptautiski pazīstams ar filmām "Aizmirsto senču ēnas" (1965) un "Granāta krāsa" (1968), aizsākot "jauno padomju vilni" un "poētisko kino". Paradžanovs izveidoja savu kinomākslas stilu, kas atšķīrās no Padomju Savienībā valdošā sociālistiskā reālisma. Viņš kritizēja padomju kultūrpolitiku, cenzūru, aizstāvēja apsūdzētos Ukrainas inteliģences pārstāvjus, nonākot konfliktā ar padomju varas iestādēm. Arī personības izpausmes un dzīves stils kontrastēja ar padomju dzīvesveidu. Tas tika izmantots 1973. gadā, apsūdzot viņu par viendzimuma sakariem. Paradžanovs četrus gadus pavadīja cietumā, tika atbrīvots tikai starptautiskas atbalsta kampaņas rezultātā.

Paradžanova filmas netika plaši demonstrētas, viņam ilgstoši bija liegts strādāt kino. Paradžanovs varēja atsākt veidot filmas tikai 1983. gadā. Viņš uzņēma starptautiski atzītas filmas "Leģenda par Suramas cietoksni" (1985) un "Ašiks Keribs" (1988). Paradžanovs ir darbojies arī kā mākslinieks, viņam ir daudz zīmējumu un kolāžu, viņš veidojis instalācijas un skulptūras.

Dzīves beigas 
1989. gadā Paradžanovam diagnosticēja plaušu vēzi. Viņu operēja Maskavā, bet bija jau izveidojušās metastāzes. 1990. gadā pēc Francijas prezidenta Fransuā Miterāna uzaicinājuma Paradžanovs ārstējās Parīzē. Tomēr viņa stāvoklis turpināja pasliktināties. 20. jūlijā Paradžanovs atgriezās Erevānā, kur tajā pašā dienā slimnīcā nomira. Atvadīšanās no režisora notika Armēnijas Operas un baleta teātrī, tūkstošiem cilvēku pavadīja viņu pēdējā gaitā. Paradžanovs apglabāts Komitasa panteonā Erevānā.

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa 
 Paradžanova muzeja mājaslapa  

1924. gadā dzimušie
1990. gadā mirušie
Padomju kinorežisori
Armēņu kinorežisori
Eiropas Kino balvas ieguvēji
Tbilisi dzimušie
Sergejs Paradžanovs ( , , , dzimis Tbilisī , miris Erevānā ) bija armēņu izcelsmes padomju kinorežisors , scenārists un mākslinieks , devis nozīmīgu ieguldījumu ukraiņu , armēņu un gruzīnu kino . Paradžanovs saņēmis Krievijas nacionālo kinobalvu " Nika " , vairākus starptautiskus apbalvojumus . gadā viņam piešķirti Ukrainas PSR Tautas skatuves mākslinieka un Armēnijas PSR Tautas skatuves mākslinieka nosaukumi . Biogrāfija Paradžanovs kļuva starptautiski pazīstams ar filmām " Aizmirsto senču ēnas " un " Granāta krāsa " aizsākot " jauno padomju vilni " un " poētisko kino " . Paradžanovs izveidoja savu kinomākslas stilu , kas atšķīrās no Padomju Savienībā valdošā sociālistiskā reālisma . Viņš kritizēja padomju kultūrpolitiku , cenzūru , aizstāvēja apsūdzētos Ukrainas inteliģences pārstāvjus , nonākot konfliktā ar padomju varas iestādēm . Arī personības izpausmes un dzīves stils kontrastēja ar padomju dzīvesveidu . Tas tika izmantots gadā , apsūdzot viņu par viendzimuma sakariem . Paradžanovs četrus gadus pavadīja cietumā , tika atbrīvots tikai starptautiskas atbalsta kampaņas rezultātā . Paradžanova filmas netika plaši demonstrētas , viņam ilgstoši bija liegts strādāt kino . Paradžanovs varēja atsākt veidot filmas tikai gadā . Viņš uzņēma starptautiski atzītas filmas " Leģenda par Suramas cietoksni " un " Ašiks Keribs " Paradžanovs ir darbojies arī kā mākslinieks , viņam ir daudz zīmējumu un kolāžu , viņš veidojis instalācijas un skulptūras . Dzīves beigas 1989. gadā Paradžanovam diagnosticēja plaušu vēzi . Viņu operēja Maskavā , bet bija jau izveidojušās metastāzes . gadā pēc Francijas prezidenta Fransuā Miterāna uzaicinājuma Paradžanovs ārstējās Parīzē . Tomēr viņa stāvoklis turpināja pasliktināties . jūlijā Paradžanovs atgriezās Erevānā , kur tajā pašā dienā slimnīcā nomira . Atvadīšanās no režisora notika Armēnijas Operas un baleta teātrī , tūkstošiem cilvēku pavadīja viņu pēdējā gaitā . Paradžanovs apglabāts Komitasa panteonā Erevānā . Atsauces Ārējās saites Oficiālā mājaslapa Paradžanova muzeja mājaslapa 1924. gadā dzimušie 1990. gadā mirušie Padomju kinorežisori Armēņu kinorežisori Eiropas Kino balvas ieguvēji Tbilisi dzimušie