Huventuda
Huventuda ( — ‘Jaunatnes sala’) ir otra lielākā Kubas sala. Veido atsevišķu Huventudas speciālo municipalitāti. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Nueva Herona salas ziemeļu krastā, bet senākā pilsēta ir Santafe salas vidienē.

Ģeogrāfija 
Sala atrodas Karību jūrā Lielo Antiļu salu grupā, Kanarreosu arhipelāga lielākā sala. No Kubas salas to atdala 55 km platais Batabano līcis. Salas ziemeļdaļā līdzenums, bet dienviddaļā plakankalne ar izteiktu karsta reljefu, daudz purvu. Augstākais punkts ir Sjerra la Kanjada 303 m vjl salas vidienē. Salā attīstīta lauksaimniecība un augļkopība (citrusaugi). Ziemeļdaļas kalnos iegūst marmoru. Populārs daivinga tūrisma galamērķis.

Salas dienvidrietumos kopš 1978. gada izveidots Fransesa raga jūras nacionālais parks.

Vēsture 
Pirmais no eiropiešiem salu 1494. gadā atklāja Kristofors Kolumbs savas otrās ekspedīcijas laikā, nodēvēja par Evanhelistu (La Evangelista) un pasludināja par Spānijas īpašumu. Vēlākos laikos bijusi zināma ar vairākiem nosaukumiem, tādēļ tiek reizēm dēvēta par «Tūkstots vārdu salu». Tā dēvēta par Papagaiļu salu (Isla de Cotorras), Dārgumu salu (Isla de Tesoros). Vairāk kā 300 gadu garumā sala bijusi pirātu patvērums. Tiek uzskatīts, ka sala bijusi prototips Roberta Luisa Stīvensona romānā «Bagātību sala» aprakstītajai salai. Līdz 1978. gadam sala bija zināma kā Pinosa (Isla de Pinos), līdz ar Fidela Kastro rīkojumu tā tika pārdēvēta tagadējā vārdā. Kastro režīma laikā salas lauksaimniecībā tika nodarbināts ievērojams jauniešu daudzums.

Atsauces

Ārējās saites 

Lielās Antiļu salas
Kubas salas
Huventuda ( — ‘ Jaunatnes sala ’ ) ir otra lielākā Kubas sala . Veido atsevišķu Huventudas speciālo municipalitāti . Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Nueva Herona salas ziemeļu krastā , bet senākā pilsēta ir Santafe salas vidienē . Ģeogrāfija Sala atrodas Karību jūrā Lielo Antiļu salu grupā , Kanarreosu arhipelāga lielākā sala . No Kubas salas to atdalakm platais Batabano līcis . Salas ziemeļdaļā līdzenums , bet dienviddaļā plakankalne ar izteiktu karsta reljefu , daudz purvu . Augstākais punkts ir Sjerra la Kanjadam vjl salas vidienē . Salā attīstīta lauksaimniecība un augļkopība ( citrusaugi ) . Ziemeļdaļas kalnos iegūst marmoru . Populārs daivinga tūrisma galamērķis . Salas dienvidrietumos kopš gada izveidots Fransesa raga jūras nacionālais parks . Vēsture Pirmais no eiropiešiem salu gadā atklāja Kristofors Kolumbs savas otrās ekspedīcijas laikā , nodēvēja par Evanhelistu ( La Evangelista ) un pasludināja par Spānijas īpašumu . Vēlākos laikos bijusi zināma ar vairākiem nosaukumiem , tādēļ tiek reizēm dēvēta par « Tūkstots vārdu salu » . Tā dēvēta par Papagaiļu salu ( Isla de Cotorras ) , Dārgumu salu ( Isla de Tesoros ) . Vairāk kāgadu garumā sala bijusi pirātu patvērums . Tiek uzskatīts , ka sala bijusi prototips Roberta Luisa Stīvensona romānā « Bagātību sala » aprakstītajai salai . Līdz gadam sala bija zināma kā Pinosa ( Isla de Pinos ) , līdz ar Fidela Kastro rīkojumu tā tika pārdēvēta tagadējā vārdā . Kastro režīma laikā salas lauksaimniecībā tika nodarbināts ievērojams jauniešu daudzums . Atsauces Ārējās saites Lielās Antiļu salas Kubas salas