Veine Voionmā
Kārle Veine Voionmā (Kaarle Väinö Voionmaa, līdz 1906. gadam Vallīns, Wallin; dzimis , miris ) bija Somijas profesors, parlamenta (Eduskuntas) deputāts, senators, ministrs, kanclers, sociāldemokrātu politiķis.

Ģimene 
Veine Vallīns piedzia vidusšķiras ģimenē. Tēvs Olai Vallīns strādāja par lektoru Jiveskiles seminārā, kas sagatavoja sākumskolas skolotājus. Māte Flora Fredrika Bernhardina Šreka piederēja senai izglītības darbinieku un ierēdņu ģimenei.

1895. gadā Veine apprecējās ar Ilma Mariju Alīnu, un laulība ilga līdz viņas nāvei 1947. gadā. Viņiem bija seši bērni, no kuriem pazīstamākie bija diplomāts Tapio Voionmā, patērētāju kooperatīva Elanto izpilddirektors Ilmari Voionmā un kanclere, arheoloģe Jouko Voionmā.

Vārdu somiskošanas kampaņas laikā 1906. gadā Vallīns (Wallin), kura dzimtas saknes bija Gotlande, nomainīja savu un ģimenes locekļu uzvārdu uz Voionmā (Voionmaa).

Zinātniskais darbs 
1886. gadā Veine Vallīns sāka studēt, un 1890. gadā viņš ieguva filozofijas kandidāta un maģistra grādu, 1893. gadā — filozofijas licenci un 1894. gadā — doktora grādu. Viņa pētījumu tēmas bija sociālā vēsture, ģeogrāfijas vēsture, viduslaiki Somijā, Karēlijā, Dienvidu Pohjanmā, Hemā un ģimenes ekonomika. Voionmā sniedza jaunus metodiskus ieskatus un metodes Somijas vēstures pētījumos.

Sociālā darbība 
Bez pētnieciskā darba Voionmā strādāja arī kā skolotājs, orators un administrators. Viņš bija Ziemeļvalstu vēstures docents Helsinku universitātē no 1903. līdz 1918. gadam, profesors no 1918. līdz 1936. gadam. Viņš 1919. gadā bija viens no Strādnieku izglītības asociācijas dibinātājiem, un bija tās priekšsēdētājs no 1919. līdz 1947. gadam, Strādnieku akadēmijas dibinātājs un vadītājs no 1933. līdz 1947. gadam, Sociālās universitātes kanclers no 1945. līdz 1947. gadam. Voionmā bija uzņēmējdarbības vēstures un ekonomiskās ģeogrāfijas skolotājs Somijas Biznesa skolā (1899 — 1907 un 1914 — 1916), Sabiedrības izglītības biedrības sekretārs (1907 — 1912), ekonomikas ģeogrāfijas un ekonomiskās vēstures skolotājs Ekonomikas augstskolā (1912 — 1918), Sociālo zinātņu skolas pasniedzējs.

Politiskā darbība 
20. gadsimta sākumā Voionmā (tobrīd vēl Vallīns) darbojās Helsinku domē kā (vecās) somu partijas pārstāvis. Viņš atbalstīja strādnieku kustības mērķus. Ap 1904. gadu Voionmā ar domubiedriem somu partijā izveidoja radikālu grupu, kas uzskatīja partijas sociālo programmu par novecojušu. Neilgi pēc tam viņi izstājās no somu partijas.

Pēc tam, kad tika gāzts Krievijas imperators, 1917. gada 26. martā sociāldemokrāta Oskari Tokoi vadībā izveidots jauns Senāts (valdība), kurā Voionmā kā sociāldemokrātu pārstāvis ieguva Transporta un darba nodaļas vadītāja posteni.

1919. gadā Voionmā tika ievēlēts par Eduskuntas deputātu, pārstāvot sociāldemokrātisko partiju, un tika pārvēlēts līdz 1947. gadam. Parlamentā viņš cita starpā darbojās Ārlietu komitejā kā tās priekšsēdētājs no 1931. līdz 1937. gadam un kara laikā no 1940. līdz 1946. gadam. Papildus tam viņš ieņēma uzticības posteņus parlamentā: Sabiedriskā transporta komitejas priekšsēdētājs (1925. gadā un no 1929. līdz 1931. gadam), Konstitucionālās komitejas loceklis, Izglītības komitejas loceklis, Lielās komitejas loceklis, Finanšu komitejas loceklis, Finanšu komitejas loceklis, Parlamentārās bibliotēkas loceklis 

1920. gadā viņš bija Tartu miera delegācijas sastāvā.
No 1926. līdz 1927. gadam Veine Voionmā bija ārlietu ministrs Tannera ministru kabinetā.
No 1937. līdz 1939. gadam viņš bija Aimo Kajandera 3. valdības tirdzniecības un rūpniecības ministrs, un pēc Rudolfa Holsti atkāpšanās no ārlietu ministra amata 16. novembrī Voionmā pildīja arī ārlietu ministra pienākumus.
Voionmā bija Nāciju līgas Ģenerālās asamblejas Somijas delegācijas loceklis.

Ārējās saites 
 Väinö Voionmaa  Eduskunta
 Voionmaa, Väinö itsenaisyys100.fi

|-

|-

|-

Somijas politiķi
Kārle Veine Voionmā ( Kaarle Väinö Voionmaa , līdz gadam Vallīns , Wallin ; dzimis , miris ) bija Somijas profesors , parlamenta ( Eduskuntas ) deputāts , senators , ministrs , kanclers , sociāldemokrātu politiķis . Ģimene Veine Vallīns piedzia vidusšķiras ģimenē . Tēvs Olai Vallīns strādāja par lektoru Jiveskiles seminārā , kas sagatavoja sākumskolas skolotājus . Māte Flora Fredrika Bernhardina Šreka piederēja senai izglītības darbinieku un ierēdņu ģimenei . 1895. gadā Veine apprecējās ar Ilma Mariju Alīnu , un laulība ilga līdz viņas nāvei gadā . Viņiem bija seši bērni , no kuriem pazīstamākie bija diplomāts Tapio Voionmā , patērētāju kooperatīva Elanto izpilddirektors Ilmari Voionmā un kanclere , arheoloģe Jouko Voionmā . Vārdu somiskošanas kampaņas laikā gadā Vallīns ( Wallin ) , kura dzimtas saknes bija Gotlande , nomainīja savu un ģimenes locekļu uzvārdu uz Voionmā ( Voionmaa ) . Zinātniskais darbs 1886. gadā Veine Vallīns sāka studēt , un gadā viņš ieguva filozofijas kandidāta un maģistra grādu , gadā — filozofijas licenci un gadā — doktora grādu . Viņa pētījumu tēmas bija sociālā vēsture , ģeogrāfijas vēsture , viduslaiki Somijā , Karēlijā , Dienvidu Pohjanmā , Hemā un ģimenes ekonomika . Voionmā sniedza jaunus metodiskus ieskatus un metodes Somijas vēstures pētījumos . Sociālā darbība Bez pētnieciskā darba Voionmā strādāja arī kā skolotājs , orators un administrators . Viņš bija Ziemeļvalstu vēstures docents Helsinku universitātē no līdz gadam , profesors no līdz gadam . Viņš gadā bija viens no Strādnieku izglītības asociācijas dibinātājiem , un bija tās priekšsēdētājs no līdz gadam , Strādnieku akadēmijas dibinātājs un vadītājs no līdz gadam , Sociālās universitātes kanclers no līdz gadam . Voionmā bija uzņēmējdarbības vēstures un ekonomiskās ģeogrāfijas skolotājs Somijas Biznesa skolā — un — Sabiedrības izglītības biedrības sekretārs — ekonomikas ģeogrāfijas un ekonomiskās vēstures skolotājs Ekonomikas augstskolā — Sociālo zinātņu skolas pasniedzējs . Politiskā darbība 20. gadsimta sākumā Voionmā ( tobrīd vēl Vallīns ) darbojās Helsinku domē kā ( vecās ) somu partijas pārstāvis . Viņš atbalstīja strādnieku kustības mērķus . Ap gadu Voionmā ar domubiedriem somu partijā izveidoja radikālu grupu , kas uzskatīja partijas sociālo programmu par novecojušu . Neilgi pēc tam viņi izstājās no somu partijas . Pēc tam , kad tika gāzts Krievijas imperators , gada martā sociāldemokrāta Oskari Tokoi vadībā izveidots jauns Senāts ( valdība ) , kurā Voionmā kā sociāldemokrātu pārstāvis ieguva Transporta un darba nodaļas vadītāja posteni . 1919. gadā Voionmā tika ievēlēts par Eduskuntas deputātu , pārstāvot sociāldemokrātisko partiju , un tika pārvēlēts līdz gadam . Parlamentā viņš cita starpā darbojās Ārlietu komitejā kā tās priekšsēdētājs no līdz gadam un kara laikā no līdz gadam . Papildus tam viņš ieņēma uzticības posteņus parlamentā : Sabiedriskā transporta komitejas priekšsēdētājs gadā un no līdz gadam ) , Konstitucionālās komitejas loceklis , Izglītības komitejas loceklis , Lielās komitejas loceklis , Finanšu komitejas loceklis , Finanšu komitejas loceklis , Parlamentārās bibliotēkas loceklis 1920. gadā viņš bija Tartu miera delegācijas sastāvā . No līdz gadam Veine Voionmā bija ārlietu ministrs Tannera ministru kabinetā . No līdz gadam viņš bija Aimo Kajandera valdības tirdzniecības un rūpniecības ministrs , un pēc Rudolfa Holsti atkāpšanās no ārlietu ministra amata novembrī Voionmā pildīja arī ārlietu ministra pienākumus . Voionmā bija Nāciju līgas Ģenerālās asamblejas Somijas delegācijas loceklis . Ārējās saites Väinö Voionmaa Eduskunta Voionmaa , Väinö itsenaisyys100.fi |- |- |- Somijas politiķi