Apodziņš
Apodziņš (Glaucidium passerinum) ir maza auguma pūču dzimtas (Strigidae) plēsīgais putns. Izdala divas pasugas. Sastopams Eiropas mērenās joslas ziemeļu un centrālās daļas mežos, austrumu virzienā izplatības areālam turpinoties pāri Sibīrijai līdz Klusā okeāna krastam. Apodziņš ir nometnieks un ziemo ligzdošanas areālā. Izņēmums ir ļoti aukstas ziemas, kad sāk trūkt medījuma, tad putni sāk klejot, meklējot labākas barošanās vietas.

Izplatība 
Apodziņš Eiropā mājo Norvēģijā, Zviedrijā, Somijā, Baltijas valstīs, Krievijas ziemeļrietumos un Centrāleiropas kalnu rajonos. Areāls dienvidos sasniedz Poliju un Baltkrieviju. Tālāk uz austrumiem izplatīts Sibīrijas taigā, izņemot ziemeļu daļu, līdz pat Tālajiem Austrumiem, sasniedzot Sahalīnu un Ķīnas ziemeļaustrumus.

Latvijā 
Latvijā apodziņš ir samērā parasts ligzdotājs un nometnieks, bet slēptā dzīves veida dēļ tiek novērots ne tik bieži. Sastopams skujkoku vai jauktu koku mežos, kur ligzdošanai pieejami dzeņu dobumi. Ziemā mēdz uzturēties arī apdzīvotās vietās, kur vieglāk nomedīt zīlītes un zvirbuļus pie putnu barotavām. Latvijā mājo nominālpasuga — Glaucidium passerinum passerinum.

Izskats 

Apodziņš ir vismazākais no pūču dzimtas putniem, kas dzīvo Eiropā. Mātītes lielākas nekā tēviņi. Ķermeņa garums 15—19 cm, spārnu plētums 34—36 cm, svars mātītei 67—83 g, tēviņam 47—72 g.

Tā apspalvojums ir tumši sarkanbrūns vai pelēkbrūns ar gaišākiem raibumiņiem uz sāniem un muguras. Aste parasti ir tumšāka nekā ķermenis, tai ir piecas šauras, gaišas šķērsjoslas. Galva ir maza, saplacināta ar gaišām uzacīm. Acis dzeltenas. Apodziņam nav ausu pušķu. Kakla aizmugurē apodziņam ir gaiša apkakle. Vēders ir gandrīz balts ar tumši brūnu svītrojumu. Līkais knābis pelēcīgi dzeltens. Pēdas proporcionāli ļoti lielas, kas ļauj apodziņam pacelt gaisā un noturēt samērā lielu medījumu. Kājas un pirksti būrngandzelteni ar melniem nagiem.

Uzvedība 
Apodziņš mājo vecos skujkoku vai jauktu koku mežos (ar bērziem, apsēm, dižskābaržiem), apmetoties mežmalās, klajāku vietu tuvumā. Tuvumā vienmēr atrodas kāda ūdenstilpe. Apodziņš parasti ir aktīvs krēslas stundās, agri no rīta un saulrieta laikā. Ir aktīvs arī dienas laikā, toties naktī mazaktīvs.

Barība 
Apodziņš barojas ar nelieliem zīdītājiem, piemēram, strupastēm, ūdensžurkām, lemingiem, pelēm un sikspārņiem, kā arī ar maziem putniņiem, piemēram, mežastrazdiem, krustknābjiem, žubītēm un ķauķiem. Apodziņi spēj nomedīt putnus lidojumā. Barojas arī ar ķirzakām, zivīm un kukaiņiem. Ziemas laikā veido barības uzkrājumus.

Ligzdošana 

Ligzdo koku dobumos, bieži tiek izmantoti veci dzeņu dobumi. Apmetas arī cilvēku būvētos būros. Vislabprātāk apodziņš ligzdo skujkokos, bet apmetas arī bērza, dižskābarža vai citas sugas koka dobumā. Apodziņi veido monogāmus pārus uz vienu vai vairākām sezonām. Tēviņš ir teritoriāls un vienu un to pašu ligzdošanas vietu izmanto vairākus gadus pēc kārtas. Pāri veidojas, sākot ar rudeni un beidzot ar agru pavasari. Riesta laikā tēviņš lidojumā izrāda mātītei savu teritoriju. Ja ir nolūkots ligzdošanas dobums, tad mātīte tiek vesta pie tā. Riesta laikā tēviņš arī baro mātīti. Ja mātīte dobumu pieņem, tas tiek iztīrīts no skaidām un lapām, un citiem krikumiem.

Dējumā ir 3—8 olas. Inkubācijas periods ilgst 4 nedēļas, perēšana uzsākas pēc tam, kad visas olas ir izdētas. Tādēļ mazuļi izšķiļas gandrīz vienlaicīgi. Māte ar tiem paliek ligzdā 9—10 dienas, ap šo laiku mazuļu acis atveras. Tikmēr tēviņš nes savai ģimenei medījumu, kuru mātīte paņem un sadala mazos kumosiņos, kas piemēroti mazo putnēnu mutītēm. Pēc apmēram 10 dienām mātīte sāk palīdzēt tēviņam medīt un barot mazuļus. 

Apmēram 3 nedēļu vecumā jaunie putni sāk izpētīt tuvako apkārtni ap ligzdu. Jaunie putni sāk lidot 30—34 dienu vecumā. Kādu laiku pēc ligzdas atstāšanas (3—4 dienas) jaunie putni uzturas tās tuvumā. Mātīte turpina tos barot apmēram kādu nedēļu, tad pamet ligzdošanas teritoriju, lai mainītu apspalvojumu. Jaunos putnus turpina barot tēviņš, apmēram 4—6 nedēļas, tad jaunie putni izklīst. Dzimumbriedumu tie sasniedz 9—12 mēnešu vecumā. Dzīves ilgums savvaļā 6—7 gadi.

Sistemātika 
Apodziņam ir 2 pasugas:
Glaucidium passerinum passerinum — nominālpasuga, sastopama no Eiropas centrālās un ziemeļu daļas līdz Sibīrijas dienvidrietumiem;
Glaucidium passerinum orientale — sastopama Sibīrijas centrālajā un austrumu daļā, Mongolijā un Ķīnas ziemeļaustrumos.

Atsauces

Ārējās saites 
Latvijas Daba: Apodziņš
Dziedava: Apodziņš
Nature Gate: Pygmy Owl
Xeno-Canto: Eurasian Pygmy Owl · Glaucidium passerinum · (Linnaeus, 1758)
Avibase: Eurasian Pygmy-Owl Glaucidium passerinum (Linnaeus, 1758)

Apodziņi
Latvijas putni
Eiropas putni
Āzijas putni
Apodziņš ( Glaucidium passerinum ) ir maza auguma pūču dzimtas ( Strigidae ) plēsīgais putns . Izdala divas pasugas . Sastopams Eiropas mērenās joslas ziemeļu un centrālās daļas mežos , austrumu virzienā izplatības areālam turpinoties pāri Sibīrijai līdz Klusā okeāna krastam . Apodziņš ir nometnieks un ziemo ligzdošanas areālā . Izņēmums ir ļoti aukstas ziemas , kad sāk trūkt medījuma , tad putni sāk klejot , meklējot labākas barošanās vietas . Izplatība Apodziņš Eiropā mājo Norvēģijā , Zviedrijā , Somijā , Baltijas valstīs , Krievijas ziemeļrietumos un Centrāleiropas kalnu rajonos . Areāls dienvidos sasniedz Poliju un Baltkrieviju . Tālāk uz austrumiem izplatīts Sibīrijas taigā , izņemot ziemeļu daļu , līdz pat Tālajiem Austrumiem , sasniedzot Sahalīnu un Ķīnas ziemeļaustrumus . Latvijā Latvijā apodziņš ir samērā parasts ligzdotājs un nometnieks , bet slēptā dzīves veida dēļ tiek novērots ne tik bieži . Sastopams skujkoku vai jauktu koku mežos , kur ligzdošanai pieejami dzeņu dobumi . Ziemā mēdz uzturēties arī apdzīvotās vietās , kur vieglāk nomedīt zīlītes un zvirbuļus pie putnu barotavām . Latvijā mājo nominālpasuga — Glaucidium passerinum passerinum . Izskats Apodziņš ir vismazākais no pūču dzimtas putniem , kas dzīvo Eiropā . Mātītes lielākas nekā tēviņi . Ķermeņa garums19 cm , spārnu plētums36 cm , svars mātītei83 g , tēviņam72 g. Tā apspalvojums ir tumši sarkanbrūns vai pelēkbrūns ar gaišākiem raibumiņiem uz sāniem un muguras . Aste parasti ir tumšāka nekā ķermenis , tai ir piecas šauras , gaišas šķērsjoslas . Galva ir maza , saplacināta ar gaišām uzacīm . Acis dzeltenas . Apodziņam nav ausu pušķu . Kakla aizmugurē apodziņam ir gaiša apkakle . Vēders ir gandrīz balts ar tumši brūnu svītrojumu . Līkais knābis pelēcīgi dzeltens . Pēdas proporcionāli ļoti lielas , kas ļauj apodziņam pacelt gaisā un noturēt samērā lielu medījumu . Kājas un pirksti būrngandzelteni ar melniem nagiem . Uzvedība Apodziņš mājo vecos skujkoku vai jauktu koku mežos ( ar bērziem , apsēm , dižskābaržiem ) , apmetoties mežmalās , klajāku vietu tuvumā . Tuvumā vienmēr atrodas kāda ūdenstilpe . Apodziņš parasti ir aktīvs krēslas stundās , agri no rīta un saulrieta laikā . Ir aktīvs arī dienas laikā , toties naktī mazaktīvs . Barība Apodziņš barojas ar nelieliem zīdītājiem , piemēram , strupastēm , ūdensžurkām , lemingiem , pelēm un sikspārņiem , kā arī ar maziem putniņiem , piemēram , mežastrazdiem , krustknābjiem , žubītēm un ķauķiem . Apodziņi spēj nomedīt putnus lidojumā . Barojas arī ar ķirzakām , zivīm un kukaiņiem . Ziemas laikā veido barības uzkrājumus . Ligzdošana Ligzdo koku dobumos , bieži tiek izmantoti veci dzeņu dobumi . Apmetas arī cilvēku būvētos būros . Vislabprātāk apodziņš ligzdo skujkokos , bet apmetas arī bērza , dižskābarža vai citas sugas koka dobumā . Apodziņi veido monogāmus pārus uz vienu vai vairākām sezonām . Tēviņš ir teritoriāls un vienu un to pašu ligzdošanas vietu izmanto vairākus gadus pēc kārtas . Pāri veidojas , sākot ar rudeni un beidzot ar agru pavasari . Riesta laikā tēviņš lidojumā izrāda mātītei savu teritoriju . Ja ir nolūkots ligzdošanas dobums , tad mātīte tiek vesta pie tā . Riesta laikā tēviņš arī baro mātīti . Ja mātīte dobumu pieņem , tas tiek iztīrīts no skaidām un lapām , un citiem krikumiem . Dējumā ir8 olas . Inkubācijas periods ilgstnedēļas , perēšana uzsākas pēc tam , kad visas olas ir izdētas . Tādēļ mazuļi izšķiļas gandrīz vienlaicīgi . Māte ar tiem paliek ligzdā10 dienas , ap šo laiku mazuļu acis atveras . Tikmēr tēviņš nes savai ģimenei medījumu , kuru mātīte paņem un sadala mazos kumosiņos , kas piemēroti mazo putnēnu mutītēm . Pēc apmēramdienām mātīte sāk palīdzēt tēviņam medīt un barot mazuļus . Apmēramnedēļu vecumā jaunie putni sāk izpētīt tuvako apkārtni ap ligzdu . Jaunie putni sāk lidot34 dienu vecumā . Kādu laiku pēc ligzdas atstāšanas4 dienas ) jaunie putni uzturas tās tuvumā . Mātīte turpina tos barot apmēram kādu nedēļu , tad pamet ligzdošanas teritoriju , lai mainītu apspalvojumu . Jaunos putnus turpina barot tēviņš , apmēram6 nedēļas , tad jaunie putni izklīst . Dzimumbriedumu tie sasniedz12 mēnešu vecumā . Dzīves ilgums savvaļā7 gadi . Sistemātika Apodziņam irpasugas : Glaucidium passerinum passerinum — nominālpasuga , sastopama no Eiropas centrālās un ziemeļu daļas līdz Sibīrijas dienvidrietumiem ; Glaucidium passerinum orientale — sastopama Sibīrijas centrālajā un austrumu daļā , Mongolijā un Ķīnas ziemeļaustrumos . Atsauces Ārējās saites Latvijas Daba : Apodziņš Dziedava : Apodziņš Nature Gate : Pygmy Owl Xeno-Canto : Eurasian Pygmy Owl · Glaucidium passerinum · ( Linnaeus , Avibase : Eurasian Pygmy-Owl Glaucidium passerinum ( Linnaeus , Apodziņi Latvijas putni Eiropas putni Āzijas putni