Bugrina
Bugrina () ir ciemats Krievijas ziemeļos, Ņencu autonomajā apvidū. Kolgujevas salas vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta, Kolgujevas ciema padomes centrs. Izvietojies salas dienvidos pie Bugrjankas ietekas Remenkas līcī. Ciematā ir sākumskola, bērnudārzs, pasts, kultūras nams, ambulance ar aptieku, divi veikali, helikopteru lidlauks. No ciema 479 iedzīvotājiem 452 ir ņenci.

Vēsture
Salu atklāja pomori 13.—14. gadsimtā. Ilgu laiku tā palika neapdzīvota, kaut arī pomori to regulāri apmeklēja medību sezonas laikā. Pirmie 1767. gadā salā apmetās vecticībnieku kopiena, bet pēc gada cingas dēļ no 70 cilvēkiem dzīvi bija palikuši tikai četri. Kolonisti salā apmetās zemnīcās, ko ziemeļnieki sauc par bugranām (буграна), no kā arī cēlies Bugrinas nosaukums. 1790. gadā salā tika nomitināta ņencu kopiena, kura tundras apstākļiem piemerotā tradicionālā dzīvesveida dēļ (cingas profilaksei lietoja pārtikā jēlu gaļu) veiksmīgi izdzīvoja. 19. gadsimta vidū salā dzīvoja vairāk kā 100 ņencu, no kuriem Bugrinā 6, bet pārējie kopā ar ziemeļbriežu ganāmpulkiem klejoja pa tundru.

1926. gadā tika izveidota Kolgujevas ciema padome un Bugrina kļuva par tās centru. 1936. gadā uzceltas vairākas mājas, internātskola, maizes ceptuve, veikals un klejotāji pakāpeniski sāka pārcelties uz mājām. Kopš 1915. gada ar pārtraukumiem darbojas Bugrinas polārā meteostacija.

1957. gadā uz salu sakarā ar kodolieroču izmēģināšanas poligona izbūvi uz Kolgujevu pārcēlās lielākā daļa no Novaja Zemļas ņenciem ar saviem ziemeļbriežu ganāmpulkiem.

Atsauces 

Krievijas ciemi
Kolgujeva
Bugrina ( ) ir ciemats Krievijas ziemeļos , Ņencu autonomajā apvidū . Kolgujevas salas vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta , Kolgujevas ciema padomes centrs . Izvietojies salas dienvidos pie Bugrjankas ietekas Remenkas līcī . Ciematā ir sākumskola , bērnudārzs , pasts , kultūras nams , ambulance ar aptieku , divi veikali , helikopteru lidlauks . No ciemaiedzīvotājiemir ņenci . Vēsture Salu atklāja pomori —14. gadsimtā . Ilgu laiku tā palika neapdzīvota , kaut arī pomori to regulāri apmeklēja medību sezonas laikā . Pirmie gadā salā apmetās vecticībnieku kopiena , bet pēc gada cingas dēļ nocilvēkiem dzīvi bija palikuši tikai četri . Kolonisti salā apmetās zemnīcās , ko ziemeļnieki sauc par bugranām ( буграна ) , no kā arī cēlies Bugrinas nosaukums . gadā salā tika nomitināta ņencu kopiena , kura tundras apstākļiem piemerotā tradicionālā dzīvesveida dēļ ( cingas profilaksei lietoja pārtikā jēlu gaļu ) veiksmīgi izdzīvoja . gadsimta vidū salā dzīvoja vairāk kāņencu , no kuriem Bugrinā bet pārējie kopā ar ziemeļbriežu ganāmpulkiem klejoja pa tundru . 1926. gadā tika izveidota Kolgujevas ciema padome un Bugrina kļuva par tās centru . gadā uzceltas vairākas mājas , internātskola , maizes ceptuve , veikals un klejotāji pakāpeniski sāka pārcelties uz mājām . Kopš gada ar pārtraukumiem darbojas Bugrinas polārā meteostacija . 1957. gadā uz salu sakarā ar kodolieroču izmēģināšanas poligona izbūvi uz Kolgujevu pārcēlās lielākā daļa no Novaja Zemļas ņenciem ar saviem ziemeļbriežu ganāmpulkiem . Atsauces Krievijas ciemi Kolgujeva