Trešā pasaule
Trešā pasaule sākotnēji bija 20. gadsimta otrās puses politoloģijas termins, ar ko apzīmēja neatkarīgas valstis, kas nebija tieši iesaistītas Aukstajā karā. Mūsdienās ar to parasti apzīmē mazāk attīstītās valstis, bieži nievājošā nozīmē.

Vēsture 
Šajā izpratnē termins pirmo reizi tika lietots franču zinātnieka Alfrēda Sovī (Alfred Sauvy) 1952. gada 14. augusta rakstā laikrakstā L'Observateur, kurā viņš salīdzināja Trešās pasaules valstis ar tradicionālās sabiedrības trešo kārtu. Sākotnēji ar šo terminu apzīmēja valstis, kas Aukstā kara laikā nebija ne Rietumu (NATO), ne sociālistiskās valstis (Varšavas pakts).

Lielākā daļa trešās pasaules valstu ir nabadzīgas bijušās kolonijas. Pēc neatkarības iegūšanas daudzas no šīm valstīm, īpaši mazākās, pirmo reizi pašas saskārās ar valsts un iestāžu veidošanas izaicinājumiem. Ar šo terminu mūsdienu lietojumā parasti apzīmē valstis, kuras nav attīstījušās līdz tādam pašam līmenim kā ESAO valstis, un tādējādi atrodas attīstības procesā, un agrākā nozīme "mazattīstītās valstis" tiek aizstāta ar politkorektāko terminu "attīstības valstis".

Aukstā kara laikā gan Pirmā, gan Otrā pasaule uzskatīja Trešās pasaules valstis par potenciālām sabiedrotajām. Tāpēc Amerikas Savienotās Valstis un Padomju Savienība pielika lielas pūles, lai nodibinātu sakarus šajās valstīs, piedāvājot ekonomisko un militāro atbalstu, lai iegūtu stratēģiski nozīmīgas alianses (piemēram, Amerikas Savienotās Valstis Vjetnamā vai Padomju Savienība Kubā). Līdz Aukstā kara beigām daudzas Trešās pasaules valstis bija pieņēmušas kapitālistiskos vai komunistiskos ekonomikas modeļus un turpināja saņemt atbalstu no tās puses, kuru tās bija izvēlējušās.

Citi lietojumi 
Ķīnā Mao Dzeduna laikā bija pieņemta cita klasifikācija, kurā "trešās pasaules" valstis tika uzskatītas par lielvalstu ekspluatējamām, un Ķīna tādējādi tika pieskaitīta trešajai pasaulei.

Kazahstānā Nursultans Nazarbajevs izvirzīja teoriju, ka 2010. gados trīs pasauļu konfigurācija esot cita - "pirmā pasaule" esot postindustriālās Rietumu valstis (ASV, vairums Rietumeiropas), "otrā" - valstis - izejvielu avoti (piemēri - Irāna, Saūda Arābija, Venecuēla), "trešā" - industriālās valstis (piemēri - Vācija, Ķīna, Krievija).

Skatīt arī 

 Austrumu bloks
 NATO
 Nepievienošanās kustība

Atsauces

Ārējās saites 

ASV
Āfrika
Trešā pasaule sākotnēji bija gadsimta otrās puses politoloģijas termins , ar ko apzīmēja neatkarīgas valstis , kas nebija tieši iesaistītas Aukstajā karā . Mūsdienās ar to parasti apzīmē mazāk attīstītās valstis , bieži nievājošā nozīmē . Vēsture Šajā izpratnē termins pirmo reizi tika lietots franču zinātnieka Alfrēda Sovī ( Alfred Sauvy ) gada augusta rakstā laikrakstā L' Observateur , kurā viņš salīdzināja Trešās pasaules valstis ar tradicionālās sabiedrības trešo kārtu . Sākotnēji ar šo terminu apzīmēja valstis , kas Aukstā kara laikā nebija ne Rietumu ( NATO ) , ne sociālistiskās valstis ( Varšavas pakts ) . Lielākā daļa trešās pasaules valstu ir nabadzīgas bijušās kolonijas . Pēc neatkarības iegūšanas daudzas no šīm valstīm , īpaši mazākās , pirmo reizi pašas saskārās ar valsts un iestāžu veidošanas izaicinājumiem . Ar šo terminu mūsdienu lietojumā parasti apzīmē valstis , kuras nav attīstījušās līdz tādam pašam līmenim kā ESAO valstis , un tādējādi atrodas attīstības procesā , un agrākā nozīme " mazattīstītās valstis " tiek aizstāta ar politkorektāko terminu " attīstības valstis " . Aukstā kara laikā gan Pirmā , gan Otrā pasaule uzskatīja Trešās pasaules valstis par potenciālām sabiedrotajām . Tāpēc Amerikas Savienotās Valstis un Padomju Savienība pielika lielas pūles , lai nodibinātu sakarus šajās valstīs , piedāvājot ekonomisko un militāro atbalstu , lai iegūtu stratēģiski nozīmīgas alianses ( piemēram , Amerikas Savienotās Valstis Vjetnamā vai Padomju Savienība Kubā ) . Līdz Aukstā kara beigām daudzas Trešās pasaules valstis bija pieņēmušas kapitālistiskos vai komunistiskos ekonomikas modeļus un turpināja saņemt atbalstu no tās puses , kuru tās bija izvēlējušās . Citi lietojumi Ķīnā Mao Dzeduna laikā bija pieņemta cita klasifikācija , kurā " trešās pasaules " valstis tika uzskatītas par lielvalstu ekspluatējamām , un Ķīna tādējādi tika pieskaitīta trešajai pasaulei . Kazahstānā Nursultans Nazarbajevs izvirzīja teoriju , ka gados trīs pasauļu konfigurācija esot cita - " pirmā pasaule " esot postindustriālās Rietumu valstis ( ASV , vairums Rietumeiropas ) , " otrā " - valstis - izejvielu avoti ( piemēri - Irāna , Saūda Arābija , Venecuēla ) , " trešā " - industriālās valstis ( piemēri - Vācija , Ķīna , Krievija ) . Skatīt arī Austrumu bloks NATO Nepievienošanās kustība Atsauces Ārējās saites ASV Āfrika