Šventoja
Šventoja (), agrāk arī Sventa, ir upe, kas tek caur Lietuvas ziemeļaustrumu daļu. Upe ir 242 km gara, tās izteka atrodas pie Dūkštas pilsētas Ignalinas rajona pašvaldībā. Ietek Neres upē pie Jonavas.

Vēsture 
13. gadsimtā Šventojas upes baseinā atradās ķēniņam Mindaugam pakļautā Lietavas zeme, pie Anīkšču pilsētas atrodas Šeimīnišķēļu pilskalns, viena no visiespējamākajām vietām, kur atradusies Mindauga pils Voruta.  
Pēc Mindauga kristīšanās viņš 1255. gadā atteicās no Sēlijas zemes par labu Rīgas arhibīskapam. Dāvinātās teritorijas dienvidu robeža gāja pa Sventas (tagad Šventojas) upi, Latuvas upi, Lavenas upi līdz Mūsas upei. 

Līdz 14. gadsimta sākumam Šventojas upes labā krasta zemes atradās žemaišu pakļautībā, bet vēlāk Lietuvas dižkungs Vītenis Žemaitijas robežu atvirzīja līdz Nevēžas upei.

Ārējās saites 

Lietuvas upes
Šventoja ( ) , agrāk arī Sventa , ir upe , kas tek caur Lietuvas ziemeļaustrumu daļu . Upe irkm gara , tās izteka atrodas pie Dūkštas pilsētas Ignalinas rajona pašvaldībā . Ietek Neres upē pie Jonavas . Vēsture 13. gadsimtā Šventojas upes baseinā atradās ķēniņam Mindaugam pakļautā Lietavas zeme , pie Anīkšču pilsētas atrodas Šeimīnišķēļu pilskalns , viena no visiespējamākajām vietām , kur atradusies Mindauga pils Voruta . Pēc Mindauga kristīšanās viņš gadā atteicās no Sēlijas zemes par labu Rīgas arhibīskapam . Dāvinātās teritorijas dienvidu robeža gāja pa Sventas ( tagad Šventojas ) upi , Latuvas upi , Lavenas upi līdz Mūsas upei . Līdz gadsimta sākumam Šventojas upes labā krasta zemes atradās žemaišu pakļautībā , bet vēlāk Lietuvas dižkungs Vītenis Žemaitijas robežu atvirzīja līdz Nevēžas upei . Ārējās saites Lietuvas upes