Nikolajs Heņķis
Nikolajs Heņķis (dzimis 1864. gadā Alšvangā, Kurzemes guberņā, Krievijas Impērijā, miris 1934. gadā Alšvangā) bija suitu tautas muzikants (koklētājs, vijolnieks, ermoņiku spēlētājs, klarnetists un dūdinieks), Kurzemes kokļu meistars un audējs.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1864. gadā Alšvangā, Kurzemes guberņā, Krievijas Impērijā. Ieguvis pamatskolas izglītību. Tautas instrumentu gatavošanu un kokļu, dūdu un āžraga spēlēšanu apguvis no vectēva, bet dienēdams Krievijas Impērijas armijā iemācījies spēlēt arī vijoli un klarneti. Savas pirmās kokles izgatavojis jau 7 gadu vecumā, ar ko arī visu turpmāko mūžu uzstājies. Viņa vadītais suitu muzikantu orķestris vairākkārt uzstājies Liepājā, Aizputē un Rīgā, kur Heņķa koklēšana ieskaņota skaņuplatēs, ko 1930. gados izdevusi Latviešu folkloras krātuve.

20. gadsimta 20. gados tautas mūzikas materiālu vākšanas ekspedīcijā pie viņa vairākas dienas viesojies Emilis Melngailis, kurš Heņķi atzina par ļoti labu koklētāju un teicamu kokļu gatavotāju. Par pirmo tikšanos ar Heņķi viņš rakstīja:

Vēlāk pie Heņķa ciemojies arī Arturs Salaks. Heņķi gleznā „Vecais koklētājs” uzgleznojis mākslinieks Jēkabs Bīne. Miris 1934. gadā Alšvangā. Kopā ar koklēm apglabāts Alsungas Dzēriņu kapos. Pēc Heņķa nāves Latvijas Valsts vēsturiskajā muzejā nokļuva viņa 7 gadu vecumā izgatavotās kokles, kā arī dūdas, stabule, taure, nošu burtnīca, dziesmu grāmata un dzīves laikā valkāta rakstaina ādas josta ar misiņa kalumiem. Heņķa skolnieks un tradīciju turpinātājs bija suitu koklētājs Jānis Poriķis.

Atsauces 

1864. gadā dzimušie
Kuldīgas novadā dzimušie
Latviešu amatnieki
Latviešu koklētāji
1934. gadā mirušie
Suiti
Nikolajs Heņķis ( dzimis gadā Alšvangā , Kurzemes guberņā , Krievijas Impērijā , miris gadā Alšvangā ) bija suitu tautas muzikants ( koklētājs , vijolnieks , ermoņiku spēlētājs , klarnetists un dūdinieks ) , Kurzemes kokļu meistars un audējs . Dzīvesgājums Dzimis gadā Alšvangā , Kurzemes guberņā , Krievijas Impērijā . Ieguvis pamatskolas izglītību . Tautas instrumentu gatavošanu un kokļu , dūdu un āžraga spēlēšanu apguvis no vectēva , bet dienēdams Krievijas Impērijas armijā iemācījies spēlēt arī vijoli un klarneti . Savas pirmās kokles izgatavojis jaugadu vecumā , ar ko arī visu turpmāko mūžu uzstājies . Viņa vadītais suitu muzikantu orķestris vairākkārt uzstājies Liepājā , Aizputē un Rīgā , kur Heņķa koklēšana ieskaņota skaņuplatēs , ko gados izdevusi Latviešu folkloras krātuve . 20. gadsimta gados tautas mūzikas materiālu vākšanas ekspedīcijā pie viņa vairākas dienas viesojies Emilis Melngailis , kurš Heņķi atzina par ļoti labu koklētāju un teicamu kokļu gatavotāju . Par pirmo tikšanos ar Heņķi viņš rakstīja : Vēlāk pie Heņķa ciemojies arī Arturs Salaks . Heņķi gleznā „ Vecais koklētājs ” uzgleznojis mākslinieks Jēkabs Bīne . Miris gadā Alšvangā . Kopā ar koklēm apglabāts Alsungas Dzēriņu kapos . Pēc Heņķa nāves Latvijas Valsts vēsturiskajā muzejā nokļuva viņagadu vecumā izgatavotās kokles , kā arī dūdas , stabule , taure , nošu burtnīca , dziesmu grāmata un dzīves laikā valkāta rakstaina ādas josta ar misiņa kalumiem . Heņķa skolnieks un tradīciju turpinātājs bija suitu koklētājs Jānis Poriķis . Atsauces 1864. gadā dzimušie Kuldīgas novadā dzimušie Latviešu amatnieki Latviešu koklētāji 1934. gadā mirušie Suiti