Ķīnas laiks
Ķīnas laiks jeb Pekinas laiks (CST) ir viens no UTC+8 laika joslas nosaukumiem. Oficiālo valsts standarta laiku sauc par Pekinas laiku Ķīnā un par Ķīnas standarta laiku (CST) starptautiskā līmenī.

Neskatoties uz to, ka teritoriāli Ķīna aptver piecas ģeogrāfiskās laika joslas, un tās kopējais platums pārsniedz 61 grādu (jeb 4 stundas), Ķīnas laiks ir noteikts pēc vienotas standarta laika nobīdes UTC+08:00 (astoņas stundas pirms koordinētā pasaules laika). Vasaras laiks netiek lietots kopš 1991. gada.

Vēsture 
1870. gados franču katoļu misija uzcēla Šanhajas Sjudzjahui observatoriju. 1880. gados Šanhajas Francijas koncesijas amatpersonas sāka nodrošināt laika paziņošanas pakalpojumus, izmantojot Šanhajas vidējo saules laiku, kuru observatorija ziņoja kuģiem, kas ienāca Šanhajā vai izgāja no tās. Pirms 19. gadsimta beigām observatorijas laika standarts tika pārslēgts uz UTC+08:00. Šī prakse izplatījās citās Ķīnas piekrastes ostās, un 1902. gadā tika ierosināts "Piekrastes laiku" uzstādīt par universālu laika joslu visām šīs piekrastes ostām. Tomēr pārējās Ķīnas daļās laika josla palika nenoteikta.

Līdz 1913. gadam oficiālais laika standarts visai Ķīnai joprojām bija vietējais Saules laiks tābrīža valsts galvaspilsētā Pekinā. Sākot ar 1914. gadu, Ķīnas Republikas valdība kā oficiālo laika standartu sāka pieņemt Pekinas vietējo vidējo saules laiku. Ķīnas Republikas Beijaņas valdības centrālā observatorija 1918. gadā ierosināja piecas standarta laika zonas, t.i. Kuņluņa (UTC+05:30), Siņczjanas-Tibetas (UTC+06:00), Kaņsu-Sečvaņas (UTC+07:00), Čunjuaņa (tagad Džonjuaņs) (UTC+08:00) un Čanbaja (UTC+08:30).

Pēc Beijaņas valdības krišanas 1928. gadā Centrālās observatorijas misija tika pārcelta uz jauno galvaspilsētu Naņdzjinu, un laika standarts, ko izmantoja tradicionālā ķīniešu kalendāra noteikšanai, tika pārcelts no Pekinas vidējā saules laika uz UTC+08:00.

1930. gados piedāvātās piecas laika joslas netika pilnībā ievērotas, kā rezultātā Ķīnas iekšienē esošie reģioni pieņēma paši savus laika standartus, raisot haosu. 1939. gada 9. martā, kad Iekšlietu ministrija Čuncjinā organizēja standarta laika konferenci, no 1. jūnija tika nolemts pieņemt piecu laika joslu priekšlikumu, nedaudz mainot to robežas, tomēr tika nolemts arī, ka tolaik notiekošā Otrā Ķīnas un Japānas kara laikā visa valsts lietos Kaņsu-Sečvānas laiku (UTC+07:00).

Pēc Otrā pasaules kara beigām piecu laika joslu sistēma tika atjaunota, lai gan ir maz informācijas par vēsturisko laika izmantošanu Kuņluņa un Čanbaja zonās. Turpmāka uzlabota sistēma ar pielāgotu zonu piešķiršanu Gansu ziemeļrietumu daļā tika paziņota 1947. gadā, lai to pieņemtu 1948. gadā. Tomēr, tā kā Ķīnas pilsoņu karš 1949.–1950. gadā noslēdzās, Ķīnas Komunistiskās partijas ietekmē esošās reģionālās varas iestādes, izņemot Siņdzjanas un Tibetas valdības, pārgāja uz Pekinas laiku jeb UTC+08:00, un kopš tā laika tas ir pazīstams kā "Pekinas laiks" vai "Ķīnas standarta laiks".

Daži avoti apgalvo, ka Ķīnas Komunistiskā partija un/vai Ķīnas Tautas Republika laika posmā no 1949. gada 27. septembra līdz 1949. gada 6. oktobrim kā Pekinas laiku izmantojušas šķietamo Saules laiku, bet tas tiek apšaubīts.

Laika joslas izmaiņas Tibetā nav dokumentētas, taču Pekinas laiks tika izmantots vismaz līdz 1950. gadu vidum. Laika posmā no 1969. līdz 1986. gadam laika josla tika atkārtoti pārslēgta starp Siņdzjanas laiku (UTC+06:00 ) un Pekinas laiku.

Vasaras laiks tika ievērots no 1945. līdz 1948. gadam un no 1986. līdz 1991. gadam.

1997. un 1999. gadā Honkongu un Makao pievienoja Ķīnai attiecīgi no Lielbritānijas un Portugāles, izveidojot tur īpašus administratīvos reģionus. Lai gan tās tagad pieder Ķīnai, vēsturisku iemeslu dēļ tās saglabā pašas savu laika joslu nosaukumus. Ģeogrāfiskās atrašanās vietas dēļ abas atrodas UTC+08:00 laika joslā, kas ir tāds pats kā valsts standarts pēc Pekinas laika.

Ģeogrāfija 
Kā ilustrācija plašajam diapazonam šeit tiek parādīts dienasgaismas laiks pēc Pekinas laika vistālāk uz rietumiem un austrumiem, kas aprēķināts 2010. gadam:

Uz robežas ar Afganistānu pie Vahdžira pārejas ir vislielākā oficiālā laika maiņa no visām starptautiskajām sauszemes robežām: UTC+08:00 Ķīnā un UTC+4:30 Afganistānā.

Reģioni ar īpašiem laika noteikumiem 

Siņdzjanā paralēli tiek izmantoti divi laika standarti, proti, Pekinas laiks un Siņdzjanas laiks.

Siņdzjanas laiks, pazīstams arī kā Urumči laiks, tiek lietots valsts vistālākajā rietumu daļā. Laika nobīde ir UTC+06:00, kas ir divas stundas aiz Pekinas laika, un ir pieskaņota kaimiņvalstīm Kazahstānai un Kirgizstānai.

Dažas vietējās Siņdzjanas iestādes vienlaikus izmanto abus laika standartus. Televīzijas stacijas plāno programmas dažādos laika standartos atbilstoši to auditorijai.

Divu laika zonu līdzāspastāvēšana tajā pašā reģionā vietējos iedzīvotājos rada zināmu apjukumu, it īpaši, ja vajadzīga savstarpēja saziņa. Kad ķīnieša un uigura sarunā tiek minēts laiks, ir vai nu jāpaskaidro, vai domāts Siņdzjanas vai Pekinas laiks, vai arī jāpārvērš laiks atbilstoši sarunu biedra etniskajai piederībai. Divkāršais laika standarts ir īpaši novērojams Siņdzjanas televīzijā, kas savu ķīniešu valodas kanālu plāno pēc Pekinas laika, savukārt uiguru un kazahu kanālus — pēc Siņdzjanas laika.

Neatkarīgi no tā, Pekinas laika lietotāji Siņdzjanā ikdienas aktivitātes parasti ieplāno divas stundas vēlāk nekā tie, kas dzīvo Ķīnas austrumos. Veikali un biroji Siņdzjanā parasti ir atvērti no pulksten 10:00 līdz 19:00 pēc Pekinas laika, kas ir vienāds ar 8:00—17:00 pēc Urumči laika. Tas ir pazīstams kā Siņdzjanas darba laiks.

Lielākajā daļā Siņdzjanas rajonu vietējo pašvaldību darba laiks tiek vēl papildus mainīts, pārceļot rīta sesiju par 30–60 minūtēm agrāk un pēcpusdienas sesiju par 30 minūtēm uz priekšu, lai pusdienu pārtraukumu pagarinātu par 60–90 minūtēm un izvairītos no stiprā karstuma pusdienlaikā šajā apgabalā vasarā. Tā, vairums Siņdzjanas valdības iestāžu vasarā strādā 9:30—13:30 un 16:00—20:00 pēc Pekinas laika. Ziemā dienas pārtraukums ir daudz īsāks.

Honkonga 
Honkonga saglabājusi savu laika joslu pēc pievienošanās Ķīnai 1997. gadā. Honkongas laiks ir UTC+08:00 visu gadu, un vasaras laiks nav izmantots kopš 1979. gada. Griničas laiks tika pieņemts par pamatu 1904. gadā, un UTC kā standarts tika pieņemts 1972. gadā. Pirms 1904. gada vietējo laiku noteica astronomiskie novērojumi Honkongas observatorijā.

Makao 
Analoģiski Honkongai, pēc pievienošanās Ķīnai 1999. gadā Makao saglabājusi savu laika joslu. Makao standarta laiks  tiek lietots tikai Makao. Analoģiski Pekinai un Honkongai, laiks visu gadu ir UTC+08:00, un vasaras laiks nav izmantots kopš 1980. gada.

IANA laika joslu datu bāze 
Ķīnas Tautas Republikas teritoriju IANA laika joslu datu bāzē aptver četras darbojošās zonas. Iemesls, kāpēc Pekinas vietā tiek izmantota Āzija/Šanhaja, ir tas, ka Šanhaja ir visapdzīvotākā pilsēta zonā.

Zemāk norādītās zonas, t.i., Āzija/Kašgara, Āzija/Čuncjina un Āzija/Harbina, tiek saglabātas IANA laika joslu datubāzes rezervē, lai nodrošinātu savietojamību atpakaļ nepiešamības gadījumā.

Atsauces 

Laika joslas
Ķīna
Ķīnas laiks jeb Pekinas laiks ( CST ) ir viens no UTC + 8 laika joslas nosaukumiem . Oficiālo valsts standarta laiku sauc par Pekinas laiku Ķīnā un par Ķīnas standarta laiku ( CST ) starptautiskā līmenī . Neskatoties uz to , ka teritoriāli Ķīna aptver piecas ģeogrāfiskās laika joslas , un tās kopējais platums pārsniedzgrādu ( jebstundas ) , Ķīnas laiks ir noteikts pēc vienotas standarta laika nobīdes UTC +08:00 ( astoņas stundas pirms koordinētā pasaules laika ) . Vasaras laiks netiek lietots kopš gada . Vēsture 1870. gados franču katoļu misija uzcēla Šanhajas Sjudzjahui observatoriju . gados Šanhajas Francijas koncesijas amatpersonas sāka nodrošināt laika paziņošanas pakalpojumus , izmantojot Šanhajas vidējo saules laiku , kuru observatorija ziņoja kuģiem , kas ienāca Šanhajā vai izgāja no tās . Pirms gadsimta beigām observatorijas laika standarts tika pārslēgts uz UTC+08:00 . Šī prakse izplatījās citās Ķīnas piekrastes ostās , un gadā tika ierosināts " Piekrastes laiku " uzstādīt par universālu laika joslu visām šīs piekrastes ostām . Tomēr pārējās Ķīnas daļās laika josla palika nenoteikta . Līdz gadam oficiālais laika standarts visai Ķīnai joprojām bija vietējais Saules laiks tābrīža valsts galvaspilsētā Pekinā . Sākot ar gadu , Ķīnas Republikas valdība kā oficiālo laika standartu sāka pieņemt Pekinas vietējo vidējo saules laiku . Ķīnas Republikas Beijaņas valdības centrālā observatorija gadā ierosināja piecas standarta laika zonas , t.i . Kuņluņa ( UTC +05 : 30 ) , Siņczjanas-Tibetas ( UTC+06: 00 ) , Kaņsu-Sečvaņas ( UTC+07: 00 ) , Čunjuaņa ( tagad Džonjuaņs ) ( UTC+08: 00 ) un Čanbaja ( UTC +08 : 30 ) . Pēc Beijaņas valdības krišanas gadā Centrālās observatorijas misija tika pārcelta uz jauno galvaspilsētu Naņdzjinu , un laika standarts , ko izmantoja tradicionālā ķīniešu kalendāra noteikšanai , tika pārcelts no Pekinas vidējā saules laika uz UTC+08:00. 1930. gados piedāvātās piecas laika joslas netika pilnībā ievērotas , kā rezultātā Ķīnas iekšienē esošie reģioni pieņēma paši savus laika standartus , raisot haosu . gada martā , kad Iekšlietu ministrija Čuncjinā organizēja standarta laika konferenci , no jūnija tika nolemts pieņemt piecu laika joslu priekšlikumu , nedaudz mainot to robežas , tomēr tika nolemts arī , ka tolaik notiekošā Otrā Ķīnas un Japānas kara laikā visa valsts lietos Kaņsu-Sečvānas laiku ( UTC +07:00 ) . Pēc Otrā pasaules kara beigām piecu laika joslu sistēma tika atjaunota , lai gan ir maz informācijas par vēsturisko laika izmantošanu Kuņluņa un Čanbaja zonās . Turpmāka uzlabota sistēma ar pielāgotu zonu piešķiršanu Gansu ziemeļrietumu daļā tika paziņota gadā , lai to pieņemtu gadā . Tomēr , tā kā Ķīnas pilsoņu karš – 1950. gadā noslēdzās , Ķīnas Komunistiskās partijas ietekmē esošās reģionālās varas iestādes , izņemot Siņdzjanas un Tibetas valdības , pārgāja uz Pekinas laiku jeb UTC+08:00 , un kopš tā laika tas ir pazīstams kā " Pekinas laiks " vai " Ķīnas standarta laiks " . Daži avoti apgalvo , ka Ķīnas Komunistiskā partija un / vai Ķīnas Tautas Republika laika posmā no gada septembra līdz gada oktobrim kā Pekinas laiku izmantojušas šķietamo Saules laiku , bet tas tiek apšaubīts . Laika joslas izmaiņas Tibetā nav dokumentētas , taču Pekinas laiks tika izmantots vismaz līdz gadu vidum . Laika posmā no līdz gadam laika josla tika atkārtoti pārslēgta starp Siņdzjanas laiku ( UTC+06: 00 ) un Pekinas laiku . Vasaras laiks tika ievērots no līdz gadam un no līdz gadam . 1997. un gadā Honkongu un Makao pievienoja Ķīnai attiecīgi no Lielbritānijas un Portugāles , izveidojot tur īpašus administratīvos reģionus . Lai gan tās tagad pieder Ķīnai , vēsturisku iemeslu dēļ tās saglabā pašas savu laika joslu nosaukumus . Ģeogrāfiskās atrašanās vietas dēļ abas atrodas UTC +08:00 laika joslā , kas ir tāds pats kā valsts standarts pēc Pekinas laika . Ģeogrāfija Kā ilustrācija plašajam diapazonam šeit tiek parādīts dienasgaismas laiks pēc Pekinas laika vistālāk uz rietumiem un austrumiem , kas aprēķināts gadam : Uz robežas ar Afganistānu pie Vahdžira pārejas ir vislielākā oficiālā laika maiņa no visām starptautiskajām sauszemes robežām : UTC+08 :00 Ķīnā un UTC + 4 : 30 Afganistānā . Reģioni ar īpašiem laika noteikumiem Siņdzjanā paralēli tiek izmantoti divi laika standarti , proti , Pekinas laiks un Siņdzjanas laiks . Siņdzjanas laiks , pazīstams arī kā Urumči laiks , tiek lietots valsts vistālākajā rietumu daļā . Laika nobīde ir UTC+06:00 , kas ir divas stundas aiz Pekinas laika , un ir pieskaņota kaimiņvalstīm Kazahstānai un Kirgizstānai . Dažas vietējās Siņdzjanas iestādes vienlaikus izmanto abus laika standartus . Televīzijas stacijas plāno programmas dažādos laika standartos atbilstoši to auditorijai . Divu laika zonu līdzāspastāvēšana tajā pašā reģionā vietējos iedzīvotājos rada zināmu apjukumu , it īpaši , ja vajadzīga savstarpēja saziņa . Kad ķīnieša un uigura sarunā tiek minēts laiks , ir vai nu jāpaskaidro , vai domāts Siņdzjanas vai Pekinas laiks , vai arī jāpārvērš laiks atbilstoši sarunu biedra etniskajai piederībai . Divkāršais laika standarts ir īpaši novērojams Siņdzjanas televīzijā , kas savu ķīniešu valodas kanālu plāno pēc Pekinas laika , savukārt uiguru un kazahu kanālus — pēc Siņdzjanas laika . Neatkarīgi no tā , Pekinas laika lietotāji Siņdzjanā ikdienas aktivitātes parasti ieplāno divas stundas vēlāk nekā tie , kas dzīvo Ķīnas austrumos . Veikali un biroji Siņdzjanā parasti ir atvērti no pulksten00 līdz00 pēc Pekinas laika , kas ir vienāds ar00 — 17:00 pēc Urumči laika . Tas ir pazīstams kā Siņdzjanas darba laiks . Lielākajā daļā Siņdzjanas rajonu vietējo pašvaldību darba laiks tiek vēl papildus mainīts , pārceļot rīta sesiju par60 minūtēm agrāk un pēcpusdienas sesiju parminūtēm uz priekšu , lai pusdienu pārtraukumu pagarinātu par90 minūtēm un izvairītos no stiprā karstuma pusdienlaikā šajā apgabalā vasarā . Tā , vairums Siņdzjanas valdības iestāžu vasarā strādā30 — 13 : 30 un00—20:00 pēc Pekinas laika . Ziemā dienas pārtraukums ir daudz īsāks . Honkonga Honkonga saglabājusi savu laika joslu pēc pievienošanās Ķīnai gadā . Honkongas laiks ir UTC +08:00 visu gadu , un vasaras laiks nav izmantots kopš gada . Griničas laiks tika pieņemts par pamatu gadā , un UTC kā standarts tika pieņemts gadā . Pirms gada vietējo laiku noteica astronomiskie novērojumi Honkongas observatorijā . Makao Analoģiski Honkongai , pēc pievienošanās Ķīnai gadā Makao saglabājusi savu laika joslu . Makao standarta laiks tiek lietots tikai Makao . Analoģiski Pekinai un Honkongai , laiks visu gadu ir UTC+08:00 , un vasaras laiks nav izmantots kopš gada . IANA laika joslu datu bāze Ķīnas Tautas Republikas teritoriju IANA laika joslu datu bāzē aptver četras darbojošās zonas . Iemesls , kāpēc Pekinas vietā tiek izmantota Āzija / Šanhaja , ir tas , ka Šanhaja ir visapdzīvotākā pilsēta zonā . Zemāk norādītās zonas , t.i. , Āzija / Kašgara , Āzija / Čuncjina un Āzija / Harbina , tiek saglabātas IANA laika joslu datubāzes rezervē , lai nodrošinātu savietojamību atpakaļ nepiešamības gadījumā . Atsauces Laika joslas Ķīna