Toksiskā šoka sindroms
Toksiskā šoka sindroms (TSS no ; arī stafilokoku toksiskā šoka sindroms) ir akūts, sistēmisks, potenciāli fatāls stāvoklis, ko izraisa baktēriju toksīni, attīstoties multiorgānu disfunkcijas sindromam (MODS). To izraisa Staphylococcus aureus un Streptococcus pyogenes. Tā ir smagākā streptokoku infekcijas sarežģījumu forma.

Strauji progresējošo toksiskā šoka sindromu izraisa toksīnu producējošie Staphylococcus aureus un Streptococcus pyogenes (A grupas streptokoki) celmi.

Bakteriālie toksīni darbojas kā superantigēni, aktivizējot lielu skaitu T šūnu un provocē masīvu imūno citokīnu producēšanu, ko klīniski pavada  drudzis, nieze, šoks un strauji progresējoša MODS.

Akūts toksiska šoka sindromu pavada drudzis, nieze, hipotensija, MODS un deskvamācija.

Toksiskā šoka sindroma gadījumā ir nekavējoties jāstabilizē hemodinamika un jāuzsāk antibakteriāla terapija. Ir jāatjauno šķidrumu bilanci un ir jākoriģē asinsspiediens, uzsākot terapiju ar vazopresīviem medikamentiem (piemēram, noradrenalīns, adrenalīns), kas ir pamats šoka terapijā. Papildus terapijā var izmantot aģentus (vielas), kas bloķē superantigēnus, tai skaitā intravenozā imūnglobulīna ievadi, kas neitralizē toksīnus.

Atsauces 

Infekcijas slimības
Toksiskā šoka sindroms ( TSS no ; arī stafilokoku toksiskā šoka sindroms ) ir akūts , sistēmisks , potenciāli fatāls stāvoklis , ko izraisa baktēriju toksīni , attīstoties multiorgānu disfunkcijas sindromam ( MODS ) . To izraisa Staphylococcus aureus un Streptococcus pyogenes . Tā ir smagākā streptokoku infekcijas sarežģījumu forma . Strauji progresējošo toksiskā šoka sindromu izraisa toksīnu producējošie Staphylococcus aureus un Streptococcus pyogenes ( A grupas streptokoki ) celmi . Bakteriālie toksīni darbojas kā superantigēni , aktivizējot lielu skaitu T šūnu un provocē masīvu imūno citokīnu producēšanu , ko klīniski pavada drudzis , nieze , šoks un strauji progresējoša MODS . Akūts toksiska šoka sindromu pavada drudzis , nieze , hipotensija , MODS un deskvamācija . Toksiskā šoka sindroma gadījumā ir nekavējoties jāstabilizē hemodinamika un jāuzsāk antibakteriāla terapija . Ir jāatjauno šķidrumu bilanci un ir jākoriģē asinsspiediens , uzsākot terapiju ar vazopresīviem medikamentiem ( piemēram , noradrenalīns , adrenalīns ) , kas ir pamats šoka terapijā . Papildus terapijā var izmantot aģentus ( vielas ) , kas bloķē superantigēnus , tai skaitā intravenozā imūnglobulīna ievadi , kas neitralizē toksīnus . Atsauces Infekcijas slimības