Pauls Kogermans
Pauls Nikolajs Kogermans (; dzimis  Tallinā, miris  Tallinā) bija igauņu ķīmiķis un degslānekļa mūsdienu zinātniskās pētniecības pamatlicējs. Veicis būtisku darbu degslānekļa struktūras, izcelsmes un ķīmisko īpašību izpētē.

Dzīvesgājums 
Dzimis gāzes fabrikas darbinieka (un bijušā jūrnieka) ģimenē. No 1901. līdz 1904. gadam apmeklēja pamatskolu, no 1904. līdz 1908. gadam pilsētas skolu. Pēc pilsētas skolas beigšanas pelnīja iztiku, mācot baznīcas skolās Tallinas apkaimē. 1913. gadā kā eksterns absolvēja Aleksandra ģimnāziju Tallinā (Rēvelē). No 1913. gada studēja Tartu Universitātes Ķīmijas fakultātē. Igaunijas Brīvības cīņu laikā viņš cīnījās no Tallinas skolotājiem veidotā vienībā. No 1919. līdz 1920. gadam viņš ar valsts stipendiju studēja Londonas Imperiālajā koledžā. 1921. gada maijā Kogermans Londonas Universitātē ieguva ķīmijas tehniķa kvalifikāciju, bet 1922. gadā — zinātņu maģistra grādu.

Karjera 
No 1921. līdz 1936. gadam Kogermans strādāja Tartu Universitātē. Pēc maģistra darba aizstāvēšanas par degslānekļa termisko sabrukšanu viņš 1922. gadā tika ievēlēts par Universitātes Organiskās ķīmijas docentu. 1925. gadā kopā ar Mihaelu Vitlihu nodibināja laboratoriju degslānekļa sistemātiskai izpētei, tajā pašā gadā kļuva par profesoru.

1926. un 1933. gadā bija vieslektors Cīrihes Šveices augstskolā un 1927. — 1928. gadā Hārvarda Universitātē. 1934. gadā viņš Cīrihē aizstāvēja doktora disertāciju par diēnu ar izolētu kovalento saiti apvienošanu un polimerizācijas reakcijām.

No 1936. līdz 1941. gadam Kogermans bija organiskās ķīmijas profesors Tallinas Tehniskajā universitātē, no 1936. līdz 1939. gadam arī universitātes rektors.

1938. gadā viņš kļuva par vienu no pirmajiem 12 akadēmiķiem, kas tika izraudzīti jaunizveidotajai Igaunijas Zinātņu akadēmijai. 1946. gadā, kad Igaunijas Zinātņu akadēmija kļuva par Igaunijas PSR Zinātņu akadēmiju, atkārtoti ievēlēts. No 1929. līdz 1936. gadam Kogermans bija Igaunijas Dabaszinātņu biedrības priekšsēdētājs.

1938. — 1939. gadā Kogermans bija Nacionālās padomes (Riiginõukogu) ex officio loceklis. No 1939. gada oktobra līdz padomju okupācijas sākumam 1940. gada 21. jūnijā ieņēma izglītības ministra posteni.

1941. gadā Kogermanu un viņa ģimeni deportēja uz ieslodzīto nometni Sverdlovskas apgabalā. 1945. gadā viņš priekšlaicīgi tika atbrīvots un atgriezās Igaunijā. No 1945. gada līdz 1951. gadam viņš bija Tallinas Tehniskās universitātes organiskās ķīmijas katedras vadītāja vietnieks. No 1947. gada līdz 1950. gadam viņš darbojās arī Zinātņu akadēmijas Ķīmiskā institūta direktora amatā.

Apbalvojumi 
1927. gadā Kogermanam tika piešķirts Goda Leģiona ordenis, bet 1938. gadā - otrās klases Baltās zvaigznes ordenis. 2006. gadā tika nodibināta viņa vārdā nosauktā akadēmiskā stipendija, kas tiek piešķirta veiksmīgajiemTallinas Tehniskās universitātes studentiem.

Atsauces

Ārējās saites 
 Paul Kogerman's CV , by Tallinn University of Technology 

Igaunijas zinātnieki
1891. gadā dzimušie
1951. gadā mirušie
Ar Goda Leģiona ordeni apbalvotie
Pauls Nikolajs Kogermans ( ; dzimis Tallinā , miris Tallinā ) bija igauņu ķīmiķis un degslānekļa mūsdienu zinātniskās pētniecības pamatlicējs . Veicis būtisku darbu degslānekļa struktūras , izcelsmes un ķīmisko īpašību izpētē . Dzīvesgājums Dzimis gāzes fabrikas darbinieka ( un bijušā jūrnieka ) ģimenē . No līdz gadam apmeklēja pamatskolu , no līdz gadam pilsētas skolu . Pēc pilsētas skolas beigšanas pelnīja iztiku , mācot baznīcas skolās Tallinas apkaimē . gadā kā eksterns absolvēja Aleksandra ģimnāziju Tallinā ( Rēvelē ) . No gada studēja Tartu Universitātes Ķīmijas fakultātē . Igaunijas Brīvības cīņu laikā viņš cīnījās no Tallinas skolotājiem veidotā vienībā . No līdz gadam viņš ar valsts stipendiju studēja Londonas Imperiālajā koledžā . gada maijā Kogermans Londonas Universitātē ieguva ķīmijas tehniķa kvalifikāciju , bet gadā — zinātņu maģistra grādu . Karjera No līdz gadam Kogermans strādāja Tartu Universitātē . Pēc maģistra darba aizstāvēšanas par degslānekļa termisko sabrukšanu viņš gadā tika ievēlēts par Universitātes Organiskās ķīmijas docentu . gadā kopā ar Mihaelu Vitlihu nodibināja laboratoriju degslānekļa sistemātiskai izpētei , tajā pašā gadā kļuva par profesoru . 1926. un gadā bija vieslektors Cīrihes Šveices augstskolā un — gadā Hārvarda Universitātē . gadā viņš Cīrihē aizstāvēja doktora disertāciju par diēnu ar izolētu kovalento saiti apvienošanu un polimerizācijas reakcijām . No līdz gadam Kogermans bija organiskās ķīmijas profesors Tallinas Tehniskajā universitātē , no līdz gadam arī universitātes rektors . 1938. gadā viņš kļuva par vienu no pirmajiemakadēmiķiem , kas tika izraudzīti jaunizveidotajai Igaunijas Zinātņu akadēmijai . gadā , kad Igaunijas Zinātņu akadēmija kļuva par Igaunijas PSR Zinātņu akadēmiju , atkārtoti ievēlēts . No līdz gadam Kogermans bija Igaunijas Dabaszinātņu biedrības priekšsēdētājs . 1938. — gadā Kogermans bija Nacionālās padomes ( Riiginõukogu ) ex officio loceklis . No gada oktobra līdz padomju okupācijas sākumam gada jūnijā ieņēma izglītības ministra posteni . 1941. gadā Kogermanu un viņa ģimeni deportēja uz ieslodzīto nometni Sverdlovskas apgabalā . gadā viņš priekšlaicīgi tika atbrīvots un atgriezās Igaunijā . No gada līdz gadam viņš bija Tallinas Tehniskās universitātes organiskās ķīmijas katedras vadītāja vietnieks . No gada līdz gadam viņš darbojās arī Zinātņu akadēmijas Ķīmiskā institūta direktora amatā . Apbalvojumi 1927. gadā Kogermanam tika piešķirts Goda Leģiona ordenis , bet gadā - otrās klases Baltās zvaigznes ordenis . gadā tika nodibināta viņa vārdā nosauktā akadēmiskā stipendija , kas tiek piešķirta veiksmīgajiemTallinas Tehniskās universitātes studentiem . Atsauces Ārējās saites Paul Kogerman's CV , by Tallinn University of Technology Igaunijas zinātnieki 1891. gadā dzimušie 1951. gadā mirušie Ar Goda Leģiona ordeni apbalvotie