Hibiscus boryanus
Hibiscus boryanus ir apdraudēta hibisku suga, kas endēma Maskarēnu salām.

Lai arī suga ir reta, plaši kultivētā Hibiscus rosa-sinensis jeb Ķīnas roze izveidota, krustojot vairāku sugu hibiskus, ieskaitot Hibiscus boryanus.

Nosaukums 
Maskarēnu salās hibisks pazīstams arī kā Foulsapate marron un Mahot bâtard.

Apraksts 
Krūms vai neliels koks, tā augstums līdz 8 m, stumbra caurmērs sasniedz 20 cm. Ziedu krāsa no oranžas līdz sarkanai.

Izplatība un veģetācija 
Sastopams Maurīcijā un Reinjonā Indijas okeāna rietumu daļā. Dod priekšroku vietām, kur augu gadu saglabājas pietiekams, taču ne pārmērīgs mitrums. Izvēlas saulainas vietas ar nelielu ēnojumu visas dienas garumā. Pārāk liela ēna novājina augu un samazina ziedu produktivitāti. Kaut arī augs ir rets, Maurīcijā nacionālie dārzi un dabas aizsardzības pārvaldes sugu reintroducē savvaļā.

Sistemātika 
Hibiscus boryanus ietilpst atsevišķā hibisku ģints grupā Lilibiscus, kuru veido aptuveni 10 sugas — Hibiscus arnottianus, Hibiscus denisonii, Hibiscus fragilis, Hibiscus genevii, Hibiscus kokio, Hibiscus liliiflorus, Hibiscus rosa-sinensis, Hibiscus schizopetalus, Hibiscus storckii. 

Izņemot plaši kultivēto Ķīnas rozi un koraļļu hibisku no Austrumāfrikas, to areāli ir ierobežoti un aptver Indijas okeāna rietumu daļas salas, Havajas un Fidži. Diemžēl, dabiskās vides iznīcināšanas rezultātā gandrīz visas šīs sugas atrodas uz izmiršanas robežas.

Izmantošana 
Senāk kolonisti hibisku izmantoja ēku konstrukcijās. No lapām gatavotu tēju lieto pret klepu un peldēs kā līdzekli nieru sāpju mazināšanai.

Atsauces 

Hibiski
Maskarēnu endēmā flora
Maurīcijas hibiski
Hibiscus boryanus ir apdraudēta hibisku suga , kas endēma Maskarēnu salām . Lai arī suga ir reta , plaši kultivētā Hibiscus rosa -sinensis jeb Ķīnas roze izveidota , krustojot vairāku sugu hibiskus , ieskaitot Hibiscus boryanus . Nosaukums Maskarēnu salās hibisks pazīstams arī kā Foulsapate marron un Mahot bâtard . Apraksts Krūms vai neliels koks , tā augstums līdzm , stumbra caurmērs sasniedzcm . Ziedu krāsa no oranžas līdz sarkanai . Izplatība un veģetācija Sastopams Maurīcijā un Reinjonā Indijas okeāna rietumu daļā . Dod priekšroku vietām , kur augu gadu saglabājas pietiekams , taču ne pārmērīgs mitrums . Izvēlas saulainas vietas ar nelielu ēnojumu visas dienas garumā . Pārāk liela ēna novājina augu un samazina ziedu produktivitāti . Kaut arī augs ir rets , Maurīcijā nacionālie dārzi un dabas aizsardzības pārvaldes sugu reintroducē savvaļā . Sistemātika Hibiscus boryanus ietilpst atsevišķā hibisku ģints grupā Lilibiscus , kuru veido aptuvenisugas — Hibiscus arnottianus , Hibiscus denisonii , Hibiscus fragilis , Hibiscus genevii , Hibiscus kokio , Hibiscus liliiflorus , Hibiscus rosa -sinensis , Hibiscus schizopetalus , Hibiscus storckii . Izņemot plaši kultivēto Ķīnas rozi un koraļļu hibisku no Austrumāfrikas , to areāli ir ierobežoti un aptver Indijas okeāna rietumu daļas salas , Havajas un Fidži . Diemžēl , dabiskās vides iznīcināšanas rezultātā gandrīz visas šīs sugas atrodas uz izmiršanas robežas . Izmantošana Senāk kolonisti hibisku izmantoja ēku konstrukcijās . No lapām gatavotu tēju lieto pret klepu un peldēs kā līdzekli nieru sāpju mazināšanai . Atsauces Hibiski Maskarēnu endēmā flora Maurīcijas hibiski