Pireneju karš
Pireneju karš jeb Spānijas Neatkarības karš (spāņu: Guerra de la Independencia Española) — bija bruņotu konfliktu kopums Pireneju pussalā Napoleona karu laikā 19. gadsimta sākumā, kuros Napoleona impērijai pretojās Spānijas, Portugāles un Lielbritānijas alianse.

Karš Spānijā sākās ar Madrides sacelšanos 1808. gada 2. maijā, ko brutāli apspieda Francijas karaspēks. Cīņas pussalā turpinājās līdz Napoleona gāšanai 1814. gadā, un Pireneju armijas uzturēšanai bija nepieciešami milzīgi materiālie resursi. Lielbritānija izmantoja Spānijas metropoles problēmas, lai paplašinātu savas koloniālās teritorijas. Šajā laikā briti vairākkārt mēģināja nostiprināt savas pozīcijas Dienvidamerikā. Tajā pašā laikā Pireneji britu karaspēkam kļuva par galveno sauszemes kauju norises vietu, kur pilnībā izpaudās Velingtonas hercoga pavēlnieka talants.

Sekas 
Spānijas atbrīvošanas cīņa bija viens no pirmajiem nacionālajiem kariem un viens no pirmajiem plaša mēroga partizānu kustību efektivitātes piemēriem. Lai gan franču okupācijas laikā franči sagrāva Spānijas administrāciju, kas sašķēlās provinču huntās (1810. gadā Kadisā tika izveidota atjaunota nacionālā valdība) un nespēja apmācīt un apgādāt efektīvu armiju, Napoleona nespēja nomierināt Spānijas iedzīvotājus ļāva spāņu, angļu un portugāļu spēkiem palikt Portugālē, bet spaņu partizāniem iznīcināt okupantus pašā Spānijā. Darbojoties saskaņoti, regulārie un neregulārie sabiedroto spēki neļāva frančiem pakļaut dumpīgās Spānijas provinces.

Spānijā pavadītie karadarbības gadi pakāpeniski novārdzināja Napoleonu un viņa armiju. Lai gan franču karaspēks bieži guva uzvaras kaujās, partizānu spēki bieži pārrāva viņu sakaru līnijas, apgrūtinot kaujas operācijas.

Kara pret okupantiem rezultātā tika pieņemta Spānijas 1812. gada konstitūcija, kas vēlāk kļuva par Eiropas liberālisma stūrakmeni. Krīze, ko izraisīja iebrukuma un revolūcijas satricinājumi, veicināja lielākās daļas Spānijas koloniju Amerikā neatkarību un Brazīlijas atdalīšanos no Portugāles.

Ārējās saites 

Spānijas vēsture
Francijas vēsture
Pireneju karš jeb Spānijas Neatkarības karš ( spāņu : Guerra de la Independencia Española ) — bija bruņotu konfliktu kopums Pireneju pussalā Napoleona karu laikā gadsimta sākumā , kuros Napoleona impērijai pretojās Spānijas , Portugāles un Lielbritānijas alianse . Karš Spānijā sākās ar Madrides sacelšanos gada maijā , ko brutāli apspieda Francijas karaspēks . Cīņas pussalā turpinājās līdz Napoleona gāšanai gadā , un Pireneju armijas uzturēšanai bija nepieciešami milzīgi materiālie resursi . Lielbritānija izmantoja Spānijas metropoles problēmas , lai paplašinātu savas koloniālās teritorijas . Šajā laikā briti vairākkārt mēģināja nostiprināt savas pozīcijas Dienvidamerikā . Tajā pašā laikā Pireneji britu karaspēkam kļuva par galveno sauszemes kauju norises vietu , kur pilnībā izpaudās Velingtonas hercoga pavēlnieka talants . Sekas Spānijas atbrīvošanas cīņa bija viens no pirmajiem nacionālajiem kariem un viens no pirmajiem plaša mēroga partizānu kustību efektivitātes piemēriem . Lai gan franču okupācijas laikā franči sagrāva Spānijas administrāciju , kas sašķēlās provinču huntās gadā Kadisā tika izveidota atjaunota nacionālā valdība ) un nespēja apmācīt un apgādāt efektīvu armiju , Napoleona nespēja nomierināt Spānijas iedzīvotājus ļāva spāņu , angļu un portugāļu spēkiem palikt Portugālē , bet spaņu partizāniem iznīcināt okupantus pašā Spānijā . Darbojoties saskaņoti , regulārie un neregulārie sabiedroto spēki neļāva frančiem pakļaut dumpīgās Spānijas provinces . Spānijā pavadītie karadarbības gadi pakāpeniski novārdzināja Napoleonu un viņa armiju . Lai gan franču karaspēks bieži guva uzvaras kaujās , partizānu spēki bieži pārrāva viņu sakaru līnijas , apgrūtinot kaujas operācijas . Kara pret okupantiem rezultātā tika pieņemta Spānijas gada konstitūcija , kas vēlāk kļuva par Eiropas liberālisma stūrakmeni . Krīze , ko izraisīja iebrukuma un revolūcijas satricinājumi , veicināja lielākās daļas Spānijas koloniju Amerikā neatkarību un Brazīlijas atdalīšanos no Portugāles . Ārējās saites Spānijas vēsture Francijas vēsture