Pelēkās zīlītes
Pelēkās zīlītes, pelēko zīlīšu ģints (Poecile) ir zīlīšu dzimtas (Paridae) ģints, kas apvieno 15 sugas.  Tās sastopamas Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā. 

Ģints zinātniskais nosaukums atvasināts no sengrieķu valodas un latviski nozīmē "mazs putniņš". Nesenā pagātnē šīs ģints sugas tika sistematizētas zīlīšu ģintī (Parus), tomēr pēdējo gadu DNS pētījumi ir ieviesuši izmaiņas zīlīšu dzimtas sistemātikā.

Latvijā 

Latvijā sastopamas divas pelēko zīlīšu ģints sugas — pelēkā zīlīte (Poecile montanus) un purva zīlīte (Poecile palustris).

Kopīgās īpašības 
Pelēkās zīlītes ir vidēji lielas vai lielas zīlītes ar proporcionāli lielu, platu galvu un garu asti. Tās visas ir apmēram vienādi lielas. Lielākajai daļai sugu ķermeņa garums 11—13 cm, svars 8—15 g. Lielākā ģintī ir sēru zīlīte (Poecile lugubris), kuras ķermeņa garums ir 14—15 cm, svars 16—19 g. Visām pelēkajām zīlītēm ir melna vai tumši brūna galvas virsa un piere, tumša pazode un balti vaigi. Ķermeņa apspalvojums pelēks vai pelēkbrūns. Mugura tumšāka par pavēderi. Dažām sugām vēders gandrīz balts.

Mājo mežos, atkarībā no sugas tie var būt gan skujkoku, gan lapu koku, gan jauktu koku meži. Barojas ar kukaiņiem, to kāpuriem, sēklām un ogām.

Sistemātika 

 Pelēko zīlīšu ģints (Poecile)
Baltaču zīlīte (Poecile superciliosus)
Bērsānu zīlīte (Poecile rufescens)
Dāvida zīlīte (Poecile davidi)
Kalnu zīlīte (Poecile gambeli)
Kanādas zīlīte (Poecile hudsonicus)
Karolīnas zīlīte (Poecile carolinensis)
Kaspijas zīlīte (Poecile hyrcanus)
Melngalvas zīlīte (Poecile atricapillus)
Melnzoda zīlīte (Poecile hypermelaenus)
Meksikas zīlīte (Poecile sclateri)
Pelēkā zīlīte (Poecile montanus)
Purva zīlīte (Poecile palustris)
Sēru zīlīte (Poecile lugubris)
Sičuaņas zīlīte (Poecile weigoldicus)
Taigas zīlīte (Poecile cinctus)

Atsauces

Ārējās saites 
Putni dabā
Xeno-Canto: Genus Poecile
iNaturalist: Chickadees and Allies Genus Poecile

 
Zīlīšu dzimta
Pelēkās zīlītes , pelēko zīlīšu ģints ( Poecile ) ir zīlīšu dzimtas ( Paridae ) ģints , kas apvienosugas . Tās sastopamas Eiropā , Āzijā un Ziemeļamerikā . Ģints zinātniskais nosaukums atvasināts no sengrieķu valodas un latviski nozīmē " mazs putniņš " . Nesenā pagātnē šīs ģints sugas tika sistematizētas zīlīšu ģintī ( Parus ) , tomēr pēdējo gadu DNS pētījumi ir ieviesuši izmaiņas zīlīšu dzimtas sistemātikā . Latvijā Latvijā sastopamas divas pelēko zīlīšu ģints sugas — pelēkā zīlīte ( Poecile montanus ) un purva zīlīte ( Poecile palustris ) . Kopīgās īpašības Pelēkās zīlītes ir vidēji lielas vai lielas zīlītes ar proporcionāli lielu , platu galvu un garu asti . Tās visas ir apmēram vienādi lielas . Lielākajai daļai sugu ķermeņa garums13 cm , svars15 g. Lielākā ģintī ir sēru zīlīte ( Poecile lugubris ) , kuras ķermeņa garums ir15 cm , svars19 g. Visām pelēkajām zīlītēm ir melna vai tumši brūna galvas virsa un piere , tumša pazode un balti vaigi . Ķermeņa apspalvojums pelēks vai pelēkbrūns . Mugura tumšāka par pavēderi . Dažām sugām vēders gandrīz balts . Mājo mežos , atkarībā no sugas tie var būt gan skujkoku , gan lapu koku , gan jauktu koku meži . Barojas ar kukaiņiem , to kāpuriem , sēklām un ogām . Sistemātika Pelēko zīlīšu ģints ( Poecile ) Baltaču zīlīte ( Poecile superciliosus ) Bērsānu zīlīte ( Poecile rufescens ) Dāvida zīlīte ( Poecile davidi ) Kalnu zīlīte ( Poecile gambeli ) Kanādas zīlīte ( Poecile hudsonicus ) Karolīnas zīlīte ( Poecile carolinensis ) Kaspijas zīlīte ( Poecile hyrcanus ) Melngalvas zīlīte ( Poecile atricapillus ) Melnzoda zīlīte ( Poecile hypermelaenus ) Meksikas zīlīte ( Poecile sclateri ) Pelēkā zīlīte ( Poecile montanus ) Purva zīlīte ( Poecile palustris ) Sēru zīlīte ( Poecile lugubris ) Sičuaņas zīlīte ( Poecile weigoldicus ) Taigas zīlīte ( Poecile cinctus ) Atsauces Ārējās saites Putni dabā Xeno-Canto : Genus Poecile iNaturalist : Chickadees and Allies Genus Poecile Zīlīšu dzimta