Anna Kīzenhofere
Anna Kīzenhofere (; dzimusi ) ir Austrijas šosejas riteņbraucēja un matemātiķe. 2021. gada jūlijā, pēc atrāviena vienatnē A. Kīzenhofere negaidīti uzvarēja 2020. gada Tokijas olimpisko spēļu grupas braucienā. Šis bija vienīgais ievērojamais sportistes sasniegums starptautiskā līmenī, līdz tam viņa bija guvusi uzvaras tikai Austrijas čempionātā. A. Kīzenhofere izcīnīja pirmo Austrijas olimpisko zelta medaļu vasaras olimpiskajās spēlēs kopš 2004. gada un pirmo uzvaru riteņbraukšanā kopš Ādolfa Šmala panākuma pirmajās olimpiskajās spēlēs 1896. gadā.

Pēc studijām Vīnes Universitātē un Kembridžas Universitātē A. Kīzenhofere aizstāvēja zinātņu doktora grādu Katalonijas Politehniskajā Universitātē. Pēc tam turpinājusi zinātnisko darbu matemātiskajā fizikā.

Līdz 2013. gadam A. Kīzenhoferes sportiskā interese bija saistīta ar duatlonu un triatlonu, taču pēc traumas gūšanas, kas neļāva viņai nodarboties ar skriešanu, pilnībā fokusējusies uz riteņbraukšanu. Vienīgo sezonu profesionālajā riteņbraukšanā aizvadījusi 2017. gadā.

Amatieru sportiste A. Kīzenhofere 2020. gada olimpiskajām spēlēm gatavojās individuāli un nebija starp favorītēm. 86 km pirms grupas brauciena finiša viņa kopā ar divām citām sportistēm atradās atrāvienā no lielās grupas, iegūstot 10 minūšu pārsvaru. Pelotons pēc kāda laika panāca divas pārējās sportistes, taču vadošās komandas nebija pamanījušas, ka Austrijas sportiste atrāvusies arī no tām, turpinot braucienu vienatnē. Līdz ar to lielā grupa nemēģināja viņu panākt, un A. Kīzenhofere uzvarēja olimpisko velobraucienu ar vairāk nekā minūtes pārsvaru pār otrās vietas ieguvēju Annemīku van Vlētenu no Nīderlandes, kura finišā domāja, ka kļūst par olimpisko čempioni.

Atsauces

Ārējās saites 

1991. gadā dzimušie
Austrijas riteņbraucēji
2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Olimpiskie zelta medaļnieki riteņbraukšanā
Anna Kīzenhofere ( ; dzimusi ) ir Austrijas šosejas riteņbraucēja un matemātiķe . gada jūlijā , pēc atrāviena vienatnē A. Kīzenhofere negaidīti uzvarēja gada Tokijas olimpisko spēļu grupas braucienā . Šis bija vienīgais ievērojamais sportistes sasniegums starptautiskā līmenī , līdz tam viņa bija guvusi uzvaras tikai Austrijas čempionātā . A. Kīzenhofere izcīnīja pirmo Austrijas olimpisko zelta medaļu vasaras olimpiskajās spēlēs kopš gada un pirmo uzvaru riteņbraukšanā kopš Ādolfa Šmala panākuma pirmajās olimpiskajās spēlēs gadā . Pēc studijām Vīnes Universitātē un Kembridžas Universitātē A. Kīzenhofere aizstāvēja zinātņu doktora grādu Katalonijas Politehniskajā Universitātē . Pēc tam turpinājusi zinātnisko darbu matemātiskajā fizikā . Līdz gadam A. Kīzenhoferes sportiskā interese bija saistīta ar duatlonu un triatlonu , taču pēc traumas gūšanas , kas neļāva viņai nodarboties ar skriešanu , pilnībā fokusējusies uz riteņbraukšanu . Vienīgo sezonu profesionālajā riteņbraukšanā aizvadījusi gadā . Amatieru sportiste A. Kīzenhofere gada olimpiskajām spēlēm gatavojās individuāli un nebija starp favorītēm.km pirms grupas brauciena finiša viņa kopā ar divām citām sportistēm atradās atrāvienā no lielās grupas , iegūstotminūšu pārsvaru . Pelotons pēc kāda laika panāca divas pārējās sportistes , taču vadošās komandas nebija pamanījušas , ka Austrijas sportiste atrāvusies arī no tām , turpinot braucienu vienatnē . Līdz ar to lielā grupa nemēģināja viņu panākt , un A. Kīzenhofere uzvarēja olimpisko velobraucienu ar vairāk nekā minūtes pārsvaru pār otrās vietas ieguvēju Annemīku van Vlētenu no Nīderlandes , kura finišā domāja , ka kļūst par olimpisko čempioni . Atsauces Ārējās saites 1991. gadā dzimušie Austrijas riteņbraucēji 2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji Olimpiskie zelta medaļnieki riteņbraukšanā