Indriķis Jurko
Indriķis Jurko, arī Heinrihs Jurko (1893—1971) bija latviešu virsnieks. Karoja Pirmajā pasaules karā, Latvijas brīvības cīņās un Otrajā pasaules karā.

Dzīvesgājums 
Dzimis  Pāles pagasta Ārciemā Gustava Jurko ģimenē. Mācījās Rīgas biržas komercskolā. 
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gada oktobrī viņu iesauca Krievijas impērijas armijā, dienēja 1. rezerves artilērijas brigādē, paaugstināts līdz poručika dienesta pakāpei. 
1918. gada decembrī iestājās Latvijas armijā, bija Latvijas neatkarības rotas virsleitnants. 1919. gada 16. janvārī kaujā pie Lielauces muižas atsita Padomju Latvijas armijas uzbrukumu, par ko 1925. gadā apbalvots ar Lāčplēša ordeni.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā viņam izdevās izvairīties no represijām. Vācu okupācijas laikā bija tulks Rīgas prefektūrā, pēc tam Jātnieku policijas priekšnieks pulkvežleitnanta pakāpē. 1944. gada vasarā Vaiņodē saformēja artilērijas vienību un piedalījās Jelgavas aizstāvēšanā. Kara beigās 1945. gadā krita čehu gūstā, izdots PSRS, aizvadīja gūstā piecus gadus, pēc atbrīvošanas dzīvoja VFR.

Miris  Ķelnē, apbedīts Köln-Bocklemind West kapsētā.

Atsauces 

Latviešu strēlnieku virsnieki
Latvijas Bruņoto spēku virsnieki
Lāčplēša Kara ordeņa kavalieri
Vācijas latvieši
Indriķis Jurko , arī Heinrihs Jurko1971 ) bija latviešu virsnieks . Karoja Pirmajā pasaules karā , Latvijas brīvības cīņās un Otrajā pasaules karā . Dzīvesgājums Dzimis Pāles pagasta Ārciemā Gustava Jurko ģimenē . Mācījās Rīgas biržas komercskolā . Pēc Pirmā pasaules kara sākuma gada oktobrī viņu iesauca Krievijas impērijas armijā , dienēja rezerves artilērijas brigādē , paaugstināts līdz poručika dienesta pakāpei . 1918. gada decembrī iestājās Latvijas armijā , bija Latvijas neatkarības rotas virsleitnants . gada janvārī kaujā pie Lielauces muižas atsita Padomju Latvijas armijas uzbrukumu , par ko gadā apbalvots ar Lāčplēša ordeni . Pēc Latvijas okupācijas gadā viņam izdevās izvairīties no represijām . Vācu okupācijas laikā bija tulks Rīgas prefektūrā , pēc tam Jātnieku policijas priekšnieks pulkvežleitnanta pakāpē . gada vasarā Vaiņodē saformēja artilērijas vienību un piedalījās Jelgavas aizstāvēšanā . Kara beigās gadā krita čehu gūstā , izdots PSRS , aizvadīja gūstā piecus gadus , pēc atbrīvošanas dzīvoja VFR. Miris Ķelnē , apbedīts Köln-Bocklemind West kapsētā . Atsauces Latviešu strēlnieku virsnieki Latvijas Bruņoto spēku virsnieki Lāčplēša Kara ordeņa kavalieri Vācijas latvieši