Hetmanāts
Hetmanāts (), oficiāli Zaporižjas Armija (ukraiņu: Військо Запорозьке; latīņu: Exercitus Zaporoviensis), bija Ukrainas kazaku valsts mūsdienu Centrālukrainas reģionā, kas pastāvēja no 1649. līdz 1764. gadam (lai gan tās administratīvi tiesiskā sistēma pastāvēja līdz 1782. gadam).

Nosaukums 
Valsts oficiālais nosaukums bija Zaporižjas Armija (latīņu: Exercitus Zaporoviensis). Zaporižja ir viens no Ukrainas vēsturiskajiem reģioniem Dņepras upes baseinā, kur radās Zaporižjas Seča. Armija šajā gadījumā nozīmēja reģionālo kazaku armiju. Vēsturnieki šo valsti par Hetmanātu sāka dēvēt 19. gadsimtā, atvasinot no tās valdnieka — hetmaņa titula.

Pilipa Orlika konstitūcija (1710) valsti dēvē par Ukrainu (ukraiņu: Україна, latīņu: Ucraina), kas ir arī nosaukums dažādos poļu, osmaņu un arābu avotos. Osmaņu impērija Hetmanātu sauca par Ukrainas Valsti (turku: Ukrayna memleketi). Bučačas miera līguma (1672) tekstā tā ir minēta kā Ukraiņu Valsts (poļu: Państwo Ukraińskie). Vācu kartogrāfa Johana Homaņa (Johann Homann, 1664–1724) veidotajā Ukrainas kartē tā tiek apzīmēta kā "Ukraina jeb Kazaku Zeme" (latīņu: Ukrania quae et Terra Cosaccorum). Krievu diplomātiskajā sarakstē to sauca par Mazkrieviju (krievu: Малороссия).

Hetmanāta dibinātājs Bohdans Hmeļnickis 1649. gada februārī pasludināja sevi par Rutēņu valsts (Krievzemes) valdnieku Polijas pārstāvim Ādamam Kiselam (Adam Kisiel). Rutēnijas Lielkņaziste bija ierosinātais kazaku Hetmanāta nosaukums kā daļa no iespējamās Polijas-Lietuvas-Rutēņu ūnijas.

Vēsture 

Hetmanātu Polijas—Lietuvas ūnijas austrumu teritorijās nodibināja Zaporižjas kazaku hetmanis Bohdans Hmeļnickis 1648.–1657. gada sacelšanās laikā. Vasaļa attiecību nodibināšana ar Krievijas caristi 1654. gada Perejaslavas radā, tiek uzskatīta par Hetmanāta vēstures pagrieziena punktu padomju, ukraiņu un krievu historiogrāfijā. Otrā Perejaslavas rada 1659. gadā vēl vairāk ierobežoja Hetmanāta neatkarību, un no Krievijas puses bija mēģinājumi pasludināt ar Juriju Hmeļnicki 1659. gadā noslēgtās vienošanās par neko vairāk kā 1654. gada "bijušajiem Bohdana līgumiem". 1667. gada Andrusovas pamiers, kas tika noslēgts bez jebkādas Hetmanāta pārstāvības, noteica robežas starp Polijas un Krievijas valstīm, sadalot Hetmanātu uz pusēm gar Dņepru un nododot Zaporižjas Seču formālai Krievijas un Polijas kopīgai pārvaldei.

Pēc Ivana Mazepas neveiksmīgā mēģinājuma saraut savienību ar Krieviju 1708. gadā visa Hetmanāta teritorija tika iekļauta Kijivas guberņā, kazaku autonomija tika stingri ierobežota, tomēr Hetmanāts turpināja pastāvēt. Imperatore Katrīna II oficiāli likvidēja hetmaņa amatu 1764. gadā, un 1764.-1781. gadā Hetmanāts tika anektēts Krievijas Impērijas sastāvā kā Mazkrievijas guberņa ar Pjotru Rumjancevu kā gubernatoru, ar pēdējām Hetmanāta administratīvās sistēmas paliekām, ko likvidēja 1781. gadā.

Skatīt arī 
 Zaporižjas Seča
 Kijivas vaivadija
 Mežonīgais Lauks
 Ukrainas Valsts

Atsauces 

Ukrainas vēsture
Bijušās valstis Eiropā
Hetmanāts ( ) , oficiāli Zaporižjas Armija ( ukraiņu : Військо Запорозьке ; latīņu : Exercitus Zaporoviensis ) , bija Ukrainas kazaku valsts mūsdienu Centrālukrainas reģionā , kas pastāvēja no līdz gadam ( lai gan tās administratīvi tiesiskā sistēma pastāvēja līdz gadam ) . Nosaukums Valsts oficiālais nosaukums bija Zaporižjas Armija ( latīņu : Exercitus Zaporoviensis ) . Zaporižja ir viens no Ukrainas vēsturiskajiem reģioniem Dņepras upes baseinā , kur radās Zaporižjas Seča . Armija šajā gadījumā nozīmēja reģionālo kazaku armiju . Vēsturnieki šo valsti par Hetmanātu sāka dēvēt gadsimtā , atvasinot no tās valdnieka — hetmaņa titula . Pilipa Orlika konstitūcijavalsti dēvē par Ukrainu ( ukraiņu : Україна , latīņu : Ucraina ) , kas ir arī nosaukums dažādos poļu , osmaņu un arābu avotos . Osmaņu impērija Hetmanātu sauca par Ukrainas Valsti ( turku : Ukrayna memleketi ) . Bučačas miera līgumatekstā tā ir minēta kā Ukraiņu Valsts ( poļu : Państwo Ukraińskie ) . Vācu kartogrāfa Johana Homaņa ( Johann Homann , 1724 ) veidotajā Ukrainas kartē tā tiek apzīmēta kā " Ukraina jeb Kazaku Zeme " ( latīņu : Ukrania quae et Terra Cosaccorum ) . Krievu diplomātiskajā sarakstē to sauca par Mazkrieviju ( krievu : Малороссия ) . Hetmanāta dibinātājs Bohdans Hmeļnickis gada februārī pasludināja sevi par Rutēņu valsts ( Krievzemes ) valdnieku Polijas pārstāvim Ādamam Kiselam ( Adam Kisiel ) . Rutēnijas Lielkņaziste bija ierosinātais kazaku Hetmanāta nosaukums kā daļa no iespējamās Polijas-Lietuvas-Rutēņu ūnijas . Vēsture Hetmanātu Polijas —Lietuvas ūnijas austrumu teritorijās nodibināja Zaporižjas kazaku hetmanis Bohdans Hmeļnickis – 1657. gada sacelšanās laikā . Vasaļa attiecību nodibināšana ar Krievijas caristi gada Perejaslavas radā , tiek uzskatīta par Hetmanāta vēstures pagrieziena punktu padomju , ukraiņu un krievu historiogrāfijā . Otrā Perejaslavas rada gadā vēl vairāk ierobežoja Hetmanāta neatkarību , un no Krievijas puses bija mēģinājumi pasludināt ar Juriju Hmeļnicki gadā noslēgtās vienošanās par neko vairāk kā gada " bijušajiem Bohdana līgumiem " . gada Andrusovas pamiers , kas tika noslēgts bez jebkādas Hetmanāta pārstāvības , noteica robežas starp Polijas un Krievijas valstīm , sadalot Hetmanātu uz pusēm gar Dņepru un nododot Zaporižjas Seču formālai Krievijas un Polijas kopīgai pārvaldei . Pēc Ivana Mazepas neveiksmīgā mēģinājuma saraut savienību ar Krieviju gadā visa Hetmanāta teritorija tika iekļauta Kijivas guberņā , kazaku autonomija tika stingri ierobežota , tomēr Hetmanāts turpināja pastāvēt . Imperatore Katrīna II oficiāli likvidēja hetmaņa amatu gadā , un - 1781. gadā Hetmanāts tika anektēts Krievijas Impērijas sastāvā kā Mazkrievijas guberņa ar Pjotru Rumjancevu kā gubernatoru , ar pēdējām Hetmanāta administratīvās sistēmas paliekām , ko likvidēja gadā . Skatīt arī Zaporižjas Seča Kijivas vaivadija Mežonīgais Lauks Ukrainas Valsts Atsauces Ukrainas vēsture Bijušās valstis Eiropā