Šiliņš
Šiliņš (, ) bija viduslaiku monētas, no 1550. gada Anglijas, vēlāk Apvienotās Karalistes (1707-1971) un tās koloniju naudas vienības nosaukums. 
1643. gadā arī hercogs Jēkabs lika uzsākt sudraba Kurzemes šiliņu (Curlandiae solidus) kalšanu, kas kalpoja kā Kurzemes hercogistes galvenā naudas vienība.

Mūsdienās par šiliņiem dēvēta arī Austrijas nauda (1924-1938, 1945-2002), no 1966. gada Kenijas, Somālijas, Tanzānijas un Ugandas nauda.

Etimoloģija 
Vārda "šiliņš" izcelsme nav viennozīmīga. Nosaukums cēlies no Kārļa Lielā laika solidiem (), kas bija 20 daļa no sudraba mārciņas. Šī sudraba svara vienība tautā dēvēta par šiliņu. Uzskata, ka vārda saknei ir sakars ar senajās indoeiropiešu valodās sastopamo sakni *(s)kel- „skaldīt, nogriezt“.

Latvijā kaltie šiliņi 
Arhibīskapa Johana VI Ambundi valdīšanas laikā pēc 1422. gada monetārās reformas visās Livonijas Konfederācijas naudas kaltuvēs tika ieviests vienots standarts un ieviesta vienota Livonijas monetārā sistēma. 1 ārtavs (ārtigs) tika pielīdzināts 12 Lībekas vecajiem šiliņiem un kopš 1426. gada 18. janvāra Livonijas landtāga lēmuma tika dēvēts par šiliņu (schilling), bet mazākās monētas tika sauktas par šerfiem (scherf). Vienā šiliņā bija 8 šerfi. 
No 1515. gadā Rīgā sāka kalt lielākas sudraba monētas - vērdiņus (ferding), markas un dālderus (thaler).
Starp naudas vienībām bija šādas attiecības: 1 dālderis = 4,5 markas = 18 vērdiņi, savukārt 1 vērdiņš = 9 šiliņi = 27 feniņi.

Pirmais Kurzemes un Zemgales hercogs Gothards Ketlers nodibināja naudas kaltuvi Jelgavā, kur no 1575. gada tika kalti pirmie hercogistes šiliņi (0,95-1,05 g) un dālderi. 
1643. gadā hercogs Jēkabs Jelgavā lika uzsākt 0,45-0,52 gramu, 1646. gadā — 0,70-0,80 gramu sudraba Kurzemes šiliņu (Curlandiae solidus) kalšanu, kas kalpoja kā hercogistes galvenā naudas vienība.

1687. gadā hercoga Frīdriha Kazimira valdīšanas laikā ieviesa jaunu monetāro sistēmu, kurā bez 1,27-1,32 gramu šiliņiem (1696. gadā) un 3,51 gramu zelta dukātiem 1687., 1689., 1695. un 1696. gadā kala arī 1,02 gramu sudraba trīspolherus (Dreipolcher), 1689. un 1694. gadā kala 3,03 gramu sudraba sešgrašus (6 Grossus) un sudraba ortus (Ort).
1762. gadā, kad saasinājās cīņa par hercogistes troni, hercogs Kārlis Kristians Jozefs lika kalt 1,17-1,32 gramu vara šiliņus, 1,05-1,20 gramu sudraba grašus un 2,68 gramu sudraba sešgrašus. Pēc varas atgūšanas hercogs Ernests Johans 1763. gadā lika kalt 1,25-1,28 gramu vara šiliņus, 3,57 gramu vara grašus.

Atsauces 

Šiliņš
Latvijas nauda
Šiliņš ( , ) bija viduslaiku monētas , no gada Anglijas , vēlāk Apvienotās Karalistesun tās koloniju naudas vienības nosaukums . 1643. gadā arī hercogs Jēkabs lika uzsākt sudraba Kurzemes šiliņu ( Curlandiae solidus ) kalšanu , kas kalpoja kā Kurzemes hercogistes galvenā naudas vienība . Mūsdienās par šiliņiem dēvēta arī Austrijas nauda no gada Kenijas , Somālijas , Tanzānijas un Ugandas nauda . Etimoloģija Vārda " šiliņš " izcelsme nav viennozīmīga . Nosaukums cēlies no Kārļa Lielā laika solidiem ( ) , kas bijadaļa no sudraba mārciņas . Šī sudraba svara vienība tautā dēvēta par šiliņu . Uzskata , ka vārda saknei ir sakars ar senajās indoeiropiešu valodās sastopamo sakni * ( s ) kel - „ skaldīt , nogriezt “ . Latvijā kaltie šiliņi Arhibīskapa Johana VI Ambundi valdīšanas laikā pēc gada monetārās reformas visās Livonijas Konfederācijas naudas kaltuvēs tika ieviests vienots standarts un ieviesta vienota Livonijas monetārā sistēma . ārtavs ( ārtigs ) tika pielīdzināts Lībekas vecajiem šiliņiem un kopš gada janvāra Livonijas landtāga lēmuma tika dēvēts par šiliņu ( schilling ) , bet mazākās monētas tika sauktas par šerfiem ( scherf ) . Vienā šiliņā bijašerfi . No gadā Rīgā sāka kalt lielākas sudraba monētas - vērdiņus ( ferding ) , markas un dālderus ( thaler ) . Starp naudas vienībām bija šādas attiecības : dālderis =5 markas =vērdiņi , savukārtvērdiņš =šiliņi =feniņi . Pirmais Kurzemes un Zemgales hercogs Gothards Ketlers nodibināja naudas kaltuvi Jelgavā , kur no gada tika kalti pirmie hercogistes šiliņi95-1,05 g ) un dālderi . 1643. gadā hercogs Jēkabs Jelgavā lika uzsākt45-0,52 gramu , gadā —70-0,80 gramu sudraba Kurzemes šiliņu ( Curlandiae solidus ) kalšanu , kas kalpoja kā hercogistes galvenā naudas vienība . 1687. gadā hercoga Frīdriha Kazimira valdīšanas laikā ieviesa jaunu monetāro sistēmu , kurā bez27- 1,32 gramu šiliņiem gadā ) un51 gramu zelta dukātiem , , un gadā kala arī02 gramu sudraba trīspolherus ( Dreipolcher ) , un gadā kala03 gramu sudraba sešgrašusGrossus ) un sudraba ortus ( Ort ) . 1762. gadā , kad saasinājās cīņa par hercogistes troni , hercogs Kārlis Kristians Jozefs lika kalt17 - 1,32 gramu vara šiliņus , 05 - 1,20 gramu sudraba grašus un68 gramu sudraba sešgrašus . Pēc varas atgūšanas hercogs Ernests Johans gadā lika kalt25 - 1,28 gramu vara šiliņus,57 gramu vara grašus . Atsauces Šiliņš Latvijas nauda