Pēteris Mežaks
Pēteris Mežaks (1858—1941) bija latviešu virsnieks, Krievijas impērijas armijas ģenerālis. Krievu-ķīniešu vārdnīcas karavīriem autors (1903). Latvijas goda konsuls Harbinā, Ķīnā.  Miris pēc 1941. gada jūnija deportācijas uz PSRS.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1858. gada 3. martā Mazsalacas pagasta Ceipēs lauksaimnieka Kaspara Mežaka ģimenē. Mācījās Cēsu pilsētas skolā. 1878. gadā iesaukts karadienestā, 1881. gadā beidza Rīgas kājnieku junkuru skolu (Рижское пехотное юнкерское училище) praporščika pakāpē, dienēja 115. Vjazmas kājnieku pulkā Rīgā.

1884. gadā korneta pakāpē nosūtīts dienēt Aizamūras apgabala Speciālajā robežapsardzes korpusā pie Ķīnas robežas, paaugstināts poručika (1885), tad rotmistra (1893) pakāpē. Apguva mongoļu un ķīniešu valodas, veica saraksti ar ķīniešu ierēdņiem. 1900.—1901. gadā piedalījās Bokseru sacelšanās apspiešanas militārajās operācijās Ķīnā, paaugstināts par apakšpulkvedi (1901), no 1902. gada bija Aizamūras apgabala Speciālā robežapsardzes korpusa štāba vecākais adjutants. Piedalījās  Krievijas—Japānas karā (1904-1905) pulkveža pakāpē, komandēja Ķīnas-Austrumu dzelzceļa apsardzes rietumu iecirkņa komandieris.  

Pirmā pasaules kara laikā 1915. gada 6. jūlijā paaugstināts par ģenerālmajoru, komandēja 1. Aizamūras robežapsardzes kājnieku divīzijas 1. brigādi. 
Pēc Oktobra revolūcijas 1917. gada oktobrī atvaļināts no dienesta. Pēc tam, kad Krievijas pilsoņu kara laikā 1918. gada augustā kazaku atamans Grigorijs Semjonovs ieņēma Aizbaikāla teritoriju, viņš ģenerāli Mežaku nozīmēja par Čitas militāro ģenerālgubernatoru. No 1919. gada 24. februāra viņš bija Austrumsibīrijas armijas 2. kara apgabala priekšnieks.     
Pēc Baltās kustības sagrāves patvērās Ķīnā, no 1921. gada janvāra bija Latvijas goda konsuls Harbinā, ieguvis ASV goda pilsonību. 

Pēc atgriešanās dzimtenē dzīvojis Rīgā, 1937. gadā saņēma uzaicinājumu piedalīties Japānas filmā par Krievijas-Japānas karu.

Pēc Latvijas okupācijas 1941. gada jūnijā apcietināts un deportēts uz Vjatlaga soda nometni, kur 1941. gada 5. vai 7. septembrī miris. Apglabāts 7. lēģera kapos pie Ļesnojes ciema.

Apbalvojumi 
 
 Sv. Staņislava ordenis, 3. pakāpe (1889), 2. pakāpe (1904)
 Sv. Annas ordenis, 3. pakāpe (1891), 2. pakāpe (1904) 
 Sv. Vladimira ordenis, 4. pakāpe (1905), 3. pakāpe (1909)
 Ķīnas Dubultpūķa ordenis (), 3. šķira (1906) 
 Ķīnas Zvaigzne, 3. šķira (1913)
 Sv. Jura zobens (Георгиевское оружие, 1916)

Darbi 
 Русско-китайский переводчик. Составил по распоряжению Начальника Заамурского Округа Отдельного Корпуса Пограничной Стражи для чинов сего Округа Старший Адъютант Подполковник Межак. Харбин, Технический отдел КВЖД, 1903 г. (Harbina, 1903).

Ārējās saites 
 ОФИЦЕРЫ ОКПС no pogranec.ru

Atsauces 

1858. gadā dzimušie
1941. gadā mirušie
Valmieras novadā dzimušie
Krievijas pilsoņu kara dalībnieki
Padomju represiju upuri
Pēteris Mežaks1941 ) bija latviešu virsnieks , Krievijas impērijas armijas ģenerālis . Krievu -ķīniešu vārdnīcas karavīriem autors Latvijas goda konsuls Harbinā , Ķīnā . Miris pēc gada jūnija deportācijas uz PSRS . Dzīvesgājums Dzimis gada martā Mazsalacas pagasta Ceipēs lauksaimnieka Kaspara Mežaka ģimenē . Mācījās Cēsu pilsētas skolā . gadā iesaukts karadienestā , gadā beidza Rīgas kājnieku junkuru skolu ( Рижское пехотное юнкерское училище ) praporščika pakāpē , dienēja Vjazmas kājnieku pulkā Rīgā . 1884. gadā korneta pakāpē nosūtīts dienēt Aizamūras apgabala Speciālajā robežapsardzes korpusā pie Ķīnas robežas , paaugstināts poručika tad rotmistrapakāpē . Apguva mongoļu un ķīniešu valodas , veica saraksti ar ķīniešu ierēdņiem . —1901. gadā piedalījās Bokseru sacelšanās apspiešanas militārajās operācijās Ķīnā , paaugstināts par apakšpulkvedi no gada bija Aizamūras apgabala Speciālā robežapsardzes korpusa štāba vecākais adjutants . Piedalījās Krievijas—Japānas karāpulkveža pakāpē , komandēja Ķīnas-Austrumu dzelzceļa apsardzes rietumu iecirkņa komandieris . Pirmā pasaules kara laikā gada jūlijā paaugstināts par ģenerālmajoru , komandēja Aizamūras robežapsardzes kājnieku divīzijas brigādi . Pēc Oktobra revolūcijas gada oktobrī atvaļināts no dienesta . Pēc tam , kad Krievijas pilsoņu kara laikā gada augustā kazaku atamans Grigorijs Semjonovs ieņēma Aizbaikāla teritoriju , viņš ģenerāli Mežaku nozīmēja par Čitas militāro ģenerālgubernatoru . No gada februāra viņš bija Austrumsibīrijas armijas kara apgabala priekšnieks . Pēc Baltās kustības sagrāves patvērās Ķīnā , no gada janvāra bija Latvijas goda konsuls Harbinā , ieguvis ASV goda pilsonību . Pēc atgriešanās dzimtenē dzīvojis Rīgā , gadā saņēma uzaicinājumu piedalīties Japānas filmā par Krievijas-Japānas karu . Pēc Latvijas okupācijas gada jūnijā apcietināts un deportēts uz Vjatlaga soda nometni , kur gada vai septembrī miris . Apglabāts lēģera kapos pie Ļesnojes ciema . Apbalvojumi Sv. Staņislava ordenis , pakāpe pakāpe Sv. Annas ordenis , pakāpe pakāpe Sv. Vladimira ordenis , pakāpe pakāpe Ķīnas Dubultpūķa ordenis ( ) , šķira Ķīnas Zvaigzne , šķira Sv. Jura zobens ( Георгиевское оружие , Darbi Русско -китайский переводчик . Составил по распоряжению Начальника Заамурского Округа Отдельного Корпуса Пограничной Стражи для чинов сего Округа Старший Адъютант Подполковник Межак . Харбин , Технический отдел КВЖД,г . ( Harbina , Ārējās saites ОФИЦЕРЫ ОКПС no pogranec.ru Atsauces 1858. gadā dzimušie 1941. gadā mirušie Valmieras novadā dzimušie Krievijas pilsoņu kara dalībnieki Padomju represiju upuri