Čatirtau
Čatirtau (, tulkojumā — Telts kalns) ir reģionālas nozīmes valsts dabas liegums Krievijas sastāvdaļas Tatarstānas dienvidaustrumos, kura pamatdaļa ir Čatirtau plato — palieka no kādreizējās augstienes, vairums no kuras erozijas ietekmē noskalojusies. Čatirtau augstākais punkts atrodas 322 m vjl, ap 7 km uz ziemeļiem no Aznakajevas pilsētas.

Apraksts 

Plato relatīvais augstums pār dažus kilometrus uz dienvidiem tekošās Sterļas upes ieleju sasniedz 180 metrus. Plato austrumdaļā atrodas Urazajevska kalns ar īpaši stāvām nogāzēm. Plato nogāzes izmanto paraplanētāji. Apdzīvotu vietu uz plato nav, apkārtnē izvietoti ciemati un galvenokārt lauksaimnieciskas zemes.

Vidējās mēneša temperatūras netālajā Buguļmā 20. gadsimta sākumā janvārī un februārī bijušas -14,2 °C, jūlijā +18,5 °C, gada nokrišņu daudzums 398 mm ar vasaras maksimumu. 21. gadsimta sākuma dati nosauc Buguļmas janvāra un februāra vidējās temperatūras -11,7 °C un -11,0 °C, jūlija +19,6 °C, bet nokrišņu daudzums pieaudzis līdz 634 mm, vasaras maksimums kļuvis mazāk izteikts.

Fauna 

Nogāzēs dzīvo lielākā Tatarstānas baibaku kolonija — vairāk nekā 7000 īpatņu. Vietējie iedzīvotāji tos, kā arī citus suslikus un murkšķus, uzskatot par svētiem, jo tie bieži ieņem dievlūdzējiem raksturīgu pozu. Vēl no retajiem dzīvniekiem tiek atzīmēti kāmju dzimtas grauzēji, kam šeit ir areāla ziemeļu robeža — stepes lemings (Lagurus lagurus), pelēkais pundurkāmis (Cricetulus migratorius), Eversmana kāmis (Allocricetulus eversmanni), parastā kurmjstrupaste (Ellobius talpinus).

Vēsture 

18. gadsimtā augstienes rietumu nogāzēs tika iegūts varš, raktuves piederēja tirgotāja Mjasņikova Išterjakovskas vara rūpnīcai. Mūsdienās zināmas 57 šahtas, ir atzīmēti vairāki desmiti mazu raktuvju iegruvumu, pa kuriem var iekļūt kalnā.

No kalna redzams Hruščova mežs, kurš tā nosaukts pēc PSRS vadītāja Hruščova 1964. gada atpūtas vizītes tajā. Tāpat kā par daudziem kalniem, arī par šo pastāv leģenda, ka tajā paslēpti seni ieroči. Ir arī tautas leģenda, ka uz kalna savu nometni iekārtojis Jemeļjans Pugačovs.

Dabas liegums 

Aizsargājama teritorija izveidota 1972. gadā kā ainavu liegums, pašlaik tā statuss ir kompleksais liegums biotopu, sugu un ainavu aizsardzībai. Lieguma noteikumi aizliedz meliorāciju, derīgo izrakteņu ieguvi, medības un celtniecību, taču pieļauj citu saimniecisku darbību.

Attēlu galerija

Atsauces 

Tatarstāna
Krievijas kalni
Krievijas dabas liegumi
Čatirtau ( , tulkojumā — Telts kalns ) ir reģionālas nozīmes valsts dabas liegums Krievijas sastāvdaļas Tatarstānas dienvidaustrumos , kura pamatdaļa ir Čatirtau plato — palieka no kādreizējās augstienes , vairums no kuras erozijas ietekmē noskalojusies . Čatirtau augstākais punkts atrodasm vjl , apkm uz ziemeļiem no Aznakajevas pilsētas . Apraksts Plato relatīvais augstums pār dažus kilometrus uz dienvidiem tekošās Sterļas upes ieleju sasniedzmetrus . Plato austrumdaļā atrodas Urazajevska kalns ar īpaši stāvām nogāzēm . Plato nogāzes izmanto paraplanētāji . Apdzīvotu vietu uz plato nav , apkārtnē izvietoti ciemati un galvenokārt lauksaimnieciskas zemes . Vidējās mēneša temperatūras netālajā Buguļmā gadsimta sākumā janvārī un februārī bijušas2 ° C , jūlijā +18,5 ° C , gada nokrišņu daudzumsmm ar vasaras maksimumu . gadsimta sākuma dati nosauc Buguļmas janvāra un februāra vidējās temperatūras7 ° C un0 ° C , jūlija +19,6 ° C , bet nokrišņu daudzums pieaudzis līdzmm , vasaras maksimums kļuvis mazāk izteikts . Fauna Nogāzēs dzīvo lielākā Tatarstānas baibaku kolonija — vairāk nekāīpatņu . Vietējie iedzīvotāji tos , kā arī citus suslikus un murkšķus , uzskatot par svētiem , jo tie bieži ieņem dievlūdzējiem raksturīgu pozu . Vēl no retajiem dzīvniekiem tiek atzīmēti kāmju dzimtas grauzēji , kam šeit ir areāla ziemeļu robeža — stepes lemings ( Lagurus lagurus ) , pelēkais pundurkāmis ( Cricetulus migratorius ) , Eversmana kāmis ( Allocricetulus eversmanni ) , parastā kurmjstrupaste ( Ellobius talpinus ) . Vēsture 18. gadsimtā augstienes rietumu nogāzēs tika iegūts varš , raktuves piederēja tirgotāja Mjasņikova Išterjakovskas vara rūpnīcai . Mūsdienās zināmasšahtas , ir atzīmēti vairāki desmiti mazu raktuvju iegruvumu , pa kuriem var iekļūt kalnā . No kalna redzams Hruščova mežs , kurš tā nosaukts pēc PSRS vadītāja Hruščova gada atpūtas vizītes tajā . Tāpat kā par daudziem kalniem , arī par šo pastāv leģenda , ka tajā paslēpti seni ieroči . Ir arī tautas leģenda , ka uz kalna savu nometni iekārtojis Jemeļjans Pugačovs . Dabas liegums Aizsargājama teritorija izveidota gadā kā ainavu liegums , pašlaik tā statuss ir kompleksais liegums biotopu , sugu un ainavu aizsardzībai . Lieguma noteikumi aizliedz meliorāciju , derīgo izrakteņu ieguvi , medības un celtniecību , taču pieļauj citu saimniecisku darbību . Attēlu galerija Atsauces Tatarstāna Krievijas kalni Krievijas dabas liegumi