Vasīlijs Ignatenko
Vasīlijs Ignatenko (; ; ; dzimis 1961. gada 13. martā, miris 1986. gada 13. maijā) bija padomju ugunsdzēsējs, vecākais seržants.

Biogrāfija 
Ignatenko piedzima 1961. gada 13. martā Sperižjes ciemā,Brahinas rajonā, Gomeļas apgabalā, Baltkrievijā. Pabeidza Gomeļas profesionāltehnisko skolu, kļuva par elektrotehniķi, tika nosūtīts darbā uz Bobruisku. Vēlāk iesaukts dienestā, ugunsdzēsēju daļā Maskavā. Pēc dienesta devās darba meklējumos uz Pripjatu. Strādāja par ugunsdzēsēju Čornobiļas AES, bija vecākais seržants iekšējā dienestā. 1983. gadā apprecējās ar konditorijas ceha darbinieci Ludmilu.

Ignatenko bija pirmajā glābēju komandā, kas neilgi pēc Čornobiļas AES katastrofas nakts vidū tika izsaukta ugunsgrēka dzēšanai uz reaktora jumta. Tā kā Ignatenko strādāja bez jebkādiem aizsarglīdzekļiem, viņš saņēma nāvējošu radioaktīvā starojuma devu un 2 nedēļas vēlāk nomira slimnīcā Maskavā.

Ignatenko nomira, lai arī ārsti pielika visas pūles, lai viņu glābtu. Neskatoties uz Ignatenko iebildumiem, viņa 14 gadus vecā māsa Nataša kļuva viņam par kaula smadzeņu donoru. Viņu operēja amerikāņu ārsts, tomēr Ignatenko nomira. Uz slimnīcu Maskavā bija devusies arī Ignatenko sieva Ludmila, kas bija gaidībās. Ludmila palika pie vīra līdz pat beigām. Kaut arī bija aizliegts pieskarties, viņa tomēr saņēma starojuma dozu no mirstošā vīra. Divus mēnešus pēc Ignatenko nāves viņu bērns piedzima ar sirds nepietiekamību un aknu bojājumiem. Meitenīte nodzīvoja tikai 4 stundas. Ludmila viņu nosauca par Natašu, kā to bija vēlējies vīrs. Ignatenko ģimenes traģiskais stāsts aprakstīts baltkrievu rakstnieces Svetlanas Aļeksijevičas grāmatā "Černobiļa. Lūgšana" («Чернобыльская молитва. Хроника будущего», 1997).

Apbalvojumi un piemiņa 
2006. gadā Ignatenko pēc nāves piešķira Ukrainas valsts augstāko apbalvojumu — Ukrainas varoņa nosaukumu un Zelta zvaigznes ordeni. Apbalvots arī ar ar krustu "Par varonību" (1996) un Sarkanā Karoga ordeni (pēc nāves).

Dzimtajā Brahinas rajonā, pilsētciematā Brahinā uzstādīts Ignatenko piemineklis.

Ignatenko un viņa sieva Ludmila parādīti HBO miniseriālā „Černobiļa”, kurā viņus attēlo britu aktieris Ādams Nagaitis un īru aktrise Džesija Baklija.

Atsauces

Ārējās saites 
 Герой "Чернобыля": мать пожарного Василия Игнатенко о том, каким он был в жизни BBC News 

1961. gadā dzimušie
1986. gadā mirušie
Čornobiļas AES katastrofas seku likvidētāji
Ar Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Gomeļas apgabalā dzimušie
Ukraiņi
Vasīlijs Ignatenko ( ; ; ; dzimis gada martā , miris gada maijā ) bija padomju ugunsdzēsējs , vecākais seržants . Biogrāfija Ignatenko piedzima gada martā Sperižjes ciemā , Brahinas rajonā , Gomeļas apgabalā , Baltkrievijā . Pabeidza Gomeļas profesionāltehnisko skolu , kļuva par elektrotehniķi , tika nosūtīts darbā uz Bobruisku . Vēlāk iesaukts dienestā , ugunsdzēsēju daļā Maskavā . Pēc dienesta devās darba meklējumos uz Pripjatu . Strādāja par ugunsdzēsēju Čornobiļas AES , bija vecākais seržants iekšējā dienestā . gadā apprecējās ar konditorijas ceha darbinieci Ludmilu . Ignatenko bija pirmajā glābēju komandā , kas neilgi pēc Čornobiļas AES katastrofas nakts vidū tika izsaukta ugunsgrēka dzēšanai uz reaktora jumta . Tā kā Ignatenko strādāja bez jebkādiem aizsarglīdzekļiem , viņš saņēma nāvējošu radioaktīvā starojuma devu unnedēļas vēlāk nomira slimnīcā Maskavā . Ignatenko nomira , lai arī ārsti pielika visas pūles , lai viņu glābtu . Neskatoties uz Ignatenko iebildumiem , viņagadus vecā māsa Nataša kļuva viņam par kaula smadzeņu donoru . Viņu operēja amerikāņu ārsts , tomēr Ignatenko nomira . Uz slimnīcu Maskavā bija devusies arī Ignatenko sieva Ludmila , kas bija gaidībās . Ludmila palika pie vīra līdz pat beigām . Kaut arī bija aizliegts pieskarties , viņa tomēr saņēma starojuma dozu no mirstošā vīra . Divus mēnešus pēc Ignatenko nāves viņu bērns piedzima ar sirds nepietiekamību un aknu bojājumiem . Meitenīte nodzīvoja tikaistundas . Ludmila viņu nosauca par Natašu , kā to bija vēlējies vīrs . Ignatenko ģimenes traģiskais stāsts aprakstīts baltkrievu rakstnieces Svetlanas Aļeksijevičas grāmatā " Černobiļa . Lūgšana " ( « Чернобыльская молитва . Хроника будущего » , Apbalvojumi un piemiņa 2006. gadā Ignatenko pēc nāves piešķira Ukrainas valsts augstāko apbalvojumu — Ukrainas varoņa nosaukumu un Zelta zvaigznes ordeni . Apbalvots arī ar ar krustu " Par varonību " un Sarkanā Karoga ordeni ( pēc nāves ) . Dzimtajā Brahinas rajonā , pilsētciematā Brahinā uzstādīts Ignatenko piemineklis . Ignatenko un viņa sieva Ludmila parādīti HBO miniseriālā „ Černobiļa ” , kurā viņus attēlo britu aktieris Ādams Nagaitis un īru aktrise Džesija Baklija . Atsauces Ārējās saites Герой " Чернобыля " : мать пожарного Василия Игнатенко о том , каким он был в жизни BBC News 1961. gadā dzimušie 1986. gadā mirušie Čornobiļas AES katastrofas seku likvidētāji Ar Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie Gomeļas apgabalā dzimušie Ukraiņi