Lācīši (ģints)
Lācīši (Leccinum) ir beku dzimtas sēņu ģints, kura Latvijā sastāv no apšubeku, bērzubeku un lācīšu sugām. Sugas ir līdzīgas pēc formas, savstarpēji visredzamāk atšķiras ar cepurītes krāsu: apšubekas un lācīši parasti ir no dzelteniem līdz sarkaniem, bērzubekas - pelēcīgas. Apšubekas un lācīšus var atšķirt arī pēc kokiem, kuru tuvumā tie aug. Latvijā visas šīs ģints sugas lietojamas pārtikā, lai gan purva bērzubeku atzīst par mazvērtīgāku ūdeņainuma dēļ.

Morfoloģija 

 Augļķermeņi: cepurīšu sēnes, stobriņu sēnes, ar garu, slaidu kātiņu un parasti platu cepurīti.
 Cepurīte: sākumā pusapaļa, izpletusies izliekti apaļa (parasti apšubekām un bērzubekām) vai spilvenveida (parasti lācīšiem). Gluda vai viegli samtaina, krāsa lācīšiem no dzeltenas līdz brūnai un zilganpelēkai, apšubekām no baltas līdz dzeltenbrūnai vai sarkanai, bērzubekām no bāli pelēkas līdz melnai.
 Stobriņi: atveres sākumā baltas, vecumā baravikām kļūst brūnganas, bērzubekām aizņem relatīvi lielu daļu no cepurītes.
 Kātiņš: slaids, garš, parasti ar tumšiem punktiņiem.
 Mīkstums: balts. Bērzubekām, izņemot neīsto bērzubeku, griezumā krāsu nemaina, apšubekām un lācīšiem parasti nomelnē.

Ekoloģija 

Lācīšu ģints sēnes veido mikorizu ar lapu un retāk skuju kokiem, visbiežāk ar bērziem, apsēm, priedēm, ozoliem. Aug mežos, retāk parkos vai pie atsevišķiem kokiem. Augļķermeņi pārsvarā parādās no jūlija līdz oktobrim, labvēlīgos klimatiskos apstākļos no jūnija līdz novembrim.

Latvijā atrodamās lācīšu ģints sēnes

Skatīt arī 

 Beku dzimta
 Ēdamās sēnes
 Stobriņu sēnes
 Sēņu kulinārija

Atsauces

Ārējās saites 

 Lācīšu sēnes latvijas.daba.lv
 Leccinum: Uncertain Taxa
 The Genus Leccinum
 Leccinum, или Обабок

Bekas
Ēdamās sēnes
Stobriņu sēnes
Sēņu sistemātika
Lācīši ( Leccinum ) ir beku dzimtas sēņu ģints , kura Latvijā sastāv no apšubeku , bērzubeku un lācīšu sugām . Sugas ir līdzīgas pēc formas , savstarpēji visredzamāk atšķiras ar cepurītes krāsu : apšubekas un lācīši parasti ir no dzelteniem līdz sarkaniem , bērzubekas - pelēcīgas . Apšubekas un lācīšus var atšķirt arī pēc kokiem , kuru tuvumā tie aug . Latvijā visas šīs ģints sugas lietojamas pārtikā , lai gan purva bērzubeku atzīst par mazvērtīgāku ūdeņainuma dēļ . Morfoloģija Augļķermeņi : cepurīšu sēnes , stobriņu sēnes , ar garu , slaidu kātiņu un parasti platu cepurīti . Cepurīte : sākumā pusapaļa , izpletusies izliekti apaļa ( parasti apšubekām un bērzubekām ) vai spilvenveida ( parasti lācīšiem ) . Gluda vai viegli samtaina , krāsa lācīšiem no dzeltenas līdz brūnai un zilganpelēkai , apšubekām no baltas līdz dzeltenbrūnai vai sarkanai , bērzubekām no bāli pelēkas līdz melnai . Stobriņi : atveres sākumā baltas , vecumā baravikām kļūst brūnganas , bērzubekām aizņem relatīvi lielu daļu no cepurītes . Kātiņš : slaids , garš , parasti ar tumšiem punktiņiem . Mīkstums : balts . Bērzubekām , izņemot neīsto bērzubeku , griezumā krāsu nemaina , apšubekām un lācīšiem parasti nomelnē . Ekoloģija Lācīšu ģints sēnes veido mikorizu ar lapu un retāk skuju kokiem , visbiežāk ar bērziem , apsēm , priedēm , ozoliem . Aug mežos , retāk parkos vai pie atsevišķiem kokiem . Augļķermeņi pārsvarā parādās no jūlija līdz oktobrim , labvēlīgos klimatiskos apstākļos no jūnija līdz novembrim . Latvijā atrodamās lācīšu ģints sēnes Skatīt arī Beku dzimta Ēdamās sēnes Stobriņu sēnes Sēņu kulinārija Atsauces Ārējās saites Lācīšu sēnes latvijas.daba.lv Leccinum : Uncertain Taxa The Genus Leccinum Leccinum , или Обабок Bekas Ēdamās sēnes Stobriņu sēnes Sēņu sistemātika