Oto Augusts Strandmans
Oto Augusts Strandmans (; 1875—1941), arī Oto Strandmanis, bija igauņu jurists, politiķis un diplomāts. Igaunijas premjerministrs (1919) un Igaunijas Valsts vecākais (1929—1931).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1875. gada 30. novembrī Rakveres apriņķa Undlas pagasta Vandu ciemā zemnieku ģimenē. 

Mācījās Tallinas Aleksandra ģimnāzijā, tad Pēterburgas V un VII ģimnāzijās. Studēja tieslietas Pēterburgas Universitātē (1899—1901) un Tartu Universitātē (1901—1903). Pēc 1905. gada revolūcijas bija spiests doties bēgļu gaitās uz Šveici un Somiju (1905—1909), pēc atgriešanās dzimtenē darbojās kā advokāts Tallinā (1909—1917). 
Pēc Februāra revolūcijas gadā viņš bija Igaunijas Pagaidu zemes padomes priekšsēdis. Igaunijas brīvības cīņu laikā 1919. gada maijā kļuva par Igaunijas premjerministru un Kara ministru, 1919. gada otrajā pusē kā Igaunijas valsts galva apmeklēja Rīgu, kur viņu oficiāli pieņēma Latvijas pagaidu valdības vadītājs Kārlis Ulmanis. Pēc tam ilgstoši bija Rīgikogu deputāts, pildīja tieslietu ministra (1920—1921), ārlietu ministra (1920—1921; 1924) un finanšu ministra (1924) pienākumus. 1927. gadā viņu iecēla par Igaunijas sūtni Varšavā (1927—1929). 

No 1929. gada 9. jūlija līdz 1931. gada 12. februārim bija Igaunijas Valsts vecākais, 1930. gada februāra sākumā viņš oficiālā valsts vizītē apmeklēja Varšavu un Polijas anektēto Viļņas apgabalu, bet atpakaļceļā Rīgā 4. februārī īsi tikās ar Latvijas Valsts prezidentu Zemgalu. No 1933. gada viņš bija Igaunijas sūtnis Parīzē (1933—1939), 1938. gadā arī Hāgas Starptautiskās tiesas loceklis.

1939. gadā viņš atgriezās dzimtenē, pēc Igaunijas okupācijas viņš dzīvoja savā dzimtajā ciemā. Nošāvās 1941. gada 5. februārī, kad saņēma paziņojumu par ierašanos uz nopratināšanu NKVD.

Atsauces 

Igaunijas Valsts vecākie
Igaunijas politiķi
Padomju represiju upuri
Rietumviru apriņķī dzimušie
Oto Augusts Strandmans ( ; 1941 ) , arī Oto Strandmanis , bija igauņu jurists , politiķis un diplomāts . Igaunijas premjerministrsun Igaunijas Valsts vecākais1931 ) . Dzīvesgājums Dzimis gada novembrī Rakveres apriņķa Undlas pagasta Vandu ciemā zemnieku ģimenē . Mācījās Tallinas Aleksandra ģimnāzijā , tad Pēterburgas V un VII ģimnāzijās . Studēja tieslietas Pēterburgas Universitātē1901 ) un Tartu Universitātē1903 ) . Pēc gada revolūcijas bija spiests doties bēgļu gaitās uz Šveici un Somiju1909 ) , pēc atgriešanās dzimtenē darbojās kā advokāts Tallinā1917 ) . Pēc Februāra revolūcijas gadā viņš bija Igaunijas Pagaidu zemes padomes priekšsēdis . Igaunijas brīvības cīņu laikā gada maijā kļuva par Igaunijas premjerministru un Kara ministru , gada otrajā pusē kā Igaunijas valsts galva apmeklēja Rīgu , kur viņu oficiāli pieņēma Latvijas pagaidu valdības vadītājs Kārlis Ulmanis . Pēc tam ilgstoši bija Rīgikogu deputāts , pildīja tieslietu ministra1921 ) , ārlietu ministra1921; un finanšu ministrapienākumus . gadā viņu iecēla par Igaunijas sūtni Varšavā1929 ) . No gada jūlija līdz gada februārim bija Igaunijas Valsts vecākais , gada februāra sākumā viņš oficiālā valsts vizītē apmeklēja Varšavu un Polijas anektēto Viļņas apgabalu , bet atpakaļceļā Rīgā februārī īsi tikās ar Latvijas Valsts prezidentu Zemgalu . No gada viņš bija Igaunijas sūtnis Parīzē1939 ) , gadā arī Hāgas Starptautiskās tiesas loceklis . 1939. gadā viņš atgriezās dzimtenē , pēc Igaunijas okupācijas viņš dzīvoja savā dzimtajā ciemā . Nošāvās gada februārī , kad saņēma paziņojumu par ierašanos uz nopratināšanu NKVD . Atsauces Igaunijas Valsts vecākie Igaunijas politiķi Padomju represiju upuri Rietumviru apriņķī dzimušie