Bērzu baravika
Bērzu baravika (Boletus betulicola, arī Boletus betulicolus) ir izplatīta beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņus lieto pārtikā kā ēdamās sēnes. Pastāv arī uzskats, ka tā ir nevis patstāvīga suga, bet egļu baravikas forma Boletus edulis f. betulicola.

Sēnes apraksts

 Cepurīte: krāsa no gaiši brūnas līdz gandrīz baltai. Diametrs līdz 20 cm, reti līdz 30 cm. Sākumā pusapaļa, vēlāk izliekti spilvenveida. Mīkstums biezs, balts, blīvs, ar patīkamu garšu un smaržu, griezuma vietā krāsu nemaina.
 Stobriņi: sākumā balti, vēlāk zaļgani, tad zaļganbrūni/olīvbrūni, aizņem ne vairāk kā trešdaļu no cepurītes biezuma. Atveres apaļas, baltas.
 Kātiņš: blīvs un ciets, apakšdaļā resnāks, vecām sēnēm ar izzūdošu izcilnētu zīmējumu. Cepurītes krāsā. Garums līdz 11 cm, resnums līdz 5 cm.
 Sporas: vārpstveida, dzeltenbrūnganas, gludas, 14-17/4,5-5 µm.
 Bazīdijas: 20-30/7-9 µm, vālesveida.
 Cistīdas: 27-35/12-15 µm.

Augšanas apstākļi

Aug parasti no jūlija līdz septembrim, veido mikorizu ar bērziem. Aug zem bērziem lapu koku un jauktos mežos, biežāk mētrājā, damaksnī, vērī, nereti pie paegļiem un skudru pūžņiem, saules sildītās vietās.

Līdzīgas sugas

Bērzu baravika ir līdzīga egļu baravikai, priežu baravikai un ozolu baravikai. Bērzu baravikas cepurīte gaišāka kā egļu un priežu baravikai, stobriņu slānis ne vairāk kā trešdaļa no cepurītes biezuma, egļu baravikas stobriņi balti, vēlāk zaļgandzelteni un aizņem divas trešdaļas cepurītes biezuma, priežu baravikai tie bālgani, vēlāk iedzelteni un pēc tam zaļganbrūni un pati cepurīte krietni tumšāka kā bērzu baravikai, ozolu baravikai  cepurīte gaiši brūngana, bet stobriņi gaiši dzeltenbrūngani un mīkstums nedaudz irdens salīdzinājumā ar citām baravikām. Visas šīs sugas sadzīvē bieži apvieno un sauc vienkārši par baravikām.

Sēņotājiem baraviku sugas sajaukt nav jābaidās, visas tās ir ar vienādām praktiskajām īpašībām. Ļoti nevēlami ir sajaukt baravikas ar parasto žultsbeku, kuras rūgtums tiek uzskatīts par neciešamu. Žultsbekas stobriņu slānis iesārts, uz vecumu uzpūties un tīklveida zīmējums uz kātiņa tumšāks un stipri izcilnēts. Šaubu gadījumā sēne turpat mežā pagaršojama.

Barības vērtība

Visas baravikas ir augstvērtīgas ēdamās sēnes, lietojamas dažādos veidos. Pirms cepšanas nav jānovāra. Īpaši iesaka konservēšanai un žāvēšanai.

Skatīt arī
 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā
 Sēņu tirdzniecība

Atsauces

Ārējās saites 
 fungi.lv
 Baraviku apstrāde 
 Sēņotāja ceļvedis 
 Latvijas daba.lv
 Mycobank
 Белый гриб берёзовый
 Birkensteinpilz

Bekas
Ēdamās sēnes
Stobriņu sēnes
Bērzu baravika ( Boletus betulicola , arī Boletus betulicolus ) ir izplatīta beku dzimtas sēne , kuras augļķermeņus lieto pārtikā kā ēdamās sēnes . Pastāv arī uzskats , ka tā ir nevis patstāvīga suga , bet egļu baravikas forma Boletus edulis f. betulicola . Sēnes apraksts Cepurīte : krāsa no gaiši brūnas līdz gandrīz baltai . Diametrs līdzcm , reti līdzcm . Sākumā pusapaļa , vēlāk izliekti spilvenveida . Mīkstums biezs , balts , blīvs , ar patīkamu garšu un smaržu , griezuma vietā krāsu nemaina . Stobriņi : sākumā balti , vēlāk zaļgani , tad zaļganbrūni / olīvbrūni , aizņem ne vairāk kā trešdaļu no cepurītes biezuma . Atveres apaļas , baltas . Kātiņš : blīvs un ciets , apakšdaļā resnāks , vecām sēnēm ar izzūdošu izcilnētu zīmējumu . Cepurītes krāsā . Garums līdzcm , resnums līdzcm . Sporas : vārpstveida , dzeltenbrūnganas , gludas , 4,5 - 5 µm . Bazīdijas : 7 - 9 µm , vālesveida . Cistīdas : 12 - 15 µm . Augšanas apstākļi Aug parasti no jūlija līdz septembrim , veido mikorizu ar bērziem . Aug zem bērziem lapu koku un jauktos mežos , biežāk mētrājā , damaksnī , vērī , nereti pie paegļiem un skudru pūžņiem , saules sildītās vietās . Līdzīgas sugas Bērzu baravika ir līdzīga egļu baravikai , priežu baravikai un ozolu baravikai . Bērzu baravikas cepurīte gaišāka kā egļu un priežu baravikai , stobriņu slānis ne vairāk kā trešdaļa no cepurītes biezuma , egļu baravikas stobriņi balti , vēlāk zaļgandzelteni un aizņem divas trešdaļas cepurītes biezuma , priežu baravikai tie bālgani , vēlāk iedzelteni un pēc tam zaļganbrūni un pati cepurīte krietni tumšāka kā bērzu baravikai , ozolu baravikai cepurīte gaiši brūngana , bet stobriņi gaiši dzeltenbrūngani un mīkstums nedaudz irdens salīdzinājumā ar citām baravikām . Visas šīs sugas sadzīvē bieži apvieno un sauc vienkārši par baravikām . Sēņotājiem baraviku sugas sajaukt nav jābaidās , visas tās ir ar vienādām praktiskajām īpašībām . Ļoti nevēlami ir sajaukt baravikas ar parasto žultsbeku , kuras rūgtums tiek uzskatīts par neciešamu . Žultsbekas stobriņu slānis iesārts , uz vecumu uzpūties un tīklveida zīmējums uz kātiņa tumšāks un stipri izcilnēts . Šaubu gadījumā sēne turpat mežā pagaršojama . Barības vērtība Visas baravikas ir augstvērtīgas ēdamās sēnes , lietojamas dažādos veidos . Pirms cepšanas nav jānovāra . Īpaši iesaka konservēšanai un žāvēšanai . Skatīt arī Sēņošana Sēnes kulinārijā Sēņu tirdzniecība Atsauces Ārējās saites fungi.lv Baraviku apstrāde Sēņotāja ceļvedis Latvijas daba.lv Mycobank Белый гриб берёзовый Birkensteinpilz Bekas Ēdamās sēnes Stobriņu sēnes