2022. gada Eiropas čempionāts futbolā sievietēm
2022. gada Eiropas čempionāts futbolā sievietēm bija 13. Eiropas čempionāts sieviešu futbola nacionālajām izlasēm, ko rīkoja UEFA. Tas notika Anglijā no 6. līdz 31. jūlijam. Čempionāta finālturnīrā piedalījās 16 izlases.

Sākotnēji bija paredzēts, ka čempionāts notiks no 2021. gada 7. jūlija līdz 1. augustam. Tomēr COVID-19 pandēmijas dēļ un sakarā ar 2020. gada vasaras olimpisko spēļu un 2020. gada Eiropas čempionāta futbolā pārcelšanu uz 2021. gada vasaru turnīrs tika pārcelts uz 2022. gadu. Anglija Eiropas sieviešu čempionāta finālturnīru iepriekšējo reizi rīkoja 2005. gadā, kad pēdējo reizi turnīrā piedalījās astoņas komandas.

Anglijas izlase bija mājiniece, Nīderlande centās aizstāvēt 2017. gadā izcīnīto čempiontitulu, bet Ziemeļīrija pirmo reizi piedalījās Eiropas čempionāta sievietēm finālturnīrā. Finālturnīram bija kvalificējusies Krievijas izlase, bet pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā tā tika izslēgta un tās vietā finālturnīra dalībnieču vidū tika iekļauta Portugāle, kas zaudēja Krievijai kvalifikācijas izslēgšanas spēlēs.

Finālturnīrā tika izmantoti video tiesneša asistenti (VAR), kā arī vārtu līnijas tehnoloģija. Fināls notika Vemblija stadionā Londonā.

Pirmo reizi par Eiropas čempionēm kļuva Anglijas izlases futbolistes, kas finālā papildlaikā ar 2:1 pieveica Vāciju. Par turnīra labāko spēlētāju tika atzīta Anglijas izlases uzbrucēja Beta Mīda.

Stadioni 
Finālturnīrs tiek aizvadīts 10 stadionos astoņās Anglijas pilsētās.

Grupu turnīrs 
Visi spēļu sākuma laiki norādīti pēc Latvijas laika (EEST), iekavās ir norādīts norises vietas laiks (UTC+1).

A grupa

B grupa

C grupa

D grupa

Izslēgšanas spēles

Ceturtdaļfināli

Pusfināli

Fināls

Atsauces

Ārējās saites 

 

Eiropas čempionāts futbolā sievietēm
Eiropas čempionāts futbolā sievietēm
Futbols Anglijā
2022. gada Eiropas čempionāts futbolā sievietēm bija Eiropas čempionāts sieviešu futbola nacionālajām izlasēm , ko rīkoja UEFA . Tas notika Anglijā no līdz jūlijam . Čempionāta finālturnīrā piedalījāsizlases . Sākotnēji bija paredzēts , ka čempionāts notiks no gada jūlija līdz augustam . Tomēr COVID - 19 pandēmijas dēļ un sakarā ar gada vasaras olimpisko spēļu un gada Eiropas čempionāta futbolā pārcelšanu uz gada vasaru turnīrs tika pārcelts uz gadu . Anglija Eiropas sieviešu čempionāta finālturnīru iepriekšējo reizi rīkoja gadā , kad pēdējo reizi turnīrā piedalījās astoņas komandas . Anglijas izlase bija mājiniece , Nīderlande centās aizstāvēt gadā izcīnīto čempiontitulu , bet Ziemeļīrija pirmo reizi piedalījās Eiropas čempionāta sievietēm finālturnīrā . Finālturnīram bija kvalificējusies Krievijas izlase , bet pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā tā tika izslēgta un tās vietā finālturnīra dalībnieču vidū tika iekļauta Portugāle , kas zaudēja Krievijai kvalifikācijas izslēgšanas spēlēs . Finālturnīrā tika izmantoti video tiesneša asistenti ( VAR ) , kā arī vārtu līnijas tehnoloģija . Fināls notika Vemblija stadionā Londonā . Pirmo reizi par Eiropas čempionēm kļuva Anglijas izlases futbolistes , kas finālā papildlaikā ar1 pieveica Vāciju . Par turnīra labāko spēlētāju tika atzīta Anglijas izlases uzbrucēja Beta Mīda . Stadioni Finālturnīrs tiek aizvadītsstadionos astoņās Anglijas pilsētās . Grupu turnīrs Visi spēļu sākuma laiki norādīti pēc Latvijas laika ( EEST ) , iekavās ir norādīts norises vietas laiks ( UTC + 1 ) . A grupa B grupa C grupa D grupa Izslēgšanas spēles Ceturtdaļfināli Pusfināli Fināls Atsauces Ārējās saites Eiropas čempionāts futbolā sievietēm Eiropas čempionāts futbolā sievietēm Futbols Anglijā