Juris Mežiņš
Juris Mežiņš (, 1886—1937) bija latviešu 1905. gada revolūcijas kaujinieks un lielinieku partijas darbinieks.
Iskolata prezidija loceklis un sekretārs (1917), Padomju Latvijas armijas Revolucionārās kara padomes loceklis (1919).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1886. gada 22. janvārī Raņķu pagastā zemnieka Jura Mežiņa ģimenē. 1904. gadā uzņemts Latvijas Sociāldemokrātiskajā Strādnieku partijā (LSDSP), 1905. gada revolūcijas laikā darbojās Kurzemes un Rīgas sociāldemokrātu organizācijās.

1908. gadā Mežiņu apcietināja un līdz 1912. gadam viņš atradās ieslodzījumā, pēc tam izsūtījumā Sibīrijas Jakutskas apgabalā. Pēc Februāra revolūcijas atgriezās dzimtenē, bija Iskolata prezidija loceklis un sekretārs (1917). Pēc Vācijas karaspēka ienākšanas Latvijā 1918. gadā devās bēgļu gaitās uz Krieviju, bija Maskavas padomes izpildkomitejas loceklis. Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā ieradās Rīgā, darbojās Latvijas Komunistiskās partijas centrālkomitejā un Latvijas Centrālajā izpildkomitejā (LCIK), bija Padomju Latvijas armijas, vēlāk padomju 15. un 13. armijas Revolucionārās kara padomes loceklis.

Pēc atkāpšanās uz Krieviju 1920. gadā tika iecelts par Dzelzceļa kara revolucionārā kara tribunāla priekšsēdētāju, pēc Krievijas pilsoņu kara beigām bija Kaspijas jūras transporta pārvaldes komisārs (1921—1922), vēlāk PSRS Satiksmes ceļu tautas komisariāta administratīvās pārvaldes priekšnieks, Permas dzelzceļa priekšnieks (1926—1929), dzelzceļa karaspēka atsevišķā korpusa komandieris (1932).
Lielā terora laikā 1937. gada 21. septembrī tika apcietināts sakarā ar apvainojumiem kaitniecībā un un dalībā pretpadomju teroristiskā organizācijā. 1937. gada 25. novembrī PSRS Augstākās tiesas Kara kolēģija viņam piesprieda nāvessodu, nošauts 1937. gada 25. novembrī, līķis sadedzināts Maskavas Donas kapsētas krematorijā (Донской крематорий). 1956. gadā reabilitēts.

Atsauces 

1886. gadā dzimušie
1937. gadā mirušie
Kuldīgas novadā dzimušie
Krievijas latvieši
LKP biedri
Revolucionāri
Krievijas pilsoņu kara dalībnieki
Padomju represijās nogalinātie
Juris Mežiņš ( , 1937 ) bija latviešu gada revolūcijas kaujinieks un lielinieku partijas darbinieks . Iskolata prezidija loceklis un sekretārs Padomju Latvijas armijas Revolucionārās kara padomes loceklis Dzīvesgājums Dzimis gada janvārī Raņķu pagastā zemnieka Jura Mežiņa ģimenē . gadā uzņemts Latvijas Sociāldemokrātiskajā Strādnieku partijā ( LSDSP ) , gada revolūcijas laikā darbojās Kurzemes un Rīgas sociāldemokrātu organizācijās . 1908. gadā Mežiņu apcietināja un līdz gadam viņš atradās ieslodzījumā , pēc tam izsūtījumā Sibīrijas Jakutskas apgabalā . Pēc Februāra revolūcijas atgriezās dzimtenē , bija Iskolata prezidija loceklis un sekretārs Pēc Vācijas karaspēka ienākšanas Latvijā gadā devās bēgļu gaitās uz Krieviju , bija Maskavas padomes izpildkomitejas loceklis . Latvijas brīvības cīņu laikā gadā ieradās Rīgā , darbojās Latvijas Komunistiskās partijas centrālkomitejā un Latvijas Centrālajā izpildkomitejā ( LCIK ) , bija Padomju Latvijas armijas , vēlāk padomju un armijas Revolucionārās kara padomes loceklis . Pēc atkāpšanās uz Krieviju gadā tika iecelts par Dzelzceļa kara revolucionārā kara tribunāla priekšsēdētāju , pēc Krievijas pilsoņu kara beigām bija Kaspijas jūras transporta pārvaldes komisārs1922 ) , vēlāk PSRS Satiksmes ceļu tautas komisariāta administratīvās pārvaldes priekšnieks , Permas dzelzceļa priekšnieks1929 ) , dzelzceļa karaspēka atsevišķā korpusa komandieris Lielā terora laikā gada septembrī tika apcietināts sakarā ar apvainojumiem kaitniecībā un un dalībā pretpadomju teroristiskā organizācijā . gada novembrī PSRS Augstākās tiesas Kara kolēģija viņam piesprieda nāvessodu , nošauts gada novembrī , līķis sadedzināts Maskavas Donas kapsētas krematorijā ( Донской крематорий ) . gadā reabilitēts . Atsauces 1886. gadā dzimušie 1937. gadā mirušie Kuldīgas novadā dzimušie Krievijas latvieši LKP biedri Revolucionāri Krievijas pilsoņu kara dalībnieki Padomju represijās nogalinātie