Vinniga nota
Vinniga nota bija provizoriska Latvijas Pagaidu valdības varas atzīšana, ko 1918. gada 26. novembrī veica Vācijas ģenerālpilnvarotais Baltijas zemēs Augusts Vinnigs.  

Pēc Tautas padomes izveidošanās 1918. gada 17. novembrī un Latvijas valsts pasludināšanas 18. novembrī Latvijas Pagaidu valdība īpašu uzmanību pievērsa attiecību noregulēšanai ar Vāciju, kurai piederēja faktiskā vara okupētajās latviešu zemēs. Jau 18. novembra vakarā Vinnigu informēja par Latvijas valsts nodibināšanos. Vācijas kabineta sēdē, kas notika dažas dienas pēc Latvijas valsts proklamēšanas, tika nolemts atzīt Ulmaņa valdību kā provizorisku varu “latviešu etnogrāfiskajā teritorijā” un Tautas padomi kā “kontrolējošo instanci”. 

25. novembrī Ulmanis no Vinniga saņēma notu ar tekstu: “Pagodinos prezidenta kungam paziņot, ka vācu valdība ir ar mieru provizoriski atzīt Latvijas tautas padomi par patstāvīgu varu un pagaidu valdību par tās izpildu komisiju (Vollzugausschuss) līdz tam laikam, kamēr miera konference izšķirsies par Latvijas nākotni saskaņā ar tautu pašnoteikšanās tiesībām.”

26. novembrī Vinnigs nosūtīja Pagaidu valdībai vēl vienu paziņojumu, kuru Latvijas puse uztvēra kā oficiālu Latvijas atzīšanas rakstu: "Rīgā, 1918. g. 26. novembrī. 1. Augstāko valdības varu latviešu etnogrāfiskajā apgabalā izpilda Latvijas Pagaidu valdība kā galvenais pārvaldes orgāns, kas atbildīgs Latvijas Tautas Padomes priekšā. 2. Vācu civilā pārvalde nodod pārvaldi Pagaidu valdības orgāniem, ko izdara saskaņā ar noteikumiem, kuri vēl izstrādājami vienošanās ceļā."

Šis dokuments saturēja divus būtiskus atzinumus:
 Pagaidu valdība īsteno augstāko varu latviešu etnogrāfiskajā teritorijā;
 vācu civilpārvalde nodod zemes pārvaldīšanu Latvijas pagaidu valdībai.

Atsauces

Latvijas brīvības cīņas
Vinniga nota bija provizoriska Latvijas Pagaidu valdības varas atzīšana , ko gada novembrī veica Vācijas ģenerālpilnvarotais Baltijas zemēs Augusts Vinnigs . Pēc Tautas padomes izveidošanās gada novembrī un Latvijas valsts pasludināšanas novembrī Latvijas Pagaidu valdība īpašu uzmanību pievērsa attiecību noregulēšanai ar Vāciju , kurai piederēja faktiskā vara okupētajās latviešu zemēs . Jau novembra vakarā Vinnigu informēja par Latvijas valsts nodibināšanos . Vācijas kabineta sēdē , kas notika dažas dienas pēc Latvijas valsts proklamēšanas , tika nolemts atzīt Ulmaņa valdību kā provizorisku varu “ latviešu etnogrāfiskajā teritorijā ” un Tautas padomi kā “ kontrolējošo instanci ” . 25. novembrī Ulmanis no Vinniga saņēma notu ar tekstu : “ Pagodinos prezidenta kungam paziņot , ka vācu valdība ir ar mieru provizoriski atzīt Latvijas tautas padomi par patstāvīgu varu un pagaidu valdību par tās izpildu komisiju ( Vollzugausschuss ) līdz tam laikam , kamēr miera konference izšķirsies par Latvijas nākotni saskaņā ar tautu pašnoteikšanās tiesībām . ” 26. novembrī Vinnigs nosūtīja Pagaidu valdībai vēl vienu paziņojumu , kuru Latvijas puse uztvēra kā oficiālu Latvijas atzīšanas rakstu : " Rīgā , g. novembrī . Augstāko valdības varu latviešu etnogrāfiskajā apgabalā izpilda Latvijas Pagaidu valdība kā galvenais pārvaldes orgāns , kas atbildīgs Latvijas Tautas Padomes priekšā . Vācu civilā pārvalde nodod pārvaldi Pagaidu valdības orgāniem , ko izdara saskaņā ar noteikumiem , kuri vēl izstrādājami vienošanās ceļā . " Šis dokuments saturēja divus būtiskus atzinumus : Pagaidu valdība īsteno augstāko varu latviešu etnogrāfiskajā teritorijā ; vācu civilpārvalde nodod zemes pārvaldīšanu Latvijas pagaidu valdībai . Atsauces Latvijas brīvības cīņas