Zvana lāčpurns
Zvana  lāčpurns, jeb hibrīdais lāčpurns vai plaisainais lāčpurns (Morchella semilibera, arī Morchella hybrida, Morchella rimosipes, Morchella gigas u.c.) ir Latvijā reta lāčpurnu ģints sēne, kuras augļķermeņi pēc apstrādes ir ēdami.

Taksonomija 

Saskaņā ar DNS pētījumiem, Eirāzijā augošie zvana lāčpurni, būdami vizuāli identiski Ziemeļamerikā augošajiem, tomēr pārstāv atsevišķu no tiem sugu. Tagad Ziemeļamerikā tiek izdalīta suga Morchella populiphila kontinenta ZR daļā un Morchella punctipes austrumu daļā. Atšķirt šīs sugas bez ģenētiskas izpētes iespējams tikai ģeogrāfiski un atšķirībai pašlaik nav praktiskas nozīmes.

Sēnes apraksts 

 Cepurīte: krāsa tumši brūna, reti ar sarkanīgu vai pelēcīgu nokrāsu. Forma zvanveidīgi koniska, cepurīte pusbrīva (nav visā garumā saaugusi ar kātiņu), ārpusē ar plānu kroku tīklu, kurš veido noapaļotus neregulārus, šūnām līdzīgus iedobumus. Platums līdz 2 cm, augstums līdz 4 cm. Mīkstums bālgans, trausls un plāns, griezumu vietās krāsu nemaina, ar vāju patīkamu smaržu un garšu.
 Kātiņš: bālgans līdz iedzeltenam, resns un dobs, miltains. Garums līdz 10 (20) cm, resnums līdz 2 cm. 
 Sporas: elipsoidālas, bezkrāsainas, vienšūnas, bez eļļas pilieniem, 18-30/11-17 µm. Nobirums okerdzeltens.
 Aski: cilindriski, 300-450x20-25 µm, katrā askā 8 sporas.

Augšanas apstākļi 

Meža nobiru saprofīts. Aug grupās aprīļa beigās un maijā lapu un jauktu koku mežos un dārzos, arī pļavās un palienēs, bagātā augsnē. Sastopams Eiropā un Āzijā, biežāk dienvidu rajonos.

Barības vērtība 

Laba ēdamā sēne, taču dobuma dēļ ar ļoti nelielu ēdamo masu. Retuma dēļ vairākās Eiropas valstīs, ieskaitot Poliju un Čehiju, iekļauta Sarkanajās grāmatās.
Ēdama pēc 10 minūšu termiskas apstrādes, kas samazina sēnē iespējami esošo toksīnu daudzumu. Dažiem indivīdiem var izsaukt nelielus un diennakts laikā pārejošus gremošanas trakta vai nervu sistēmas traucējumus.

Līdzīgās sugas 

Visi citi lāčpurni, ar kurām Latvijā šo sugu varētu sajaukt, ir ēdami. Līdzīgi tai ir ķēvpupi, kuri atšķiras no lāčpurniem ar savu virsmu, kura vienmēr ir izlocīti krunkaina, kamēr lāčpurniem — tīkloti šūnaina. Bisītes jeb ķerveļi ir ar īsiem kātiņiem un lielām cepurītēm.

Skatīt arī 

 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā
 Lāčpurnu ģints

Atsauces

Ārējās saites 

 Index Fungorum
 Mycobank
 Mikologu biedrība: Latvijā konstatētās sēņu sugas 

Lāčpurni
Ēdamās sēnes
Asku sēnes
Zvana lāčpurns , jeb hibrīdais lāčpurns vai plaisainais lāčpurns ( Morchella semilibera , arī Morchella hybrida , Morchella rimosipes , Morchella gigas u.c. ) ir Latvijā reta lāčpurnu ģints sēne , kuras augļķermeņi pēc apstrādes ir ēdami . Taksonomija Saskaņā ar DNS pētījumiem , Eirāzijā augošie zvana lāčpurni , būdami vizuāli identiski Ziemeļamerikā augošajiem , tomēr pārstāv atsevišķu no tiem sugu . Tagad Ziemeļamerikā tiek izdalīta suga Morchella populiphila kontinenta ZR daļā un Morchella punctipes austrumu daļā . Atšķirt šīs sugas bez ģenētiskas izpētes iespējams tikai ģeogrāfiski un atšķirībai pašlaik nav praktiskas nozīmes . Sēnes apraksts Cepurīte : krāsa tumši brūna , reti ar sarkanīgu vai pelēcīgu nokrāsu . Forma zvanveidīgi koniska , cepurīte pusbrīva ( nav visā garumā saaugusi ar kātiņu ) , ārpusē ar plānu kroku tīklu , kurš veido noapaļotus neregulārus , šūnām līdzīgus iedobumus . Platums līdzcm , augstums līdzcm . Mīkstums bālgans , trausls un plāns , griezumu vietās krāsu nemaina , ar vāju patīkamu smaržu un garšu . Kātiņš : bālgans līdz iedzeltenam , resns un dobs , miltains . Garums līdz ( 20 ) cm , resnums līdzcm . Sporas : elipsoidālas , bezkrāsainas , vienšūnas , bez eļļas pilieniem , 11 - 17 µm . Nobirums okerdzeltens . Aski : cilindriski, 20 - 25 µm , katrā askāsporas . Augšanas apstākļi Meža nobiru saprofīts . Aug grupās aprīļa beigās un maijā lapu un jauktu koku mežos un dārzos , arī pļavās un palienēs , bagātā augsnē . Sastopams Eiropā un Āzijā , biežāk dienvidu rajonos . Barības vērtība Laba ēdamā sēne , taču dobuma dēļ ar ļoti nelielu ēdamo masu . Retuma dēļ vairākās Eiropas valstīs , ieskaitot Poliju un Čehiju , iekļauta Sarkanajās grāmatās . Ēdama pēcminūšu termiskas apstrādes , kas samazina sēnē iespējami esošo toksīnu daudzumu . Dažiem indivīdiem var izsaukt nelielus un diennakts laikā pārejošus gremošanas trakta vai nervu sistēmas traucējumus . Līdzīgās sugas Visi citi lāčpurni , ar kurām Latvijā šo sugu varētu sajaukt , ir ēdami . Līdzīgi tai ir ķēvpupi , kuri atšķiras no lāčpurniem ar savu virsmu , kura vienmēr ir izlocīti krunkaina , kamēr lāčpurniem — tīkloti šūnaina . Bisītes jeb ķerveļi ir ar īsiem kātiņiem un lielām cepurītēm . Skatīt arī Sēņošana Sēnes kulinārijā Lāčpurnu ģints Atsauces Ārējās saites Index Fungorum Mycobank Mikologu biedrība : Latvijā konstatētās sēņu sugas Lāčpurni Ēdamās sēnes Asku sēnes