Otrais Čečenijas karš
Otrais Čečenijas karš (krievu: Вторая чеченская война, čečenu: ШолгIа оьрсийн-нохчийн тIом) bija militārs konflikts starp Krievijas Federāciju un čečenu kaujiniekiem no 1999. gada augusta līdz 2000. gada aprīlim, kura laikā Krievijas bruņotie spēki pakļāva Ičkērijas Čečenu republiku.

Priekšvēsture 
 
1991. gada nogalē jaunievēlētais Čečenijas prezidents Džohars Dudajevs pasludināja Ičkērijas Čečenu Republikas neatkarību no Krievijas. 1992. gada martā opozīcija izdarīja neveiksmīgu apvērsuma mēģinājumu. 1994. gada novembrī opozīcijas spēki ar Krievijas atbalstu  mēģināja iebrukt Groznijā un gāzt prezidentu Dudajevu. Kad tas neizdevās, 11. decembrī krievi sāka Pirmo Čečenijas karu, tomēr cieta sakāvi un 1996. gada 31. augustā parakstīja Hasavjurtas vienošanos par pamieru.

Norise 
1999. gada augustā Šamils Basajevs ar saviem kaujiniekiem iebruka Dagestānā, kas kalpoja par iemeslu pamiera laušanai un Krievijas Federācijas bruņoto spēku (KFBS) iebrukumam Čečenijā. 30. septembrī Krievijas karaspēks ieņēma Čečenijas līdzenuma ziemeļu daļu un 18. oktobrī šķērsoja Terekas upi. 17. decembrī KFBS Gaisa desanta operācijā Kaukāza kalnos nobloķēja Čečenijas robežu ar Gruziju.

26. decembrī ar masīviem artilērijas un gaisa spēku triecieniem sākās uzbrukums Groznijai. Pēc tam, kad 2000. gada 30. janvārī kaujinieki izlauzās no aplenkuma, 6. februārī Grozniju ieņēma Krievijas karaspēks. No 22. līdz 29. februārim notika kaujas Šatojā. 7. martā Komsomolskoje ciemā aplenca čečenu lauka komandiera Ruslana Gelajeva vienību, kurai izdevās izlauzties un aizbēgt uz Gruziju. 2000. gada marta beigās karadarbības aktīvā fāze beidzās, un kaujinieki pārgāja uz partizānu kara taktiku.
2009. gada 15. aprīlī pretterorisma operāciju pasludināja par pabeigtu.

Atsauces 

20. gadsimta kari
Partizānu kari
Kari ar Krieviju
Otrais Čečenijas karš ( krievu : Вторая чеченская война , čečenu : ШолгIа оьрсийн -нохчийн тIом ) bija militārs konflikts starp Krievijas Federāciju un čečenu kaujiniekiem no gada augusta līdz gada aprīlim , kura laikā Krievijas bruņotie spēki pakļāva Ičkērijas Čečenu republiku . Priekšvēsture 1991. gada nogalē jaunievēlētais Čečenijas prezidents Džohars Dudajevs pasludināja Ičkērijas Čečenu Republikas neatkarību no Krievijas . gada martā opozīcija izdarīja neveiksmīgu apvērsuma mēģinājumu . gada novembrī opozīcijas spēki ar Krievijas atbalstu mēģināja iebrukt Groznijā un gāzt prezidentu Dudajevu . Kad tas neizdevās , decembrī krievi sāka Pirmo Čečenijas karu , tomēr cieta sakāvi un gada augustā parakstīja Hasavjurtas vienošanos par pamieru . Norise 1999. gada augustā Šamils Basajevs ar saviem kaujiniekiem iebruka Dagestānā , kas kalpoja par iemeslu pamiera laušanai un Krievijas Federācijas bruņoto spēku ( KFBS ) iebrukumam Čečenijā . septembrī Krievijas karaspēks ieņēma Čečenijas līdzenuma ziemeļu daļu un oktobrī šķērsoja Terekas upi . decembrī KFBS Gaisa desanta operācijā Kaukāza kalnos nobloķēja Čečenijas robežu ar Gruziju . 26. decembrī ar masīviem artilērijas un gaisa spēku triecieniem sākās uzbrukums Groznijai . Pēc tam , kad gada janvārī kaujinieki izlauzās no aplenkuma , februārī Grozniju ieņēma Krievijas karaspēks . No līdz februārim notika kaujas Šatojā . martā Komsomolskoje ciemā aplenca čečenu lauka komandiera Ruslana Gelajeva vienību , kurai izdevās izlauzties un aizbēgt uz Gruziju . gada marta beigās karadarbības aktīvā fāze beidzās , un kaujinieki pārgāja uz partizānu kara taktiku . 2009. gada aprīlī pretterorisma operāciju pasludināja par pabeigtu . Atsauces 20. gadsimta kari Partizānu kari Kari ar Krieviju