Ušakova sala
Ušakova sala () ir Krievijai piederoša neapdzīvota sala Ziemeļu Ledus okeānā. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā. Ušakova sala ir pēdējā no atklātajām Krievijas Arktikas lielajām salām.

Ģeogrāfija 
Sala izvietojusies Karas jūras ziemeļos starp Severnaja Zemļu austrumos un Franča Jozefa Zemi rietumos. Tuvākā cietzeme ir Vīzes sala 140 km uz dienvidiem. Visa sala ir klāta ar ledus vairogu, ko veido trīs lēzeni ledus kupoli. Augstākais no tiem salas centrā sasniedz  augstumu vjl. Ledus vairogs piekrastē apraujas ar 1—2 m, bet vietām 15—20 m augstu krauju, no kuras atlūzt aisbergi. Vasarā uz ledus vairoga virsmas veidojas kušanas ūdens upes, kas no kraujas malas noplūst okeānā kā ūdenskritumi.

Sala atrodas arktiskā tuksneša dabas zonā. Vienīgie salas iemītnieki ir leduslāči, kā arī trīspirkstu kaijas un baltās kaijas, kas bija iemitinājušās bijušās polārstacijas ēkās.

Vēsture 
Salu 1935. gada vasarā atklāja ledlauža Sadko ekspedīcija ģeogrāfa un Arktikas pētnieka Georgija Ušakova vadībā. Sliktas redzamības apstākļos Ušakovs secināja, ka apkārt kuģim novērojamie svaigi atlūzušie aisbergi ir no kādas līdz šim nezināmas salas. Pēc vairāku dienu meklēšanas sala tika atklāta un nosaukta ekspedīcijas vadītāja vārdā.

1954. gadā salas dienvidrietumos tika izveidota Ostrovušakovas polārstacija, kas nepārtraukti funkcionēja līdz 1991. gadam. 2019. gada vasarā atklājās, ka polārstacija kopā ar ledus vairoga fragmentu, uz kura tā atradās, ir atdalījusies un pazudusi. Kopā ar staciju pazudusi arī tur mitusī putnu kolonija.

Atsauces

Ārējās saites 

 Ušakova salas topogrāfiskā karte 1:200 000

Krasnojarskas novads
Krievijas salas
Karas jūra
Ušakova sala ( ) ir Krievijai piederoša neapdzīvota sala Ziemeļu Ledus okeānā . Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu — Ņencu rajonā . Ušakova sala ir pēdējā no atklātajām Krievijas Arktikas lielajām salām . Ģeogrāfija Sala izvietojusies Karas jūras ziemeļos starp Severnaja Zemļu austrumos un Franča Jozefa Zemi rietumos . Tuvākā cietzeme ir Vīzes salakm uz dienvidiem . Visa sala ir klāta ar ledus vairogu , ko veido trīs lēzeni ledus kupoli . Augstākais no tiem salas centrā sasniedz augstumu vjl . Ledus vairogs piekrastē apraujas ar2 m , bet vietām20 m augstu krauju , no kuras atlūzt aisbergi . Vasarā uz ledus vairoga virsmas veidojas kušanas ūdens upes , kas no kraujas malas noplūst okeānā kā ūdenskritumi . Sala atrodas arktiskā tuksneša dabas zonā . Vienīgie salas iemītnieki ir leduslāči , kā arī trīspirkstu kaijas un baltās kaijas , kas bija iemitinājušās bijušās polārstacijas ēkās . Vēsture Salu gada vasarā atklāja ledlauža Sadko ekspedīcija ģeogrāfa un Arktikas pētnieka Georgija Ušakova vadībā . Sliktas redzamības apstākļos Ušakovs secināja , ka apkārt kuģim novērojamie svaigi atlūzušie aisbergi ir no kādas līdz šim nezināmas salas . Pēc vairāku dienu meklēšanas sala tika atklāta un nosaukta ekspedīcijas vadītāja vārdā . 1954. gadā salas dienvidrietumos tika izveidota Ostrovušakovas polārstacija , kas nepārtraukti funkcionēja līdz gadam . gada vasarā atklājās , ka polārstacija kopā ar ledus vairoga fragmentu , uz kura tā atradās , ir atdalījusies un pazudusi . Kopā ar staciju pazudusi arī tur mitusī putnu kolonija . Atsauces Ārējās saites Ušakova salas topogrāfiskā karte200 Krasnojarskas novads Krievijas salas Karas jūra