Miervaldis Lūkins
Miervaldis Lūkins (1894—1941) bija Latvijas Bruņoto spēku virsnieks. Latvijas Valsts prezidenta adjutants (1936—1940).

Dzīves gājums 
Dzimis 1894. gada 26. novembrī Burtnieku pagastā lauksaimnieka ģimenē. Mācījās Jelgavas reālskolā. 
Pirmā pasaules kara laikā mācījās Petrogradas Pāvila karaskolā (1916—1917), ko beidza praporščika pakāpē, no 1917. gada maija dienēja Rezerves latviešu strēlnieku pulkā Tērbatā. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada februārī demobilizējās un devās uz vecāku mājām Burtnieku pagastā.

Latvijas brīvības cīņu laikā 1918. gada 24. decembrī Rīgā iestājās Latvijas Pagaidu valdības bruņotajos spēkos, kā leitnants ieskaitīts Atsevišķās studentu rotas sastāvā. 1919. gada 15. martā Liepājā iecelts par Ministru prezidenta Kārļa Ulmaņa adjutantu un paaugstināts par virsleitnantu, 1919. gada decembrī — par kapteini, 1929. gadā paaugstināts par pulkvežleitnantu.  
1936. gada aprīlī iecelts par Valsts prezidenta Kārļa Ulmaņa adjutantu, 1937. gadā paaugstināts par pulkvedi. 

Pēc Latvijas okupācijas un inkorporācijas PSRS sastāvā 1940. gada oktobrī atlaists no amata. Pēc PSRS—Vācijas kara sākuma 1941. gada 25. jūnijā apcietināts un pēc Latvijas PSR Valsts Drošības Tautas komisāra Simona Šustina 1941. gada 26. jūnija rīkojuma 28. jūnijā nošauts Rīgas Centrālcietuma pagalmā.
Apbedīts Rīgas Meža kapos, kas kļuva pazīstami kā Baltie krusti.

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira, 
 Viestura ordenis, III šķira,
 Somijas, Zviedrijas un Lietuvas apbalvojumi.

Literatūra 
 Latvijas armijas augstākie virsnieki 1918—1940: biogrāfiskā vārdnīca. Latvijas Valsts vēstures arhīvs. Rīga, 1998.

Atsauces 

Valmieras novadā dzimušie
Latviešu strēlnieku virsnieki
Latvijas Bruņoto spēku virsnieki
Padomju represiju upuri
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Viestura ordeņa komandieri
Miervaldis Lūkins1941 ) bija Latvijas Bruņoto spēku virsnieks . Latvijas Valsts prezidenta adjutants1940 ) . Dzīves gājums Dzimis gada novembrī Burtnieku pagastā lauksaimnieka ģimenē . Mācījās Jelgavas reālskolā . Pirmā pasaules kara laikā mācījās Petrogradas Pāvila karaskolā1917 ) , ko beidza praporščika pakāpē , no gada maija dienēja Rezerves latviešu strēlnieku pulkā Tērbatā . Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas gada februārī demobilizējās un devās uz vecāku mājām Burtnieku pagastā . Latvijas brīvības cīņu laikā gada decembrī Rīgā iestājās Latvijas Pagaidu valdības bruņotajos spēkos , kā leitnants ieskaitīts Atsevišķās studentu rotas sastāvā . gada martā Liepājā iecelts par Ministru prezidenta Kārļa Ulmaņa adjutantu un paaugstināts par virsleitnantu , gada decembrī — par kapteini , gadā paaugstināts par pulkvežleitnantu . 1936. gada aprīlī iecelts par Valsts prezidenta Kārļa Ulmaņa adjutantu , gadā paaugstināts par pulkvedi . Pēc Latvijas okupācijas un inkorporācijas PSRS sastāvā gada oktobrī atlaists no amata . Pēc PSRS—Vācijas kara sākuma gada jūnijā apcietināts un pēc Latvijas PSR Valsts Drošības Tautas komisāra Simona Šustina gada jūnija rīkojuma jūnijā nošauts Rīgas Centrālcietuma pagalmā . Apbedīts Rīgas Meža kapos , kas kļuva pazīstami kā Baltie krusti . Apbalvojumi Triju Zvaigžņu ordenis , IV šķira , Viestura ordenis , III šķira , Somijas , Zviedrijas un Lietuvas apbalvojumi . Literatūra Latvijas armijas augstākie virsnieki1940 : biogrāfiskā vārdnīca . Latvijas Valsts vēstures arhīvs . Rīga , Atsauces Valmieras novadā dzimušie Latviešu strēlnieku virsnieki Latvijas Bruņoto spēku virsnieki Padomju represiju upuri Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki Viestura ordeņa komandieri