Dzelzceļa līnija Ogre—Laubere
Dzelzceļa līnija Ogre—Laubere bija šaursliežu (600 mm)  mežu dzelzceļa līnija. To uzbūvēja 1932. gadā ērtākai baļķu izvešanai no lielajiem mežu masīviem Ogres apkārtnē. Līnijas garums bija 37,2 km. Līnija sākās Ogres stacijā, sliežu ceļa garums līdz Kalniņu mājām bija 31,0 km, Ventas atzarojuma garums bija 9,3 km, bet Struņķu atzarojuma — 1,3 km. Līnijā bija 71 koka tilts. Līnijas kopējais sliežu ceļu garums kopā ar apbraucamajiem un staciju ceļiem bija 41,6 km, un tā bija garākā 600 mm (lauku platuma) mežu dzelzceļu līnija Latvijā. Tāpat kā līnija Inčukalns—Allaži, šī līnija nebija saistīta ar citiem 600 mm platuma dzelzceļiem; tā pieslēdzās platsliežu dzelzceļam Ogres stacijā.

20. gadsimta 30. gadu sākumā Eiropu pārņēma saimnieciskā krīze, kas veicināja bezdarba pieaugumu lielpilsētās. Latvijas Tautas labklājības ministrijas vadībā tika nolemts izbūvēt vairākus meža dzelzceļus ar 600 mm platumu, kuru būvniecībā tika piesaistīti pilsētu bezdarbnieki. Tādā veidā laika posmā no 1932. līdz 1934. gadam tika uzbūvēti arī meža dzelzceļi Ogre—Laubere un Inčukalns—Allaži, kas kalpoja vienīgi meža materiālu izvešanai.

Otrā pasaules kara laikā abas dzelzceļa līnijas Ogre—Laubere un Inčukalns—Allaži gar Annasmuižu (Juglu) tika savienotas Augšciema stacijā (kartē fiksēta situācija 1938. gadā, kad šāda savienojuma nebija). Tā rezultātā tika izveidota jauna kokmateriālu pārkraušanas vieta platsliežu dzelzceļa vagonos, kuru ierīkoja maznoslogotās Rīgas—Ērgļu dzelzceļa līnijas Augšciema stacijā. Pēc nostāstiem, pa šo šaursliežu dzelzceļu tikuši arī pārvadāti karavīri. Mūsdienās vēl tagad Mazās Juglas upē saglabājušies daži dzelzceļa koka tilta pāļi. Kara beigās visa 600 mm dzelzceļu sistēma no Ogres līdz Inčukalnam tika iznīcināta.

Pēc kara, attīstoties saimniecībai, tika jūtami paplašināti, uzlaboti autoceļi Rīga—Ērgļi un jo sevišķi autoceļš Jugla—Turkalne—Ogre, kurš trīsdesmitajos gados bija piemērots tikai braukšanai ar zirgu pajūgiem.

Atsauces 

Latvijas bijušās dzelzceļa līnijas
D
Dzelzceļa līnija Ogre—Laubere bija šaursliežumm ) mežu dzelzceļa līnija . To uzbūvēja gadā ērtākai baļķu izvešanai no lielajiem mežu masīviem Ogres apkārtnē . Līnijas garums bija2 km . Līnija sākās Ogres stacijā , sliežu ceļa garums līdz Kalniņu mājām bija0 km , Ventas atzarojuma garums bija3 km , bet Struņķu atzarojuma — 3 km . Līnijā bijakoka tilts . Līnijas kopējais sliežu ceļu garums kopā ar apbraucamajiem un staciju ceļiem bija6 km , un tā bija garākāmm ( lauku platuma ) mežu dzelzceļu līnija Latvijā . Tāpat kā līnija Inčukalns — Allaži , šī līnija nebija saistīta ar citiemmm platuma dzelzceļiem ; tā pieslēdzās platsliežu dzelzceļam Ogres stacijā . 20. gadsimta gadu sākumā Eiropu pārņēma saimnieciskā krīze , kas veicināja bezdarba pieaugumu lielpilsētās . Latvijas Tautas labklājības ministrijas vadībā tika nolemts izbūvēt vairākus meža dzelzceļus armm platumu , kuru būvniecībā tika piesaistīti pilsētu bezdarbnieki . Tādā veidā laika posmā no līdz gadam tika uzbūvēti arī meža dzelzceļi Ogre—Laubere un Inčukalns — Allaži , kas kalpoja vienīgi meža materiālu izvešanai . Otrā pasaules kara laikā abas dzelzceļa līnijas Ogre—Laubere un Inčukalns — Allaži gar Annasmuižu ( Juglu ) tika savienotas Augšciema stacijā ( kartē fiksēta situācija gadā , kad šāda savienojuma nebija ) . Tā rezultātā tika izveidota jauna kokmateriālu pārkraušanas vieta platsliežu dzelzceļa vagonos , kuru ierīkoja maznoslogotās Rīgas—Ērgļu dzelzceļa līnijas Augšciema stacijā . Pēc nostāstiem , pa šo šaursliežu dzelzceļu tikuši arī pārvadāti karavīri . Mūsdienās vēl tagad Mazās Juglas upē saglabājušies daži dzelzceļa koka tilta pāļi . Kara beigās visamm dzelzceļu sistēma no Ogres līdz Inčukalnam tika iznīcināta . Pēc kara , attīstoties saimniecībai , tika jūtami paplašināti , uzlaboti autoceļi Rīga—Ērgļi un jo sevišķi autoceļš Jugla —Turkalne—Ogre , kurš trīsdesmitajos gados bija piemērots tikai braukšanai ar zirgu pajūgiem . Atsauces Latvijas bijušās dzelzceļa līnijas D