Nikolajs Tihonovs
Nikolajs Tihonovs (; 1905–1997) bija padomju politiķis un saimnieciskais darbinieks. PSRS Ministru padomes priekšsēdētājs (1980-1985).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1905. gada 14. maijā Harkivā inženiera ģimenē. Mācījās Jekaterinoslavas dzelzceļa skolā (1920-1924). Studēja Dņepropetrovskas Metalurģijas institūtā, 1933. gadā sāka strādāt par inženieri Dņepropetrovskas metalurģijas un cauruļu velmēšanas rūpnīcā, 1940. gadā kļuva par ceha vadītāju un galveno inženieri, iestājās PSKP. 
Pēc rūpnīcas evakuācijas Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1947. gadam bija Pervouraļskas metalurģijas rūpnīcas direktors Sverdlovskas apgabalā. Pēc atgriešanās Ukrainā bija Ņikopoles metalurģijas rūpnīcas direktors.

No 1950. gada Tihonovs bija PSRS Melnās metalurģijas ministrijas Cauruļu rūpniecības galvenās pārvaldes vadītājs, no 1955. gada Melnās metalurģijas ministra vietnieks, no 1957. gada Dņepropetrovskas ekonomiskā rajona Tautsaimniecības padomes priekšsēdētājs, no 1960. gada PSRS Ministru padomes Valsts zinātniski-ekonomiskās padomes priekšsēdētāja vietnieks, no 1963. gada Valsts plāna komitejas priekšsēdētāja vietnieks. 
Līdztekus no 1961. gada viņš bija PSKP Centrālās komitejas loceklis, no 1966. gada PSKP CK Politbiroja loceklis.

1965. gadā Tihonovu iecēla par PSRS Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieku, 1976. gadā par Ministru padomes priekšsēdētāja pirmo vietnieku. No 1980. gada 23. oktobra līdz 1985. gada 27. septembrim viņš bija PSRS Ministru padomes priekšsēdētājs.
1985. gadā Tihonovs pensionējās, par jauno PSRS Ministru padomes priekšsēdētāju kļuva Nikolajs Rižkovs.

Miris 1997. gada 1. jūnijā Maskavas apgabalā, apbedīts Novodevičjes kapsētā.

Ārējās saites 

Padomju politiķi
PSKP CK locekļi
PSRS valdības vadītāji
Harkivā dzimušie
Nikolajs Tihonovs ( ; 1997 ) bija padomju politiķis un saimnieciskais darbinieks . PSRS Ministru padomes priekšsēdētājs Dzīvesgājums Dzimis gada maijā Harkivā inženiera ģimenē . Mācījās Jekaterinoslavas dzelzceļa skolā Studēja Dņepropetrovskas Metalurģijas institūtā , gadā sāka strādāt par inženieri Dņepropetrovskas metalurģijas un cauruļu velmēšanas rūpnīcā , gadā kļuva par ceha vadītāju un galveno inženieri , iestājās PSKP . Pēc rūpnīcas evakuācijas Otrā pasaules kara laikā no līdz gadam bija Pervouraļskas metalurģijas rūpnīcas direktors Sverdlovskas apgabalā . Pēc atgriešanās Ukrainā bija Ņikopoles metalurģijas rūpnīcas direktors . No gada Tihonovs bija PSRS Melnās metalurģijas ministrijas Cauruļu rūpniecības galvenās pārvaldes vadītājs , no gada Melnās metalurģijas ministra vietnieks , no gada Dņepropetrovskas ekonomiskā rajona Tautsaimniecības padomes priekšsēdētājs , no gada PSRS Ministru padomes Valsts zinātniski -ekonomiskās padomes priekšsēdētāja vietnieks , no gada Valsts plāna komitejas priekšsēdētāja vietnieks . Līdztekus no gada viņš bija PSKP Centrālās komitejas loceklis , no gada PSKP CK Politbiroja loceklis . 1965. gadā Tihonovu iecēla par PSRS Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieku , gadā par Ministru padomes priekšsēdētāja pirmo vietnieku . No gada oktobra līdz gada septembrim viņš bija PSRS Ministru padomes priekšsēdētājs . 1985. gadā Tihonovs pensionējās , par jauno PSRS Ministru padomes priekšsēdētāju kļuva Nikolajs Rižkovs . Miris gada jūnijā Maskavas apgabalā , apbedīts Novodevičjes kapsētā . Ārējās saites Padomju politiķi PSKP CK locekļi PSRS valdības vadītāji Harkivā dzimušie