Kolgujeva
Kolgujeva (, ) ir Krievijai piederoša sala Ziemeļu Ledus okeānā. Administratīvi ietilpst Arhangeļskas apgabala Ņencu autonomajā apvidū. Salas lielākā apdzīvotā vieta ir Bugrinas ciems salas dienvidos, kā arī ArktikNeft strādnieku ciemats Pesčanka pie Pesčanojes ezera un Kolgujeva Severnijas polārstacija ziemeļos.

Ģeogrāfija 
Sala izvietojusies Barenca jūras dienvidaustrumos.  platais Pomoru šaurums to atdala no kontinenta. Austrumu krastu apskalo Pečoras jūra. Salas virsma ir lēzeni viļņots līdzenums, salas centrālajā un ziemeļu daļā vairākas morēnu grēdas ar maksimālo augstumu .

Sala izvietojusies tundras dabas zonā. Blīvs upju tīkls, kas radiāli plešas no salas centra uz piekrasti. Zemienes pārpurvotas, daudz nelielu ezeru, lielākais no tiem Pesčanojes ezers salas austrumos.

Salā valda subarktisks, ļoti mitrs klimats. Minimālā temperatūra sasniedz −45 °C, bet maksimālā +30 °C. Vidējais nokrišņu daudzums 344 mm. Dienas ilgums no 3—5 stundas decembrī līdz 18—22 stundām jūnijā.

2019. gadā salā  platībā izveidots dabas liegums.

Vēsture 
Salu atklāja pomori 13.—14. gadsimtā. Ilgu laiku tā palika neapdzīvota, kaut arī pomori to regulāri apmeklēja medību sezonas laikā. Pirmie 1767. gadā salā apmetās vecticībnieku kopiena, bet pēc gada cingas dēļ no 70 cilvēkiem dzīvi bija palikuši tikai četri. Kolonisti salā apmetās zemnīcās, ko ziemeļnieki sauc par bugranām (буграна), no kā arī cēlies Bugrinas nosaukums. 1790. gadā salā tika nomitināta ņencu kopiena, kura tundras apstākļiem piemerotā tradicionālā dzīvesveida dēļ veiksmīgi izdzīvoja. 19. gadsimta vidū salā dzīvoja 38 ņenci.

1957. gadā uz salu sakarā ar kodolieroču izmēģināšanas poligona izbūvi uz Kolgujevu pārcēlās lielākā daļa no Novaja Zemļas ņenciem ar saviem ziemeļbriežu ganāmpulkiem.

1982. gadā salas austrumos pie Pesčanojes ezera tika atklāta naftas atradne, kurā 1987. gadā sākās ieguves darbi. Pie atradnes tika izbūvēts ciemats, iekraušanas terminālis (iekraušana tankkuģos notiek pa dikeri 5000 m no krasta), lidlauks. Ciematā maiņu sistēmā vinlaicīgi uzturas ap 250 kompānijas darbinieku.

Salas pamatiedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir briežkopība un zvejniecība. 2013.—2014. gada ziemā nepietiekami sagādātas lopbarības dēļ krita lielākā daļa no 12 000 ziemeļbriežu ganāmpulka, izdzīvoja ap 200—400 briežu. Ganāmpulks tiek pakāpeniski atjaunots.

Atsauces

Ārējās saites 

Ņencu autonomais apvidus
Krievijas salas
Barenca jūra
Kolgujeva
Kolgujeva ( , ) ir Krievijai piederoša sala Ziemeļu Ledus okeānā . Administratīvi ietilpst Arhangeļskas apgabala Ņencu autonomajā apvidū . Salas lielākā apdzīvotā vieta ir Bugrinas ciems salas dienvidos , kā arī ArktikNeft strādnieku ciemats Pesčanka pie Pesčanojes ezera un Kolgujeva Severnijas polārstacija ziemeļos . Ģeogrāfija Sala izvietojusies Barenca jūras dienvidaustrumos . platais Pomoru šaurums to atdala no kontinenta . Austrumu krastu apskalo Pečoras jūra . Salas virsma ir lēzeni viļņots līdzenums , salas centrālajā un ziemeļu daļā vairākas morēnu grēdas ar maksimālo augstumu \ . Sala izvietojusies tundras dabas zonā . Blīvs upju tīkls , kas radiāli plešas no salas centra uz piekrasti . Zemienes pārpurvotas , daudz nelielu ezeru , lielākais no tiem Pesčanojes ezers salas austrumos . Salā valda subarktisks , ļoti mitrs klimats . Minimālā temperatūra sasniedz −45 ° C , bet maksimālā +30 ° C. Vidējais nokrišņu daudzumsmm . Dienas ilgums no5 stundas decembrī līdz22 stundām jūnijā . 2019. gadā salā platībā izveidots dabas liegums . Vēsture Salu atklāja pomori —14. gadsimtā . Ilgu laiku tā palika neapdzīvota , kaut arī pomori to regulāri apmeklēja medību sezonas laikā . Pirmie gadā salā apmetās vecticībnieku kopiena , bet pēc gada cingas dēļ nocilvēkiem dzīvi bija palikuši tikai četri . Kolonisti salā apmetās zemnīcās , ko ziemeļnieki sauc par bugranām ( буграна ) , no kā arī cēlies Bugrinas nosaukums . gadā salā tika nomitināta ņencu kopiena , kura tundras apstākļiem piemerotā tradicionālā dzīvesveida dēļ veiksmīgi izdzīvoja . gadsimta vidū salā dzīvojaņenci . 1957. gadā uz salu sakarā ar kodolieroču izmēģināšanas poligona izbūvi uz Kolgujevu pārcēlās lielākā daļa no Novaja Zemļas ņenciem ar saviem ziemeļbriežu ganāmpulkiem . 1982. gadā salas austrumos pie Pesčanojes ezera tika atklāta naftas atradne , kurā gadā sākās ieguves darbi . Pie atradnes tika izbūvēts ciemats , iekraušanas terminālis ( iekraušana tankkuģos notiek pa dikerim no krasta ) , lidlauks . Ciematā maiņu sistēmā vinlaicīgi uzturas apkompānijas darbinieku . Salas pamatiedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir briežkopība un zvejniecība . — 2014. gada ziemā nepietiekami sagādātas lopbarības dēļ krita lielākā daļa no000 ziemeļbriežu ganāmpulka , izdzīvoja ap400 briežu . Ganāmpulks tiek pakāpeniski atjaunots . Atsauces Ārējās saites Ņencu autonomais apvidus Krievijas salas Barenca jūra Kolgujeva