Gustavo Alfaro
Gustavo Hulio Alfaro (; dzimis ) ir argentīniešu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā. Kopš 2020. gada ir Ekvadoras futbola izlases galvenais treneris.

Trenera karjera 
Trenera karjeru uzsāka 1992. gadā Atlético de Rafaela, tajā pašā klubā, kurā noslēdza spēlētāja karjeru. Karjeras turpinājumā vadīja dažādus Argentīnas klubus. 2001. gadā palīdzēja klubam Olimpo uzvarēt otrajā pēc līmeņa Argentīnas līgā un iekļūt Pirmajā divīzijā. Šo panākumu atkārtoja ar Quilmes 2003. gadā. 2007. gadā ar Arsenal de Sarandí uzvarēja otrajā nozīmīgākajā Dienvidamerikas klubu turnīrā Copa Sudamericana. 

2009. gadā strādāja Saūda Arābijā par Al-Ahli komandas galveno treneri. Tomēr jau pēc četriem mēnešiem klubu atstāja personisku iemeslu dēļ. 2010. gada maijā otro reizi karjerā tika apstiprināts par Arsenal de Sarandí galveno treneri. 2012. gadā uzvarēja Clausura čempionātā, izcīnot klubam pirmo Argentīnas čempionu titulu tā vēsturē. 2012.—2013. gada sezonā uzvarēja Argentīnas kausa izcīņā. 2014. gada aprīlī pēc neveiksmīgu rezultātu sērijas tika atbrīvots no amata. Vēlāk vadīja arī tādas komandas kā Tigre, Laplatas "Gimnasia" un Huracán.

2019. gada janvārī kļuva par Boca Juniors galveno treneri. Tā paša gada maijā ar šo klubu uzvarēja Argentīnas superkausā. 2019.—2020. gada sezonā aizveda komandu līdz čempionu titulam Argentīnas Pirmajā divīzijā.

2020. gada augustā Alfaro tika iecelts par Ekvadoras izlases galveno treneri. 2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas turnīru Dienvidamerikas zonā izlase noslēdza 4. vietā, kvalificējoties finālturnīram.

Atsauces

Ārējās saites 

1962. gadā dzimušie
Santafē provincē dzimušie
Argentīnas futbolisti
Argentīnas futbola treneri
Ekvadoras futbola izlases treneri
2022. gada FIFA Pasaules kausa treneri
Gustavo Hulio Alfaro ( ; dzimis ) ir argentīniešu futbola treneris un bijušais futbolists . Spēlējis pussarga pozīcijā . Kopš gada ir Ekvadoras futbola izlases galvenais treneris . Trenera karjera Trenera karjeru uzsāka gadā Atlético de Rafaela , tajā pašā klubā , kurā noslēdza spēlētāja karjeru . Karjeras turpinājumā vadīja dažādus Argentīnas klubus . gadā palīdzēja klubam Olimpo uzvarēt otrajā pēc līmeņa Argentīnas līgā un iekļūt Pirmajā divīzijā . Šo panākumu atkārtoja ar Quilmes gadā . gadā ar Arsenal de Sarandí uzvarēja otrajā nozīmīgākajā Dienvidamerikas klubu turnīrā Copa Sudamericana . 2009. gadā strādāja Saūda Arābijā par Al- Ahli komandas galveno treneri . Tomēr jau pēc četriem mēnešiem klubu atstāja personisku iemeslu dēļ . gada maijā otro reizi karjerā tika apstiprināts par Arsenal de Sarandí galveno treneri . gadā uzvarēja Clausura čempionātā , izcīnot klubam pirmo Argentīnas čempionu titulu tā vēsturē . — 2013. gada sezonā uzvarēja Argentīnas kausa izcīņā . gada aprīlī pēc neveiksmīgu rezultātu sērijas tika atbrīvots no amata . Vēlāk vadīja arī tādas komandas kā Tigre , Laplatas " Gimnasia " un Huracán . 2019. gada janvārī kļuva par Boca Juniors galveno treneri . Tā paša gada maijā ar šo klubu uzvarēja Argentīnas superkausā . —2020. gada sezonā aizveda komandu līdz čempionu titulam Argentīnas Pirmajā divīzijā . 2020. gada augustā Alfaro tika iecelts par Ekvadoras izlases galveno treneri . gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas turnīru Dienvidamerikas zonā izlase noslēdza vietā , kvalificējoties finālturnīram . Atsauces Ārējās saites 1962. gadā dzimušie Santafē provincē dzimušie Argentīnas futbolisti Argentīnas futbola treneri Ekvadoras futbola izlases treneri 2022. gada FIFA Pasaules kausa treneri