Aleksandrs Demčenko
Aleksandrs Demčenko (06.01.1954.—12.02.2020.) bija ukraiņu izcelsmes Latvijas dokumentālā kino režisors un kinooperators.

Biogrāfija 

Aleksandrs Demčenko dzimis 1954. gada 6. janvārī Dņepropetrovskā, Ukrainā. Mācījies Dņepropetrovskas 79. vidusskolā. 15 gadu vecumā sācis strādāt rūpnīcā kā frēzētājs. No bērnības Aleksandrs nodarbojās ar sportu. Viņš bija brīvās cīņas un džudo sporta meistara kandidāts.

1971. gadā viņš iestājās Dņepropetrovskas Drāmas un Komēdijas Teātra skolā, ko pabeidza 1974. gadā teātra režisora specialitātē. Dienēja PSRS Melnās jūras kara flotē jūras kājiniekos. Pēc demobilizēšanās ar komjaunatnes ceļa zīmi devās uz BAMa celtniecību, kur strādāja un vadīja kultūras namu, stacijā Kunermo — vietā, kuru cēla komjaunieši no Latvijas. Vēlāk strādājis kā dokers Rīgas ostā.

Sākot ar 1980. gadu līdz 1985. gadam strādājis Rīgas Kinostudijā par gaismotāju, kur 1985. gadā iepazinās ar Juri Podnieku. Un no 1985. gada sāka darbu kā kinorežisora asistents kopā ar Podnieku. 1983. gadā iestājās Ļeņingradas Teātra, mūzikas un kinomatogrāfijas institūtā, ko 1987. gadā pabeidza dramatiskā teātra un televīzijas mākslas filmu režisora specialitātē.

1986. gadā kā operators Jura Podnieka filmēšanas grupas sastāvā filmējis Čornobiļas AES avārijas seku likvidāciju gan 4. blokā, gan citur. 1988. gadā kā operators filmējis zemestrīces sekas Armēnijā — Ļeņinakanā (tagad Gjumri), Stepanavanā, Kirovokanā (tagad Vanadzora). No 1987. līdz 1990. gadam kā kara korespondents veidojis reportāžas no karadarbības vietām Kalnu Karabahā, Čečenijā, Bosnijā un citos "karstajos punktos".

1991. gada 13. janvārī uzfilmējis asiņainos notikumus pie Viļņas televīzijas centra, kad desantnieki vērsās pret neapbruņotiem demonstrantiem. Šie kadri atzīti pasaulē 100 labāko dokumentālo kadru starpā 20. gadsimtā.

1991. gada augustā kā operators filmējis militāro puču Rīgā un Maskavā. 90-to gadu sākumā filmējis asiņainos notikumus Gruzijā, Tbilisi. No 1992. gada līdz 1998. gadam strādājis kā kara korespondents Čečenijā, Abhāzijā, Dienvidslāvijā, Tadžikistānā u.c. "karstajos punktos". Filmējot ir bijis ievainots un kontuzēts.

Kopš 1991. gada Lietuvas Žurnālistu savienības biedrs un International Federation of Journalists biedrs.

Kopš 2002. gada Latvijas Kinematografistu savienības biedrs.

Līdz 2008. gadam strādājis kā operators dažādās dokumentālā kino filmās. Organizēja Jura Podnieka piemiņas vakarus Latvijā un ārzemēs.

Filmogrāfija

Scenāriju autors režisors 
 Lašu rūpnieciskā atražošana Baltijā (1989)
 Darba drošība tankeru tilpņu apkopē (1989)

Otrais režisors 
 Vai viegli būt...? (1997)

Operators 
 Mēs (1989)
 Krustceļš (1990)
 Impērijas gals (1991)
 Pēcvārds (1991)
 Septiņas dienas augustā. Notikumu hronika (1991)
 Nepabeigtā filma (1993)
 Dziesmu un deju svētki (1985)
 Rīga — 800 (2001)
 Baltijas sāga (2000)
 Sveiciens no Sibīrijas (2004)

Režisora asistents 
 Veļ Sīzifs akmeni (1985)
 Vai viegli būt jaunam? (1986)
 Mēs (1989)

Lomās 
 Svešās kaislības (1983)

Apbalvojumi 

1991. — Lielbritānijas Karaliskās televīzijas balva, kā labākais režisora asistents
filmā “Mēs”.
1991. — Balva “Lielais Kristaps” LK savienības balva, ka labākajam dokumentālā kino režisora asistentam, filmā “Krustceļš”. 
1991. — Balva “Lielais Kristaps” LK savienības balva par drošsirdību un pašaizliedzību.
1992. — Lietuvas Valsts 13. janvāra piemiņas medaļa.
1996. — Latvijas Valsts Barikāžu dalībnieka piemiņas medaļa 1991. janvāris — augusts Nr.566
2009. — Apbalvots ar Viestura Ordeni. Viestura ordeņa kavalieris.

Atsauces 
Vai viegli būt jaunam?
Impērijas gals 
Pēcvārds
Sveiciens no Sibīrijas 
Teātris un Kino Biogrāfijas, 240.lpp. Apgāds Preses nams, 1999. gads.
Sarkana actiņa janvāra melnajā naktī Tvnet.lv. Skatīts: 2020. gada 27. martā.
В 1991-м их называли героями, В 1991-м их называли героями, в 2009-м — бандитами в 2009-м — бандитами. Laikraksts "Bести" Nr. 15(2864), 2009. gada 19. janvārī
Демченко о Подниексе: он вложил в независимость жизнь Mixnews.lv. Skatīts: 2020. gada 27. martā.
Maskavā tiks demonstrēta Jura Podnieka dokumentālā filma "Impērijas gals" Reitingi.lv. Skatīts: 2020. gada 27. martā.
Вильнюс, январь 1991-го. Роль журналистов Svoboda.org. Skatīts: 2020. gada 27. martā.
Operators Demčenko nobijās, ieraudzījis paša nofilmēto ZZ.lv. Skatīts: 2020. gada 27. martā.
В Латвии снова наступает эпоха реакции как после оттепели Хрущева: оператор Подниекса Александр Демченко Press.lv. Skatīts: 2020. gada 27. martā.
Pēdējais no Jura Podnieka komandas — operators Aleksandrs Demčenko Santa.lv. Skatīts: 2020. gada 27. martā.
Pieminot kinoleģendas Podnieku un Demčenko, tapis scenārijs "Ieslīgt debesīs" NRA.lv. Skatīts: 2020. gada 27. martā.

Ārējās saites 
 Filmas.lv profils
 Latfilma profils

1954. gadā dzimušie
2020. gadā mirušie
Latvijas kinorežisori
Latvijas kinooperatori
Aleksandrs Demčenko01.1954. — 12.02.2020. ) bija ukraiņu izcelsmes Latvijas dokumentālā kino režisors un kinooperators . Biogrāfija Aleksandrs Demčenko dzimis gada janvārī Dņepropetrovskā , Ukrainā . Mācījies Dņepropetrovskas vidusskolā. gadu vecumā sācis strādāt rūpnīcā kā frēzētājs . No bērnības Aleksandrs nodarbojās ar sportu . Viņš bija brīvās cīņas un džudo sporta meistara kandidāts . 1971. gadā viņš iestājās Dņepropetrovskas Drāmas un Komēdijas Teātra skolā , ko pabeidza gadā teātra režisora specialitātē . Dienēja PSRS Melnās jūras kara flotē jūras kājiniekos . Pēc demobilizēšanās ar komjaunatnes ceļa zīmi devās uz BAMa celtniecību , kur strādāja un vadīja kultūras namu , stacijā Kunermo — vietā , kuru cēla komjaunieši no Latvijas . Vēlāk strādājis kā dokers Rīgas ostā . Sākot ar gadu līdz gadam strādājis Rīgas Kinostudijā par gaismotāju , kur gadā iepazinās ar Juri Podnieku . Un no gada sāka darbu kā kinorežisora asistents kopā ar Podnieku . gadā iestājās Ļeņingradas Teātra , mūzikas un kinomatogrāfijas institūtā , ko gadā pabeidza dramatiskā teātra un televīzijas mākslas filmu režisora specialitātē . 1986. gadā kā operators Jura Podnieka filmēšanas grupas sastāvā filmējis Čornobiļas AES avārijas seku likvidāciju gan blokā , gan citur. gadā kā operators filmējis zemestrīces sekas Armēnijā — Ļeņinakanā ( tagad Gjumri ) , Stepanavanā , Kirovokanā ( tagad Vanadzora ) . No līdz gadam kā kara korespondents veidojis reportāžas no karadarbības vietām Kalnu Karabahā , Čečenijā , Bosnijā un citos " karstajos punktos " . 1991. gada janvārī uzfilmējis asiņainos notikumus pie Viļņas televīzijas centra , kad desantnieki vērsās pret neapbruņotiem demonstrantiem . Šie kadri atzīti pasaulēlabāko dokumentālo kadru starpā gadsimtā . 1991. gada augustā kā operators filmējis militāro puču Rīgā un Maskavā. to gadu sākumā filmējis asiņainos notikumus Gruzijā , Tbilisi . No gada līdz gadam strādājis kā kara korespondents Čečenijā , Abhāzijā , Dienvidslāvijā , Tadžikistānā u.c. " karstajos punktos " . Filmējot ir bijis ievainots un kontuzēts . Kopš gada Lietuvas Žurnālistu savienības biedrs un International Federation of Journalists biedrs . Kopš gada Latvijas Kinematografistu savienības biedrs . Līdz gadam strādājis kā operators dažādās dokumentālā kino filmās . Organizēja Jura Podnieka piemiņas vakarus Latvijā un ārzemēs . Filmogrāfija Scenāriju autors režisors Lašu rūpnieciskā atražošana Baltijā Darba drošība tankeru tilpņu apkopē Otrais režisors Vai viegli būt . ..? Operators Mēs Krustceļš Impērijas gals Pēcvārds Septiņas dienas augustā . Notikumu hronika Nepabeigtā filma Dziesmu un deju svētki Rīga — ( 2001 ) Baltijas sāga Sveiciens no Sibīrijas Režisora asistents Veļ Sīzifs akmeni Vai viegli būt jaunam ? Mēs Lomās Svešās kaislības Apbalvojumi 1991. — Lielbritānijas Karaliskās televīzijas balva , kā labākais režisora asistents filmā “ Mēs ” . 1991. — Balva “ Lielais Kristaps ” LK savienības balva , ka labākajam dokumentālā kino režisora asistentam , filmā “ Krustceļš ” . 1991. — Balva “ Lielais Kristaps ” LK savienības balva par drošsirdību un pašaizliedzību . 1992. — Lietuvas Valsts janvāra piemiņas medaļa . 1996. — Latvijas Valsts Barikāžu dalībnieka piemiņas medaļa janvāris — augusts Nr. 566 2009. — Apbalvots ar Viestura Ordeni . Viestura ordeņa kavalieris . Atsauces Vai viegli būt jaunam ? Impērijas gals Pēcvārds Sveiciens no Sibīrijas Teātris un Kino Biogrāfijas , lpp . Apgāds Preses nams , gads . Sarkana actiņa janvāra melnajā naktī Tvnet.lv . Skatīts : gada martā . Вм их называли героями , Вм их называли героями , вм — бандитами вм — бандитами . Laikraksts " Bести " Nr.2864 ) , gada janvārī Демченко о Подниексе : он вложил в независимость жизнь Mixnews.lv . Skatīts : gada martā . Maskavā tiks demonstrēta Jura Podnieka dokumentālā filma " Impērijas gals " Reitingi.lv . Skatīts : gada martā . Вильнюс , январьго . Роль журналистов Svoboda.org . Skatīts : gada martā . Operators Demčenko nobijās , ieraudzījis paša nofilmēto ZZ.lv . Skatīts : gada martā . В Латвии снова наступает эпоха реакции как после оттепели Хрущева : оператор Подниекса Александр Демченко Press.lv . Skatīts : gada martā . Pēdējais no Jura Podnieka komandas — operators Aleksandrs Demčenko Santa.lv . Skatīts : gada martā . Pieminot kinoleģendas Podnieku un Demčenko , tapis scenārijs " Ieslīgt debesīs " NRA.lv . Skatīts : gada martā . Ārējās saites Filmas.lv profils Latfilma profils 1954. gadā dzimušie 2020. gadā mirušie Latvijas kinorežisori Latvijas kinooperatori