Elfrīda Pakule
Elfrīda Pakule (dzimusi  Rīgā, mirusi ) bija latviešu operdziedātāja (koloratūrsoprāns). Apguvusi vokālās studijas pie Paula Saksa. E. Pakules pirmais solo koncerts notika  Melngalvju namā. Otro Pasaules karu aizvadīja Krievijā, Ivanovā un Maskavā. 1944. gadā atgriezās Latvijā un bija soliste Latvijas PSR Valsts akadēmiskajā operas un baleta teātrī un Latvijas Valsts filharmonijā.

Biogrāfija 
E. Pakule dzimusi 1912. gada 2. jūnijā, Rīgā muzikālā strādnieku ģimenē. Skolas gados apguvusi klavierspēli. Pirmais E. Pakules solo koncerts notika 1938. gada 29. novembrī Melngalvju namā. 1940. gada ziemā E. Pakuli uzaicināja piedalīties Nakts karalienes lomā V. A. Mocarta operas "Burvju flauta" iestudējumā Leo Bleha vadībā.

Krievijā, 1941-1944 
1941. gada jūnijā E. Pakule kopā ar vairākiem citiem Latvijas dziedātājiem devās uz Maskavu, lai piedalītos Vissavienības estrādes mākslinieku konkursā. Sākoties Otrajam Pasaules karam, E. Pakule evakuējās uz Ivanovu, kur no 1941. gada jūlija līdz 1942. gada maijam darbojās Latvijas PSR Valsts mākslas ansamblī, gada laikā sniedzot aptuveni 200 koncertus. 1942. gadā E. Pakule pārcēlās uz Maskavu. Sniegusi aptuveni 80 koncertus Maskavas Radiostudijā. Daudzkārt uzstājusies Maskavas Lielajā teātrī Violetas lomā. 1943. gadā viesojusies aplenktajā Ļeņingradā.

Latvijā, no 1944. gada 

1944. gadā E. Pakule atgriezās Rīgā, atsakoties no vairākiem piedāvājumiem turpināt darbu Maskavā. Līdz 1956. gadam E. Pakule strādāja Latvijas PSR Valsts akadēmiskajā operas un baleta teātri, kur viņa iestudēja divpadsmit galvenās koloratūrsoprāna partijas, tai skaitā Margaretu Š. Guno operā "Fausts", Džildu Dž. Verdi operā "Rigoleto", Antoņidu M. Gļinkas operā "Ivans Susaņins", Gulbi N. Rimska-Korsakova operā "Pasaka par caru Saltanu", Violetu Dž. Verdi operā "Traviata", u.c. Turpināja sniegt koncertus arī Maskavā un Ļeņingradā. 1951. gadā viesojās Somijā. Kopš 1956. gada E. Pakule bija Latvijas Valsts filharmonijas soliste.

1946. un 1950. gadā ievēlēta par deputāti PSRS Augstākajā Padomē, bet 1959. gadā — Rīgas pilsētas padomē.

Bija precējusies ar operdziedātāju Aleksandru Daškovu.

Mirusi 1991. gada 31. decembrī. Apglabāta Rīgas Meža kapos.

Apbalvojumi 
 Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves māksliniece (1942)
 Staļina prēmija (1946)
 Darba Sarkanā Karoga ordenis (1946)
 Latvijas PSR Tautas skatuves māksliniece (1947)
 Ļeņina ordenis (1956)

Atsauces 

1912. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
1991. gadā mirušie
Latvijas operdziedātāji
Rīgas domes deputāti
Rīgas Meža kapos apbedītie
Latvijas PSR Nopelniem bagātie skatuves mākslinieki
Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieki
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Staļina prēmijas laureāti
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie latvieši
Elfrīda Pakule ( dzimusi Rīgā , mirusi ) bija latviešu operdziedātāja ( koloratūrsoprāns ) . Apguvusi vokālās studijas pie Paula Saksa . E. Pakules pirmais solo koncerts notika Melngalvju namā . Otro Pasaules karu aizvadīja Krievijā , Ivanovā un Maskavā . gadā atgriezās Latvijā un bija soliste Latvijas PSR Valsts akadēmiskajā operas un baleta teātrī un Latvijas Valsts filharmonijā . Biogrāfija E. Pakule dzimusi gada jūnijā , Rīgā muzikālā strādnieku ģimenē . Skolas gados apguvusi klavierspēli . Pirmais E. Pakules solo koncerts notika gada novembrī Melngalvju namā . gada ziemā E. Pakuli uzaicināja piedalīties Nakts karalienes lomā V. A. Mocarta operas " Burvju flauta " iestudējumā Leo Bleha vadībā . Krievijā , 1941. gada jūnijā E. Pakule kopā ar vairākiem citiem Latvijas dziedātājiem devās uz Maskavu , lai piedalītos Vissavienības estrādes mākslinieku konkursā . Sākoties Otrajam Pasaules karam , E. Pakule evakuējās uz Ivanovu , kur no gada jūlija līdz gada maijam darbojās Latvijas PSR Valsts mākslas ansamblī , gada laikā sniedzot aptuvenikoncertus . gadā E. Pakule pārcēlās uz Maskavu . Sniegusi aptuvenikoncertus Maskavas Radiostudijā . Daudzkārt uzstājusies Maskavas Lielajā teātrī Violetas lomā . gadā viesojusies aplenktajā Ļeņingradā . Latvijā , no gada 1944. gadā E. Pakule atgriezās Rīgā , atsakoties no vairākiem piedāvājumiem turpināt darbu Maskavā . Līdz gadam E. Pakule strādāja Latvijas PSR Valsts akadēmiskajā operas un baleta teātri , kur viņa iestudēja divpadsmit galvenās koloratūrsoprāna partijas , tai skaitā Margaretu Š. Guno operā " Fausts " , Džildu Dž. Verdi operā " Rigoleto " , Antoņidu M. Gļinkas operā " Ivans Susaņins " , Gulbi N. Rimska-Korsakova operā " Pasaka par caru Saltanu " , Violetu Dž. Verdi operā " Traviata " , u.c. Turpināja sniegt koncertus arī Maskavā un Ļeņingradā . gadā viesojās Somijā . Kopš gada E. Pakule bija Latvijas Valsts filharmonijas soliste . 1946. un gadā ievēlēta par deputāti PSRS Augstākajā Padomē , bet gadā — Rīgas pilsētas padomē . Bija precējusies ar operdziedātāju Aleksandru Daškovu . Mirusi gada decembrī . Apglabāta Rīgas Meža kapos . Apbalvojumi Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves māksliniece Staļina prēmija Darba Sarkanā Karoga ordenis Latvijas PSR Tautas skatuves māksliniece Ļeņina ordenis Atsauces 1912. gadā dzimušie Rīgā dzimušie 1991. gadā mirušie Latvijas operdziedātāji Rīgas domes deputāti Rīgas Meža kapos apbedītie Latvijas PSR Nopelniem bagātie skatuves mākslinieki Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieki Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie Ar Ļeņina ordeni apbalvotie Staļina prēmijas laureāti Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie latvieši