Hlorapskābe
Hlorapskābe (HClO) ir ļoti vāja vienvērtīga skābekli un hloru saturoša neorganiska skābe, kurā hlors atrodas oksidēšanas pakāpē +1. Hlorapskābe pastāv tikai ūdens šķīdumos un ir ļoti nestabila.  Saules gaismā hlorapskābe sadalās dažu sekunžu laikā. Hlorapskābes sāļus sauc par hipohlorītiem, tie ir samērā stabili. Hlorapskābe ir tik vāja skābe, ka to izspiež no sāļiem pat ogļskābe. Koncentrēti hlorapskābes šķīdumi ir zaļgandzeltenīgi, bet vājāki — bezkrāsaini. Tiem ir ļoti asa smaka.

Iegūšana 
Iegūst, šķīdinot ūdenī hloru vai hlora(I) oksīdu:
Cl2 + H2O → HClO + HCl 
Cl2O + H2O → 2HClO

Lai iegūtu tīru hlorapskābes šķīdumu, hloru laiž dzīvsudraba(II) oksīda ūdens suspensijā:
2Cl2 + H2O + HgO → 2HClO + HgCl2 
Reakciju veic, dzesējot ar ledu. Kad viss HgO izreaģējis, radušos šķīdumu destilē vakuumā, sargājot no saules gaismas. Palikušo hloru aizvāc no destilāta, laižot tam cauri CO2.

Var arī vispirms iegūt hlora(I) oksīdu, laižot hloru cauri HgO suspensijai tetrahlorogleklī:
2Cl2 + HgO → HgCl2 + Cl2O
Atdala HgCl2 nogulsnes un apstrādā iegūto hlora(I) oksīda šķīdumu tetrahlorogleklī ar ledusaukstu ūdeni. Šādi var iegūt hlorapskābi ar koncentrāciju pat virs 50%, turklāt tā ir brīva no hlora, hlorīdjoniem un dzīvsudraba joniem.

Īpašības 
Ūdens šķīdumos daļēji disociē H+ un ClO− jonos.
HClO ⇄  OCl− + H+ 

Pat atšķaidītos ūdens šķīdumos hlorapskābe lēnām sadalās par hlorūdeņradi un atomāro skābekli, tādēļ tā ir spēcīgs oksidētājs:
HClO → HCl + O 

Reaģē ar sālsskābi, veidojot gāzveida hloru (reakcija ir apgriezeniska):
HOCl + HCl → H2O + Cl2

Bioloģiskā nozīme 
Ir atklāts, ka hlorapskābi spēj ģenerēt neitrofilie leikocīti, lai izmantotu to baktēriju iznīcināšanā. Hlorapskābe veidojas hlorīdjonu peroksidācijas procesā, ko nodrošina ferments mieloperoksidāze.

Izmantošana 
Hlorapskābi un hipohlorītus lieto kā balinošus līdzekļus, kā arī sanitāriem nolūkiem. Organiskajā sintēzē izmanto hlorhidrīnu iegūšanai no alkēniem.

Skatīt arī 
 Hlorkaļķi
 Hlorūdens
 Nātrija hipohlorīts

Atsauces

Ārējās saites 

Neorganiskās skābes
Oksidējošās skābes
Hlors
Hlorapskābe ( HClO ) ir ļoti vāja vienvērtīga skābekli un hloru saturoša neorganiska skābe , kurā hlors atrodas oksidēšanas pakāpē +1. Hlorapskābe pastāv tikai ūdens šķīdumos un ir ļoti nestabila . Saules gaismā hlorapskābe sadalās dažu sekunžu laikā . Hlorapskābes sāļus sauc par hipohlorītiem , tie ir samērā stabili . Hlorapskābe ir tik vāja skābe , ka to izspiež no sāļiem pat ogļskābe . Koncentrēti hlorapskābes šķīdumi ir zaļgandzeltenīgi , bet vājāki — bezkrāsaini . Tiem ir ļoti asa smaka . Iegūšana Iegūst , šķīdinot ūdenī hloru vai hlora ( I ) oksīdu : Cl2 + H2O → HClO + HCl Cl2O + H2O → ClO Lai iegūtu tīru hlorapskābes šķīdumu , hloru laiž dzīvsudraba ( II ) oksīda ūdens suspensijā : 2Cl2 + H2O + HgO → ClO + HgCl2 Reakciju veic , dzesējot ar ledu . Kad viss HgO izreaģējis , radušos šķīdumu destilē vakuumā , sargājot no saules gaismas . Palikušo hloru aizvāc no destilāta , laižot tam cauri CO2. Var arī vispirms iegūt hlora ( I ) oksīdu , laižot hloru cauri HgO suspensijai tetrahlorogleklī : 2Cl2 + HgO → HgCl2 + Cl2O Atdala HgCl2 nogulsnes un apstrādā iegūto hlora ( I ) oksīda šķīdumu tetrahlorogleklī ar ledusaukstu ūdeni . Šādi var iegūt hlorapskābi ar koncentrāciju pat virs , turklāt tā ir brīva no hlora , hlorīdjoniem un dzīvsudraba joniem . Īpašības Ūdens šķīdumos daļēji disociē H + un ClO − jonos . HClO ⇄ OCl − + H + Pat atšķaidītos ūdens šķīdumos hlorapskābe lēnām sadalās par hlorūdeņradi un atomāro skābekli , tādēļ tā ir spēcīgs oksidētājs : HClO → HCl + O Reaģē ar sālsskābi , veidojot gāzveida hloru ( reakcija ir apgriezeniska ) : HOCl + HCl → H2O + Cl2 Bioloģiskā nozīme Ir atklāts , ka hlorapskābi spēj ģenerēt neitrofilie leikocīti , lai izmantotu to baktēriju iznīcināšanā . Hlorapskābe veidojas hlorīdjonu peroksidācijas procesā , ko nodrošina ferments mieloperoksidāze . Izmantošana Hlorapskābi un hipohlorītus lieto kā balinošus līdzekļus , kā arī sanitāriem nolūkiem . Organiskajā sintēzē izmanto hlorhidrīnu iegūšanai no alkēniem . Skatīt arī Hlorkaļķi Hlorūdens Nātrija hipohlorīts Atsauces Ārējās saites Neorganiskās skābes Oksidējošās skābes Hlors