Alfrēds Hajošs
Alfrēds Hajošs (; dzimis , miris ) bija ungāru peldētājs, futbola spēlētājs un menedžeris un arhitekts. Viņš ir pirmais mūsdieno olimpiskais čempions peldēšanā no Ungārijas. Hajošs ir startējis 2 vasaras olimpiskajās spēlēs, peldēšanā 1896. gada Atēnu un mākslas sacensībās 1924. gada Parīzes spēlēs. Olimpiskajās spēlēs kopā izcīnījis divas zelta medaļas un vienu sudraba medaļu.

Biogrāfija 
Alfrēds Hajošs ir dzimis Ungārijas galvaspilsētā Budapeštā kā Arnolds Gūtmans. 13 gadu vecumā pēc tēva noslīkšanas Donavas upē viņš apņēmās kļūt par labu peldētāju. Par sava sportista karjeras vārdu viņš pieņēma Hajós (no ungāru valodas: jūrnieks).

Pirms olimpiskajām spēlēm Atēnās Hajošs bija kļuvis par Eiropas čempionu 100 metru brīvajā stilā 1895. un 1896. gadā.

Brīdī, kad notika 1896. gada vasaras olimpiskās spēles Atēnās ,Hajošs bija arhitektūras students. Tajās viņam ļāva sacensties, taču bija grūti iegūt universitātes atļauju izlaist kursu. Atgriežoties pēc olimpiskajām spēlēm, Politehniskās universitātes dekāns Hajošu neapsveica ar viņa olimpiskajiem panākumiem, bet tā vietā teica: "Jūsu medaļas mani neinteresē, bet es ar nepacietību vēlos dzirdēt jūsu atbildes nākamajā pārbaudījumā.

1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņš startēja divās peldēšanas disciplīnās. Sacensības notika Zijas līcī, cīnoties ar jūras un līča spēkiem. 18 gadus vecais Hajošs ieguva savas divas zelta medaļas ārkārtīgi aukstā laikā (ūdens temperatūra bija aptuveni 55° F (13° C) ar 12 pēdu (4 m) lieliem viļņiem). 100 metru brīvā stila peldēšanā viņa rezultāts bija 1 minūte un 22.2 sekundes, bet 1200 metru brīvā stila peldēšanā — 18 minūtes un 22.2 sekundes. Hajošs vēlējās uzvarēt arī 500 metru peldēšanā brīvajā stilā, bet tā kā tās notika uzreiz pēc 100 metru peldējuma finiša un tieši pirms 1200 metru peldēšanas starta, tās nācās izlaist. Pirms 1200 metru peldējuma viņš savu ķermeni nosmērēja ar puscollu (vienu centimetru) biezu tauku slāni, taču izrādījās, ka tas maz aizsargā pret aukstumu. Pēc uzvaras sacensībās viņš atzinās, ka: "Mana griba dzīvot pilnībā pārvarēja manu vēlmi uzvarēt." Kamēr notika vakariņas par godu olimpiskajiem uzvarētājiem Grieķijas kroņprincis Konstantīns jautāja Hajošam, kur viņš ir iemācījies tik labi peldēt. Hajošs atbildēja: "Ūdenī". Nākamajā rītā Atēnu žurnāls Acropolis Hajošam bija devis iesauku Ungārijas delfīns. Viņš Atēnu olimpiskajās spēlēs bija jaunākais olimpisko medaļu ieguvējs.

Hajošu var uzskatīt par daudzpusīgu sportistu, jo 1898. gadā viņš uzvarēja Ungārijas 100 metru sprinta čempionātā, 400 metru barjerskrējienā un diska mešanā. No 1901. līdz 1903. gadam viņš spēlēja Ungārijas futbola izlasē un 1902. gada 12. oktobrī Vīnē piedalījās Ungārijas futbola izlases pirmajā starptautiskajā mačā. No 1897. līdz 1904. gadam viņš bija arī futbola tiesnesis, bet 1906. gadā — Ungārijas nacionālās futbola izlases treneris.

1924. gadā Parīzes olimpiskajās spēlēs mākslas sacensībās viņš piedalījās arhitektūrā, kura specializējās uz sporta objektiem. Viņa plānotajam sporta stadionam, kuru viņš izstrādāja kopā ar Dežē Lauberu, tika piešķirta sudraba medaļa. Sacensībās zelta medaļa netika pasniegta. Tādējādi viņš kļuva par vienu no tikai diviem olimpiešiem, kas jebkad ir ieguvuši medaļas gan sporta sacensībās, gan mākslas sacensībās olimpiskajās spēlēs.

Pazīstamākā Hajoša izstrādātā sporta bāze ir Alfrēda Hajoša Nacionālais peldēšanas stadions, kas uzcelts Budapeštā, Margaretā, Donavas upē. Stadions tika uzcelts 1930. gadā un vairākkārtīgi ir ticis izmantots Eiropas ūdens sporta čempionātos un citos starptautiskos sporta pasākumos.

1953. gadā Starptautiskā Olimpiskā komiteja viņam piešķīra olimpisko diplomu par nopelniem. Viņš ir Starptautiskās peldēšanas slavas zāles loceklis, un 1981. gadā viņš tika iekļauts arī Starptautiskās ebreju sporta slavas zālē.

Viņa brālis, Henriks Hajošs, izcīnīja zelta medaļu 4x250 metru brīvā stila peldēšanā 1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs Atēnās.

Olimpisko spēļu rezultāti

Ēkas un būves 
Viņa pirmās būves arhitektūrā tika veidotas jūgendstilā un eklektismā, vēlāk viņš pievērsās modernismam.

Atsauces

Ārējās saites 

 Alfrēds Hajošs (SOK profils) 
 Alfrēds Hajošs(Starptautiskā ebreju sporta slavas zāle) 

1878. gadā dzimušie
1955. gadā mirušie
Budapeštā dzimušie
Ungārijas ebreji
Ungārijas peldētāji
Ungārijas sportisti 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Peldētāji 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
1924. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1896. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki
Olimpiskie zelta medaļnieki peldēšanā
Olimpiskie sudraba medaļnieki mākslas sacensībās
Ungārijas olimpiskie zelta medaļnieki
Ungārijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Ungārijas futbolisti
Ungārijas izlases futbolisti
Ungārijas futbola izlases treneri
Alfrēds Hajošs ( ; dzimis , miris ) bija ungāru peldētājs , futbola spēlētājs un menedžeris un arhitekts . Viņš ir pirmais mūsdieno olimpiskais čempions peldēšanā no Ungārijas . Hajošs ir startējisvasaras olimpiskajās spēlēs , peldēšanā gada Atēnu un mākslas sacensībās gada Parīzes spēlēs . Olimpiskajās spēlēs kopā izcīnījis divas zelta medaļas un vienu sudraba medaļu . Biogrāfija Alfrēds Hajošs ir dzimis Ungārijas galvaspilsētā Budapeštā kā Arnolds Gūtmans. gadu vecumā pēc tēva noslīkšanas Donavas upē viņš apņēmās kļūt par labu peldētāju . Par sava sportista karjeras vārdu viņš pieņēma Hajós ( no ungāru valodas : jūrnieks ) . Pirms olimpiskajām spēlēm Atēnās Hajošs bija kļuvis par Eiropas čempionumetru brīvajā stilā un gadā . Brīdī , kad notika gada vasaras olimpiskās spēles Atēnās , Hajošs bija arhitektūras students . Tajās viņam ļāva sacensties , taču bija grūti iegūt universitātes atļauju izlaist kursu . Atgriežoties pēc olimpiskajām spēlēm , Politehniskās universitātes dekāns Hajošu neapsveica ar viņa olimpiskajiem panākumiem , bet tā vietā teica : " Jūsu medaļas mani neinteresē , bet es ar nepacietību vēlos dzirdēt jūsu atbildes nākamajā pārbaudījumā . 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņš startēja divās peldēšanas disciplīnās . Sacensības notika Zijas līcī , cīnoties ar jūras un līča spēkiem. gadus vecais Hajošs ieguva savas divas zelta medaļas ārkārtīgi aukstā laikā ( ūdens temperatūra bija aptuveni F C ) arpēdum ) lieliem viļņiem ) . metru brīvā stila peldēšanā viņa rezultāts bijaminūte un2 sekundes , betmetru brīvā stila peldēšanā — minūtes un2 sekundes . Hajošs vēlējās uzvarēt arīmetru peldēšanā brīvajā stilā , bet tā kā tās notika uzreiz pēcmetru peldējuma finiša un tieši pirmsmetru peldēšanas starta , tās nācās izlaist . Pirmsmetru peldējuma viņš savu ķermeni nosmērēja ar puscollu ( vienu centimetru ) biezu tauku slāni , taču izrādījās , ka tas maz aizsargā pret aukstumu . Pēc uzvaras sacensībās viņš atzinās , ka : " Mana griba dzīvot pilnībā pārvarēja manu vēlmi uzvarēt . " Kamēr notika vakariņas par godu olimpiskajiem uzvarētājiem Grieķijas kroņprincis Konstantīns jautāja Hajošam , kur viņš ir iemācījies tik labi peldēt . Hajošs atbildēja : " Ūdenī " . Nākamajā rītā Atēnu žurnāls Acropolis Hajošam bija devis iesauku Ungārijas delfīns . Viņš Atēnu olimpiskajās spēlēs bija jaunākais olimpisko medaļu ieguvējs . Hajošu var uzskatīt par daudzpusīgu sportistu , jo gadā viņš uzvarēja Ungārijasmetru sprinta čempionātā , metru barjerskrējienā un diska mešanā . No līdz gadam viņš spēlēja Ungārijas futbola izlasē un gada oktobrī Vīnē piedalījās Ungārijas futbola izlases pirmajā starptautiskajā mačā . No līdz gadam viņš bija arī futbola tiesnesis , bet gadā — Ungārijas nacionālās futbola izlases treneris . 1924. gadā Parīzes olimpiskajās spēlēs mākslas sacensībās viņš piedalījās arhitektūrā , kura specializējās uz sporta objektiem . Viņa plānotajam sporta stadionam , kuru viņš izstrādāja kopā ar Dežē Lauberu , tika piešķirta sudraba medaļa . Sacensībās zelta medaļa netika pasniegta . Tādējādi viņš kļuva par vienu no tikai diviem olimpiešiem , kas jebkad ir ieguvuši medaļas gan sporta sacensībās , gan mākslas sacensībās olimpiskajās spēlēs . Pazīstamākā Hajoša izstrādātā sporta bāze ir Alfrēda Hajoša Nacionālais peldēšanas stadions , kas uzcelts Budapeštā , Margaretā , Donavas upē . Stadions tika uzcelts gadā un vairākkārtīgi ir ticis izmantots Eiropas ūdens sporta čempionātos un citos starptautiskos sporta pasākumos . 1953. gadā Starptautiskā Olimpiskā komiteja viņam piešķīra olimpisko diplomu par nopelniem . Viņš ir Starptautiskās peldēšanas slavas zāles loceklis , un gadā viņš tika iekļauts arī Starptautiskās ebreju sporta slavas zālē . Viņa brālis , Henriks Hajošs , izcīnīja zelta medaļu250 metru brīvā stila peldēšanā gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs Atēnās . Olimpisko spēļu rezultāti Ēkas un būves Viņa pirmās būves arhitektūrā tika veidotas jūgendstilā un eklektismā , vēlāk viņš pievērsās modernismam . Atsauces Ārējās saites Alfrēds Hajošs ( SOK profils ) Alfrēds Hajošs ( Starptautiskā ebreju sporta slavas zāle ) 1878. gadā dzimušie 1955. gadā mirušie Budapeštā dzimušie Ungārijas ebreji Ungārijas peldētāji Ungārijas sportisti gada vasaras olimpiskajās spēlēs Peldētāji gada vasaras olimpiskajās spēlēs 1924. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki 1896. gada vasaras olimpisko spēļu medaļnieki Olimpiskie zelta medaļnieki peldēšanā Olimpiskie sudraba medaļnieki mākslas sacensībās Ungārijas olimpiskie zelta medaļnieki Ungārijas olimpiskie sudraba medaļnieki Ungārijas futbolisti Ungārijas izlases futbolisti Ungārijas futbola izlases treneri