Vagramas kauja
Vagramas kauja () bija 1809. gada Piektās koalīcijas kara (1809) galvenā kauja, kas notika 1809. gada 5.—6. jūlijā netālu no Vagramas ciema, netālu no Lobau salas pie Donavas. Tā bija uzbrukuma kauja gan no francūžu puses, gan no austriešiem esot krietnā mazākumā. Napoleons Bonaparts sakāva erchercoga Kārļa karaspēku, tādējādi izbeidzot Piektās koalīcijas pastāvēšanu.

Gatavošanās kaujai 
Pēc neveiksmes Aspern-Eslingā Napoleons cerēja uz veiksmīgu pretuzbrukumu un ar lielu rūpību gatavojās jaunai cīņai. Saņēmis pastiprinājumu no Bavārijas, Francijas imperators sāka gatavoties jaunam Donavas forsēšanas mēģinājumam. Austrijas armija erchercoga Kārļa vadībā ieņēma pozīcijas augstumos aiz Rusbahas upes. Izpētījis savas pēdējās kaujas kļūdas, Napoleons šoreiz veiksmīgi organizēja sava karaspēka desantu pāri upei. Labi nocietinājuši Lobau salu, franču armijas sapieri sāka būvēt tiltus visstingrākajā slepenībā.

Kaujas gaita 
Upes šķērsošana sākās 4. jūlijā pulksten 21.00, 120 lielgabalu aizsegā, un 5. jūlijā Markfeldes līdzenumā tika izvietotas Lielās armijas galvenās vienības. Šie manevri Napoleonam prasīja daudz laika. Bet, neskatoties uz to, viņi pārsteidza austriešus.

Napoleons, uzzinājis, ka Kārlis gaida papildspēkus (erchercoga Johanna I Jozefa karaspēks), nolēma kustībā uzbrukt ienaidniekam, izmantojot visu sava karaspēka skaitlisko pārsvaru. Cīņa sākās pulksten 19. Taču steigā plānotais frontālais uzbrukums un sliktais artilērijas atbalsts nesagādāja frančiem un viņu Saksijas, Itālijas un Bavārijas sabiedrotajiem nekādus pozitīvus rezultātus, tikai smagus zaudējumus. 23:00 naktī cīņa beidzās.

Nākamajā dienā, 6. jūlijā, erchercogs Kārlis, panākumu iedvesmots, nolēma doties pretī frančiem . Austrieši nepareizi izskaitļoja savu papildspēku ierašanās laiku. Kārlis pārāk pagarināja savu fronti (par 21—27 km). Viņš neatstāja arī savas armijas rezerves. Pulksten 4 no rīta viņa karaspēks miglas aizsegā devās uzbrukumā. Izdzirdot kanonādi, Napoleons nolēma, ka viņa brāļa Johanna karaspēks ir savienojies ar erchercoga karaspēku. Napoleons pavēlēja savam karaspēkam uzbrukt.

Septiņos no rīta austrieši izvietoja savu artilēriju un atklāja uguni. Franču artilērija ilgi nebija jāgaida. No abām pusēm sākās kanonāde. Var teikt, ka franči uzvarēja šajā artilērijas duelī. Pulksten 10 no rīta austriešu labais flangs virzījās uz priekšu, lai nogrieztu francūžus no Donavas tiltiem. Viņiem tas izdevās. Napoleons, kurš vēroja kauju, nolēma centrā koncentrēt lielāko daļu savu spēku. Francijas imperators, Makdonalda vadībā koncentrēja centrā 45 000 karavīru ar 104 lielgabaliem.Līdz pulksten 12 Makdonalda karavīri nostājās aiz 104 lielgabalu baterijas. Apmēram stundu vēlāk Francijas maršala Davū korpuss uzkāpa Noizidelas augstienē. Aptuveni tajā pašā laikā Napoleons deva pavēli uzbrukt Makdonalda karavīriem. Franči izšāva 104 lielgabalus un lēnām uzbruka ciešā izkārtojumā. Bet austriešu karavīri vairs nebija tie, kurus Napoleons iepriekš bija sakāvis. Piedzīvojuši sakāves rūgtumu, austrieši par katru cenu vēlējās uzvarēt šajā cīņā. Austrieši sagaidīja francīžus ar blīvu muskešu uguni. Francūži, sagrābuši austriešu kreiso flangu, sāka attīstīt veiksmīgu ofensīvu centrā, lai gan cieta ļoti smagus zaudējumus.

Erchercogs Kārlis, redzēdams, ka francūži pievelk savas rezerves un austrieši nevar ieņemt Noizidelas augstienes, pulksten 3 pēcpusdienā deva pavēli atkāpties. Ap pulksten 4 kaujas laukā parādījās Johanns I Jozefs ar saviem 13 000 austriešu karavīriem. Bet redzēdams, ka kauja zaudēta, viņš kaujā neiesaistījās.

Kaujas iznākums 
Kauja beidzās ap desmitiem vakarā, Austrijas armija ciešot sakāvi. Bet šo kauju nevarēja saukt par graujošu sakāvi. Tomēr 4 dienas pēc kaujas erchercogs Kārlis lūdza mieru. Šī kauja ir interesanta no taktiskā viedokļa — prasmīga liela franču karaspēka šķērsošana pār Donavas upi, masveida artilērijas izmantošana un dziļa tarāna kaujas formējuma izmantošana.

Ārējās saites 
 Website of the Museum of the Battle of Wagram in Deutsch-Wagram (German Language)

Literatūra

Atsauces 

Francijas vēsture
Napoleona kari
Kaujas ar Francijas piedalīšanos
Kaujas ar Austrijas piedalīšanos
1809. gads
Vagramas kauja ( ) bija gada Piektās koalīcijas karagalvenā kauja , kas notika gada —6. jūlijā netālu no Vagramas ciema , netālu no Lobau salas pie Donavas . Tā bija uzbrukuma kauja gan no francūžu puses , gan no austriešiem esot krietnā mazākumā . Napoleons Bonaparts sakāva erchercoga Kārļa karaspēku , tādējādi izbeidzot Piektās koalīcijas pastāvēšanu . Gatavošanās kaujai Pēc neveiksmes Aspern-Eslingā Napoleons cerēja uz veiksmīgu pretuzbrukumu un ar lielu rūpību gatavojās jaunai cīņai . Saņēmis pastiprinājumu no Bavārijas , Francijas imperators sāka gatavoties jaunam Donavas forsēšanas mēģinājumam . Austrijas armija erchercoga Kārļa vadībā ieņēma pozīcijas augstumos aiz Rusbahas upes . Izpētījis savas pēdējās kaujas kļūdas , Napoleons šoreiz veiksmīgi organizēja sava karaspēka desantu pāri upei . Labi nocietinājuši Lobau salu , franču armijas sapieri sāka būvēt tiltus visstingrākajā slepenībā . Kaujas gaita Upes šķērsošana sākās jūlijā pulksten00 , lielgabalu aizsegā , un jūlijā Markfeldes līdzenumā tika izvietotas Lielās armijas galvenās vienības . Šie manevri Napoleonam prasīja daudz laika . Bet , neskatoties uz to , viņi pārsteidza austriešus . Napoleons , uzzinājis , ka Kārlis gaida papildspēkus ( erchercoga Johanna I Jozefa karaspēks ) , nolēma kustībā uzbrukt ienaidniekam , izmantojot visu sava karaspēka skaitlisko pārsvaru . Cīņa sākās pulksten Taču steigā plānotais frontālais uzbrukums un sliktais artilērijas atbalsts nesagādāja frančiem un viņu Saksijas , Itālijas un Bavārijas sabiedrotajiem nekādus pozitīvus rezultātus , tikai smagus zaudējumus.00 naktī cīņa beidzās . Nākamajā dienā , jūlijā , erchercogs Kārlis , panākumu iedvesmots , nolēma doties pretī frančiem \ . Austrieši nepareizi izskaitļoja savu papildspēku ierašanās laiku . Kārlis pārāk pagarināja savu fronti ( par27 km ) . Viņš neatstāja arī savas armijas rezerves . Pulkstenno rīta viņa karaspēks miglas aizsegā devās uzbrukumā . Izdzirdot kanonādi , Napoleons nolēma , ka viņa brāļa Johanna karaspēks ir savienojies ar erchercoga karaspēku . Napoleons pavēlēja savam karaspēkam uzbrukt . Septiņos no rīta austrieši izvietoja savu artilēriju un atklāja uguni . Franču artilērija ilgi nebija jāgaida . No abām pusēm sākās kanonāde . Var teikt , ka franči uzvarēja šajā artilērijas duelī . Pulkstenno rīta austriešu labais flangs virzījās uz priekšu , lai nogrieztu francūžus no Donavas tiltiem . Viņiem tas izdevās . Napoleons , kurš vēroja kauju , nolēma centrā koncentrēt lielāko daļu savu spēku . Francijas imperators , Makdonalda vadībā koncentrēja centrā000 karavīru arlielgabaliem . Līdz pulkstenMakdonalda karavīri nostājās aizlielgabalu baterijas . Apmēram stundu vēlāk Francijas maršala Davū korpuss uzkāpa Noizidelas augstienē . Aptuveni tajā pašā laikā Napoleons deva pavēli uzbrukt Makdonalda karavīriem . Franči izšāvalielgabalus un lēnām uzbruka ciešā izkārtojumā . Bet austriešu karavīri vairs nebija tie , kurus Napoleons iepriekš bija sakāvis . Piedzīvojuši sakāves rūgtumu , austrieši par katru cenu vēlējās uzvarēt šajā cīņā . Austrieši sagaidīja francīžus ar blīvu muskešu uguni . Francūži , sagrābuši austriešu kreiso flangu , sāka attīstīt veiksmīgu ofensīvu centrā , lai gan cieta ļoti smagus zaudējumus . Erchercogs Kārlis , redzēdams , ka francūži pievelk savas rezerves un austrieši nevar ieņemt Noizidelas augstienes , pulkstenpēcpusdienā deva pavēli atkāpties . Ap pulkstenkaujas laukā parādījās Johanns I Jozefs ar saviem 000 austriešu karavīriem . Bet redzēdams , ka kauja zaudēta , viņš kaujā neiesaistījās . Kaujas iznākums Kauja beidzās ap desmitiem vakarā , Austrijas armija ciešot sakāvi . Bet šo kauju nevarēja saukt par graujošu sakāvi . Tomērdienas pēc kaujas erchercogs Kārlis lūdza mieru . Šī kauja ir interesanta no taktiskā viedokļa — prasmīga liela franču karaspēka šķērsošana pār Donavas upi , masveida artilērijas izmantošana un dziļa tarāna kaujas formējuma izmantošana . Ārējās saites Website of the Museum of the Battle of Wagram in Deutsch-Wagram ( German Language ) Literatūra Atsauces Francijas vēsture Napoleona kari Kaujas ar Francijas piedalīšanos Kaujas ar Austrijas piedalīšanos 1809. gads