Andrejs Jablonskis
Andrejs Jablonskis (1880—1951) bija latviešu komunists (no 1920), Latvijas Republikas Ārlietu ministra biedrs Kirhenšteina valdībā (1940), Latvijas PSR Tautas komisāru padomes tieslietu tautas komisārs (1941—1946), Latvijas PSR tieslietu ministrs (1946—1951).

Dzīves gājums 
Dzimis 1880. gada 26. jūlijā Durbē. Strādāja nelegālā tipogrāfijā Liepājā (1904–1906), iesaistījās Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas darbībā. 1905. gada revolūcijas laikā bijis viens no Kurzemes kaujinieku vadītājiem, 1906. gada beigās apcietināts.
1907. gada beigās atbrīvots no cietuma, 1908. gadā emigrēja uz Vāciju, 1912. gadā absolvēja Berlīnes zinātniskā sociālisma semināru. 1914. gada janvārī piedalījās Latvijas sociāldemokrātijas IV kongresā Briselē. 
1914. gadā atgriezās dzimtenē, arestēts un atradās ieslodzījumā līdz 1916. gadam. Pēc Pirmā pasaules kara no 1917. līdz 1920. gadam dzīvoja Padomju Krievijā.

1920. gada vasarā kā Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) biedrs ieradās Latvijā un darbojās kā strādnieku slimokasu organizētājs. Bija Rīgas grāmatrūpnieku slimo kases sekretārs (1920-1938) un Latvijas slimo kases savienības priekšsēdētājs (1924-1933).  Bija viens no Latvijas Neatkarīgo sociālistu partijas dibinātājiem 1929. gadā. No 1939. gada LKP Centrālkomitejas loceklis, vēlāk sekretārs. 1940. gadā bijis laikraksta „Cīņa” redaktors, 9. aprīlī arestēts.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā atbrīvots, kļuvis par t.s. Tautas Saeimas deputātu, Kirhenšteina valdības sēdes protokolā Nr. 85 minēts kā ārlietu ministra biedrs.  13. augustā iecelts par LPSR tieslietu tautas komisāru, pēc Otrā pasaules kara beigām Latvijas PSR tieslietu ministrs no (1946—1951), Latvijas PSR Augstākās padomes deputāts, no 1949. gada arī LKP Revīzijas komisijas loceklis.

Miris 1951. gada 28. martā.

Atsauces 

LKP biedri
Dienvidkurzemes novadā dzimušie
1880. gadā dzimušie
1951. gadā mirušie
Tautas Saeimas deputāti
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Ar Tēvijas Kara ordeni apbalvotie
Andrejs Jablonskis1951 ) bija latviešu komunists ( no Latvijas Republikas Ārlietu ministra biedrs Kirhenšteina valdībā Latvijas PSR Tautas komisāru padomes tieslietu tautas komisārs1946 ) , Latvijas PSR tieslietu ministrs1951 ) . Dzīves gājums Dzimis gada jūlijā Durbē . Strādāja nelegālā tipogrāfijā Liepājā1906 ) , iesaistījās Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas darbībā . gada revolūcijas laikā bijis viens no Kurzemes kaujinieku vadītājiem , gada beigās apcietināts . 1907. gada beigās atbrīvots no cietuma , gadā emigrēja uz Vāciju , gadā absolvēja Berlīnes zinātniskā sociālisma semināru . gada janvārī piedalījās Latvijas sociāldemokrātijas IV kongresā Briselē . 1914. gadā atgriezās dzimtenē , arestēts un atradās ieslodzījumā līdz gadam . Pēc Pirmā pasaules kara no līdz gadam dzīvoja Padomju Krievijā . 1920. gada vasarā kā Latvijas Komunistiskās partijas ( LKP ) biedrs ieradās Latvijā un darbojās kā strādnieku slimokasu organizētājs . Bija Rīgas grāmatrūpnieku slimo kases sekretārsun Latvijas slimo kases savienības priekšsēdētājs Bija viens no Latvijas Neatkarīgo sociālistu partijas dibinātājiem gadā . No gada LKP Centrālkomitejas loceklis , vēlāk sekretārs . gadā bijis laikraksta „ Cīņa ” redaktors , aprīlī arestēts . Pēc Latvijas okupācijas gada jūnijā atbrīvots , kļuvis par t.s . Tautas Saeimas deputātu , Kirhenšteina valdības sēdes protokolā Nr.min ēts kā ārlietu ministra biedrs . augustā iecelts par LPSR tieslietu tautas komisāru , pēc Otrā pasaules kara beigām Latvijas PSR tieslietu ministrs no1951 ) , Latvijas PSR Augstākās padomes deputāts , no gada arī LKP Revīzijas komisijas loceklis . Miris gada martā . Atsauces LKP biedri Dienvidkurzemes novadā dzimušie 1880. gadā dzimušie 1951. gadā mirušie Tautas Saeimas deputāti Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie Ar Tēvijas Kara ordeni apbalvotie