Memoriāls (organizācija)
Starptautiskā vēsturiski izglītojošā, cilvēktiesību aizstāvības un labdarības biedrība „Memoriāls” () bija 1989. gadā dibināta bezpeļņas nevalstiskā organizācija, kas nodarbojās ar PSRS politisko represiju izpēti un cilvēktiesību aizstāvību Krievijā un tai apkārt esošajās konfliktu zonās. To veidoja divas juridiskas vienības — „Starptautiskais memoriāls” un cilvēktiesību centrs „Memoriāls”.

2022. gadā organizācijai piešķīra Nobela miera prēmiju (kopā ar Ukrainas cilvēktiesību organizāciju "Pilsonisko brīvību centrs" un Baltkrievijas cilvēktiesību aizstāvi Alesu Beļacki).

Vēsture 

Organizācijas pirmsākumi meklējami 1987. gadā Maskavā dibinātajā iniciatīvas grupā „Par represiju upuru piemiņas iemūžināšanu”, kurai līdzīgas grupas drīz vien sāka parādīties arī citās pilsētās. Par organizāciju padomes pirmo priekšsēdi kļuva Andrejs Saharovs. 1989. gada janvārī dibināšanas kongresā tika izveidota Vissavienības biedrība, kuras organizācijas gada laikā tika izveidotas Padomju Savienības lielākajās pilsētas un ārvalstīs.

2004. gadā „Memoriāls” izdeva kompaktdisku komplektu „PSRS politiskā terora upuri”, kurā apkopota informācija par 1,34 miljoniem PSRS represēto. 2009. gadā organizācija saņēma Eiropas Savienības Saharova balvu. 2014. gadā pēc Krimas okupācijas „Memoriāls” Krievijas veiktās darbības pret Ukrainu nosauca par „agresiju”, bet 2015. gadā izdeva grāmatu „Noslepkavoti Katiņā” par Katiņas slaktiņu. Tajā pašā gadā Krievijas Tieslietu ministrija pieprasīja Cilvēktiesību centra „Memoriāls” likvidēšanu, bet Krievijas Augstākā tiesa prasību noraidīja.

2016. gadā par tās izteikto kritiku Krievijas varasiestādēm, likumiem un Krievijas agresijai Austrumukrainā, Tieslietu ministrija organizāciju iekļāva „ārvalstu aģentu” sarakstā. 2021. gada 28. decembrī Krievijas Augstākā tiesa pēc Ģenerālprokuratūras prasības „Starptautisko memoriālu” likvidēja, pamatojoties uz to, ka tas radot „melīgu iespaidu par PSRS kā teroristisku valsti”, kā arī „attaisno un reabilitē nacistu noziedzniekus". Dienu vēlāk Maskavas pilsētas tiesa likvidēja arī cilvēktiesību centru „Memoriāls”.

Atsauces

Ārējās saites 

 Tiešsaistes datubāze „PSRS politiskā terora upuri” 
 Apbedījumu un piemiņas vietu rādītājs „Krievijas terora un gulagu nekropole” 
 Padomju režīma (1917—1991) upuru atvērtais saraksts    

Krievijas organizācijas
PSRS politiskās represijas
Nobela miera prēmijas laureāti
Starptautiskā vēsturiski izglītojošā , cilvēktiesību aizstāvības un labdarības biedrība „ Memoriāls ” ( ) bija gadā dibināta bezpeļņas nevalstiskā organizācija , kas nodarbojās ar PSRS politisko represiju izpēti un cilvēktiesību aizstāvību Krievijā un tai apkārt esošajās konfliktu zonās . To veidoja divas juridiskas vienības — „ Starptautiskais memoriāls ” un cilvēktiesību centrs „ Memoriāls ” . 2022. gadā organizācijai piešķīra Nobela miera prēmiju ( kopā ar Ukrainas cilvēktiesību organizāciju " Pilsonisko brīvību centrs " un Baltkrievijas cilvēktiesību aizstāvi Alesu Beļacki ) . Vēsture Organizācijas pirmsākumi meklējami gadā Maskavā dibinātajā iniciatīvas grupā „ Par represiju upuru piemiņas iemūžināšanu ” , kurai līdzīgas grupas drīz vien sāka parādīties arī citās pilsētās . Par organizāciju padomes pirmo priekšsēdi kļuva Andrejs Saharovs . gada janvārī dibināšanas kongresā tika izveidota Vissavienības biedrība , kuras organizācijas gada laikā tika izveidotas Padomju Savienības lielākajās pilsētas un ārvalstīs . 2004. gadā „ Memoriāls ” izdeva kompaktdisku komplektu „ PSRS politiskā terora upuri ” , kurā apkopota informācija par34 miljoniem PSRS represēto . gadā organizācija saņēma Eiropas Savienības Saharova balvu . gadā pēc Krimas okupācijas „ Memoriāls ” Krievijas veiktās darbības pret Ukrainu nosauca par „ agresiju ” , bet gadā izdeva grāmatu „ Noslepkavoti Katiņā ” par Katiņas slaktiņu . Tajā pašā gadā Krievijas Tieslietu ministrija pieprasīja Cilvēktiesību centra „ Memoriāls ” likvidēšanu , bet Krievijas Augstākā tiesa prasību noraidīja . 2016. gadā par tās izteikto kritiku Krievijas varasiestādēm , likumiem un Krievijas agresijai Austrumukrainā , Tieslietu ministrija organizāciju iekļāva „ ārvalstu aģentu ” sarakstā . gada decembrī Krievijas Augstākā tiesa pēc Ģenerālprokuratūras prasības „ Starptautisko memoriālu ” likvidēja , pamatojoties uz to , ka tas radot „ melīgu iespaidu par PSRS kā teroristisku valsti ” , kā arī „ attaisno un reabilitē nacistu noziedzniekus " . Dienu vēlāk Maskavas pilsētas tiesa likvidēja arī cilvēktiesību centru „ Memoriāls ” . Atsauces Ārējās saites Tiešsaistes datubāze „ PSRS politiskā terora upuri ” Apbedījumu un piemiņas vietu rādītājs „ Krievijas terora un gulagu nekropole ” Padomju režīma1991 ) upuru atvērtais saraksts Krievijas organizācijas PSRS politiskās represijas Nobela miera prēmijas laureāti