Odesas kinostudija
Odesas kinostudija (, ) ir Ukrainas, agrāk padomju kinostudija Odesā, viena no pirmajām kinostudijām Krievijas Impērijā un Padomju Savienībā. Tā daļēji pieder valdībai, un to pārrauga Ukrainas Valsts īpašuma fonda departaments kopā ar Kultūras ministriju. Kopā ar Dovženko kinostudiju tās ir vienīgās valstij piederošās un lielākās kinostudijas valstī. Kinostudija atrodas Odesā, Ukrainā.

Vēsture 
Kinostudiju dibināja 1919. gada 23. maijā ar Ukrainas PSR Odesas guberņas izpildkomitejas lēmumu apvienojot Mirona Grosmana, Dmitrija Haritonova un Borisova kinostudijas. Sākumā tās nosaukums bija "Sarkanās armijas 41. divīzijas un politiskās nodaļas politisko filmu sekcija" un kā pirmo filmu šeit uzņēma pilnmetrāžas filmu Пауки и мухи. Sākotnējās studijas panīka pēc Krievijas pilsoņu kara un Ukrainas neatkarības kara, jo to īpašnieki emigrēja, bēgot no politiskajām apsūdzībām. Grosmana filmu studija Myrograph pastāvēja Odesā kopš 1907. gada un bija vecākā Ukrainas kinostudija.

1922. gadā "filmu sekciju" reorganizēja par visas Ukrainas Fotokino administrācijas (VUFKU) Odesas kinofabriku. Odesas kinostudijā, kas bija VUFKU galvenā ražotne, veica plašus remontdarbus. Studija Rietumos iegādājās jaunu un modernu aprīkojumu, ļaujot studijai uzņemt, apgaismot un apstrādāt filmu krājumus, izmantojot vismodernākās tehnoloģijas. 1926. gadā Vjačeslavs Levandovskis un Devjatkins izveidoja VUFKU animācijas studiju. 1930. gadā VUFKU reorganizēja par daļu no Sojuzkino ar nosaukumu Ukrainafilm. No 1938. līdz 1941. gadam tā saucās Odesas kinostudija. Otrā pasaules kara gados (Austrumu fronte 1941-1945) to evakuēja un pievienoja Taškentas kinostudijai. 1954. gadā kinostudija atgriezās Odesā.

1955. gadā Odesas kinostudija atsāka pati savu filmu ražošanu. Režisors Aleksandrs Gorkijs ieguva atļauju studijas atdzīvināšanai un atrisināja personāla problēmu, pieaicinot VGIK absolventus — režisorus, operatorus, māksliniekus un ekonomistus. Tā bijušie audzēkņi, kuri parasti gadiem strādāja par asistentiem, ātri uzsāka strādāt apgūtajā specialitātē. 1956. gada 26. novembrī izdeva Fēliksa Mironera un Marlena Hucijeva filmu "Pavasaris Zarečnaja ielā" (Весна на Заречной улице), kas kļuva par nozīmīgu notikumu ne tikai studijai, bet visam padomju kino.

2005. gadā Odesas kinostudiju reorganizēja par slēgtu akciju sabiedrību (akciju kontrolpakete pieder valstij).

Apraksts 

Studija atrodas pilsētas centrā, netālu no Melnās jūras krasta. 7 hektāru platībā atrodas trīs paviljoniem (600 m, 432 m un 240m). Studijas teritorijā atrodas arī Vira Holodna kinostudija un Odesas kinoskola. Odesas kinostudijai ir savs kinoteātris (U-Cinema), kas arī atrodas kinostudijas teritorijā.

Studijas teritorijā atrodas Kino muzejs, kurā var apskatīt kino veidošanas vēsturi, sākot no kino izgudrošanas un beidzot ar postmoderno, digitālo un avangarda kino.

2019. gadā Ukrainas Nacionālā banka laida apgrozībā piemiņas monētu 100 gadi Odesas kinostudijai, bet Ukrainas pasts izdeva īpašu Odesas kinostudijai veltītu jubilejas pastmarku.

Kino muzejs 
Odesas kinostudijas teritorijā atrodas Ukrainas Nacionālās kinematogrāfistu savienības Odesas nodaļas kino muzejs. Muzejā glabājas Odesas kinostudijas pastāvēšanas gados savāktie materiāli, filmu katalogi, aktiermākslas testu fotoalbumi, informācija par režisoriem un producentiem, filmu tehnika, grāmatas, avīzes, kinožurnāli u.c. Kopumā vairāk nekā divpadsmit tūkstoši "muzeja vienību".

Pazīstamākās filmas

Padomju Savienība 
 1926 Ягідка кохання, režisors Oleksandrs Dovženko (mēmā filma)
 1926 Вася — реформатор, režisors Oleksandrs Dovženko (mēmā filma)
 1926 Тарас Трясило, režisors Pjotrs Čardiņins (mēmā filma)
 1926 Тарас Шевченко ("Tarass Ševčenko"), režisors Pjotrs Čardiņins (mēmā filma)
 1927 Сумка дипкур'єра, režisors Oleksandrs Dovženko (mēmā filma)
 1928 Арсенал, režisors Oleksandrs Dovženko (mēmā filma)
 1928 Звенигора, režisors Oleksandrs Dovženko (mēmā filma)
 1936 Назар Стодоля, režisors Georgijs Tasins
 1941 Таємничий острів ("Noslēpumainā sala"), režisors Eduards Pentslins
 1957 Орлёнок, režisors Eduards Bočarovs
 1967 Короткі зустрічі ("Īsās tikšanās"), režisore Kira Muratova
 1978 Д'Артаньян та три мушкетери ("D'Artanjans un trīs musketieri"), režisors Georgijs Janvalds-Hilkevičs
 1979 Пригоди Електроніка ("Elektronika piedzīvojumi"), režisors Kostantīns Brombergs
 1979 Місце зустрічі змінити не можна ("Tikšanās vietu mainīt nedrīkst"), režisors Staņislavs Govoruhins
 1982 Трест, що луснув ("Trests, kurš bankrotēja"), režisors Oleksandrs Pavlovskis
 1982 Чарівники, režisors Kostantīns Brombergs
 1983 Серед сірих каменів, režisore Kira Muratova
 1983 Військово-польовий роман ("Karalauka romāns"), režisors Pjotrs Todorovskis
 1983 Колесо історії, režisors Staņislavs Klimenko
 1986 У пошуках капітана Гранта ("Meklējot kapteini Grantu"), režisors Staņislavs Govoruhins
 1987 Данило — князь Галицький, režisors Jaroslavs Lupijs
 1989 Астенічний синдром, režisore Kira Muratova

Ukraina 
 1991 Чудо в краю забуття, režisore Natālija Motuzko
 1999 Як коваль щастя шукав, režisors Radomirs Vasiļevskis
 2001 На Полі Крові, režisors Jaroslavs Lupijs
 2007 Біля річки, režisore Eva Neimane

Pazīstamākie režisori 

 1919-1925
 Mairons Grosmans (1908—1918) (tiek uzskatīts par Odesas kinematogrāfijas dibinātāju)
 Pjotrs Čardiņins (1923—1932)
 Less Kurbass (1922—1925)
 Georgijs Tasins, pirmais studijas vadītājs 1922. gadā

 1926-1936
 Oleksandrs Dovženko
 Īzaks Bābels

 1936-1954
 Vladimirs Brauns
 Amvrosijs Bučma

 1955-1965
 Kira Muratova un Oleksandrs Muratovs
 Vadims Kostromenko, šobrīd muzeja direktors
 Vadims Avlošenko
 Pjotrs Todorovskis

 1966-1996
 Georgijs Junvalds-Hilkevičs
 Staņislavs Govoruhins
 Aleksandrs Pavlovskis
 Natālija Zbanduta (Medjuka)
 Mihailo Kats

Pazīstamākie aktieri 

 1919-1925
 Vera Holodnaja (1914—1919) (piedalījusies 35 filmās)
 Darja Zerkalova

 1926-1936
 Natālija Užvija
 Matvijs Ļarovs

 1966-1996
 Vladimirs Visockis

Atsauces

Literatūra 
 Histoire du cinéma ukrainien (1896—1995), Lubomir Hosejko, Editions à Dié, Dié, 2001,, traduit en ukrainien en 2005 : Istoria Oukraïnskovo Kinemotografa, Kino-Kolo, Kijiva, 2005,

Ārējas saites 

 
 Neoficiālā Odesas kinostudijas tīmekļa vietne

Ukrainas kinostudijas
Odesas kinostudija ( , ) ir Ukrainas , agrāk padomju kinostudija Odesā , viena no pirmajām kinostudijām Krievijas Impērijā un Padomju Savienībā . Tā daļēji pieder valdībai , un to pārrauga Ukrainas Valsts īpašuma fonda departaments kopā ar Kultūras ministriju . Kopā ar Dovženko kinostudiju tās ir vienīgās valstij piederošās un lielākās kinostudijas valstī . Kinostudija atrodas Odesā , Ukrainā . Vēsture Kinostudiju dibināja gada maijā ar Ukrainas PSR Odesas guberņas izpildkomitejas lēmumu apvienojot Mirona Grosmana , Dmitrija Haritonova un Borisova kinostudijas . Sākumā tās nosaukums bija " Sarkanās armijas divīzijas un politiskās nodaļas politisko filmu sekcija " un kā pirmo filmu šeit uzņēma pilnmetrāžas filmu Пауки и мухи . Sākotnējās studijas panīka pēc Krievijas pilsoņu kara un Ukrainas neatkarības kara , jo to īpašnieki emigrēja , bēgot no politiskajām apsūdzībām . Grosmana filmu studija Myrograph pastāvēja Odesā kopš gada un bija vecākā Ukrainas kinostudija . 1922. gadā " filmu sekciju " reorganizēja par visas Ukrainas Fotokino administrācijas ( VUFKU ) Odesas kinofabriku . Odesas kinostudijā , kas bija VUFKU galvenā ražotne , veica plašus remontdarbus . Studija Rietumos iegādājās jaunu un modernu aprīkojumu , ļaujot studijai uzņemt , apgaismot un apstrādāt filmu krājumus , izmantojot vismodernākās tehnoloģijas . gadā Vjačeslavs Levandovskis un Devjatkins izveidoja VUFKU animācijas studiju . gadā VUFKU reorganizēja par daļu no Sojuzkino ar nosaukumu Ukrainafilm . No līdz gadam tā saucās Odesas kinostudija . Otrā pasaules kara gados ( Austrumu fronteto evakuēja un pievienoja Taškentas kinostudijai . gadā kinostudija atgriezās Odesā . 1955. gadā Odesas kinostudija atsāka pati savu filmu ražošanu . Režisors Aleksandrs Gorkijs ieguva atļauju studijas atdzīvināšanai un atrisināja personāla problēmu , pieaicinot VGIK absolventus — režisorus , operatorus , māksliniekus un ekonomistus . Tā bijušie audzēkņi , kuri parasti gadiem strādāja par asistentiem , ātri uzsāka strādāt apgūtajā specialitātē . gada novembrī izdeva Fēliksa Mironera un Marlena Hucijeva filmu " Pavasaris Zarečnaja ielā " ( Весна на Заречной улице ) , kas kļuva par nozīmīgu notikumu ne tikai studijai , bet visam padomju kino . 2005. gadā Odesas kinostudiju reorganizēja par slēgtu akciju sabiedrību ( akciju kontrolpakete pieder valstij ) . Apraksts Studija atrodas pilsētas centrā , netālu no Melnās jūras krasta.hekt āru platībā atrodas trīs paviljoniemm,m un ) . Studijas teritorijā atrodas arī Vira Holodna kinostudija un Odesas kinoskola . Odesas kinostudijai ir savs kinoteātris ( U-Cinema ) , kas arī atrodas kinostudijas teritorijā . Studijas teritorijā atrodas Kino muzejs , kurā var apskatīt kino veidošanas vēsturi , sākot no kino izgudrošanas un beidzot ar postmoderno , digitālo un avangarda kino . 2019. gadā Ukrainas Nacionālā banka laida apgrozībā piemiņas monētugadi Odesas kinostudijai , bet Ukrainas pasts izdeva īpašu Odesas kinostudijai veltītu jubilejas pastmarku . Kino muzejs Odesas kinostudijas teritorijā atrodas Ukrainas Nacionālās kinematogrāfistu savienības Odesas nodaļas kino muzejs . Muzejā glabājas Odesas kinostudijas pastāvēšanas gados savāktie materiāli , filmu katalogi , aktiermākslas testu fotoalbumi , informācija par režisoriem un producentiem , filmu tehnika , grāmatas , avīzes , kinožurnāli u.c. Kopumā vairāk nekā divpadsmit tūkstoši " muzeja vienību " . Pazīstamākās filmas Padomju Savienība Ягідка кохання , režisors Oleksandrs Dovženko ( mēmā filma ) Вася — реформатор , režisors Oleksandrs Dovženko ( mēmā filma ) Тарас Трясило , režisors Pjotrs Čardiņins ( mēmā filma ) Тарас Шевченко ( " Tarass Ševčenko " ) , režisors Pjotrs Čardiņins ( mēmā filma ) Сумка дипкур' єра , režisors Oleksandrs Dovženko ( mēmā filma ) Арсенал , režisors Oleksandrs Dovženko ( mēmā filma ) Звенигора , režisors Oleksandrs Dovženko ( mēmā filma ) Назар Стодоля , režisors Georgijs Tasins Таємничий острів ( " Noslēpumainā sala " ) , režisors Eduards Pentslins Орлёнок , režisors Eduards Bočarovs Короткі зустрічі ( " Īsās tikšanās " ) , režisore Kira Muratova Д' Артаньян та три мушкетери ( " D' Artanjans un trīs musketieri " ) , režisors Georgijs Janvalds-Hilkevičs Пригоди Електроніка ( " Elektronika piedzīvojumi " ) , režisors Kostantīns Brombergs Місце зустрічі змінити не можна ( " Tikšanās vietu mainīt nedrīkst " ) , režisors Staņislavs Govoruhins Трест , що луснув ( " Trests , kurš bankrotēja " ) , režisors Oleksandrs Pavlovskis Чарівники , režisors Kostantīns Brombergs Серед сірих каменів , režisore Kira Muratova Військово -польовий роман ( " Karalauka romāns " ) , režisors Pjotrs Todorovskis Колесо історії , režisors Staņislavs Klimenko У пошуках капітана Гранта ( " Meklējot kapteini Grantu " ) , režisors Staņislavs Govoruhins Данило — князь Галицький , režisors Jaroslavs Lupijs Астенічний синдром , režisore Kira Muratova Ukraina Чудо в краю забуття , režisore Natālija Motuzko Як коваль щастя шукав , režisors Radomirs Vasiļevskis На Полі Крові , režisors Jaroslavs Lupijs Біля річки , režisore Eva Neimane Pazīstamākie režisori Mairons Grosmans1918 ) ( tiek uzskatīts par Odesas kinematogrāfijas dibinātāju ) Pjotrs Čardiņins1932 ) Less Kurbass1925 ) Georgijs Tasins , pirmais studijas vadītājs gadā Oleksandrs Dovženko Īzaks Bābels Vladimirs Brauns Amvrosijs Bučma Kira Muratova un Oleksandrs Muratovs Vadims Kostromenko , šobrīd muzeja direktors Vadims Avlošenko Pjotrs Todorovskis Georgijs Junvalds-Hilkevičs Staņislavs Govoruhins Aleksandrs Pavlovskis Natālija Zbanduta ( Medjuka ) Mihailo Kats Pazīstamākie aktieri Vera Holodnaja1919 ) ( piedalījusiesfilmās ) Darja Zerkalova Natālija Užvija Matvijs Ļarovs Vladimirs Visockis Atsauces Literatūra Histoire du cinéma ukrainien1995 ) , Lubomir Hosejko , Editions à Dié , Dié , , traduit en ukrainien en : Istoria Oukraïnskovo Kinemotografa , Kino-Kolo , Kijiva , Ārējas saites Neoficiālā Odesas kinostudijas tīmekļa vietne Ukrainas kinostudijas