Raibā bērzubeka
Raibā bērzubeka (Leccinum variicolor) ir Eiropā vidēji bieža, bet Latvijā reta beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami.

Sēnes apraksts

 Cepurīte: krāsa pelēkbrūna, reti sarkanbrūna, ar gaišākiem lāsumiem. Forma sākumā pusapaļa, vēlāk polsterveida. Platums līdz 12 cm. Virsmiziņa sākumā sausa, vecām sēnēm lipīga. Mīkstums bālgans vai viegli rozā, stingrs sākumā, kļūst mīksts vecumā, ar patīkamu smaržu un maigu garšu, griezumu vietās krāsojas sārts, pēc kāda laika nozilē. Gatavojot kļūst melns. 
 Stobriņi: pelēkbalti, viegli atdalāmi no kātiņa. Atveres baltas līdz krēmkrāsai, sēnei augot kļūst dzeltenpelēkas un vēlāk pelēcīgi brūnas.
 Kātiņš: vālesveida, netīri balts ar sīkām, pelēkām zvīņām. Vecākām sēnēm kļūst sīksts un šķiedrains. Garums līdz 20 cm, resnums 1-3 cm. Griezumu vietās pamatne krāsojas zaļganzila. 
 Sporas: dzeltenīgas, masā olīvbrūnas, gludas, vārpstveida, 12,5-17/4,5-6 µm.
 Bazīdijas: vālesveida, ar 4, retāk 2 sporām, 23-35/8,5-11 µm.
 Cistīdas: izstieptas vai vālesveida, 25-45/8-10 µm.

Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug zem bērziem, ir ziņas, ka arī zem dažādām citām koku sugām, skābās augsnēs parasti pārmitrās, daudz retāk sausās vietās augustā un septembrī, reti no jūnija līdz novembrim.

Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas.

Līdzīgās sugas

Līdzinās vairākām citām bērzubekām, īpaši parastajai bērzubekai, kura atšķiras ar nemainošos krāsu griezumā, un melnajai bērzubekai, kurai tumšāka cepurīte un zvīņas uz kātiņa. Citur Eiropā konstatēta raibās bērzubekas forma ar otrādi apgrieztu cepurītes krāsu - gandrīz baltu ar tumšākiem plankumiem. Šādas albīnās formas arī ir vairākām citām lācīšu ģints sugām, un to savstarpējā atšķiršana ir grūta, taču tai nav kulināras nozīmes, jo visas šīs ģints sēnes ir ēdamas un vienādi gatavojamas.

Skatīt arī

 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā
 Sēņu tirdzniecība
 Lācīšu ģints

Atsauces

Ārējās saites 

 Подберезовик разноцветный 
 Mycobank

Bekas
Ēdamās sēnes
Stobriņu sēnes
Raibā bērzubeka ( Leccinum variicolor ) ir Eiropā vidēji bieža , bet Latvijā reta beku dzimtas sēne , kuras augļķermeņi ir ēdami . Sēnes apraksts Cepurīte : krāsa pelēkbrūna , reti sarkanbrūna , ar gaišākiem lāsumiem . Forma sākumā pusapaļa , vēlāk polsterveida . Platums līdzcm . Virsmiziņa sākumā sausa , vecām sēnēm lipīga . Mīkstums bālgans vai viegli rozā , stingrs sākumā , kļūst mīksts vecumā , ar patīkamu smaržu un maigu garšu , griezumu vietās krāsojas sārts , pēc kāda laika nozilē . Gatavojot kļūst melns . Stobriņi : pelēkbalti , viegli atdalāmi no kātiņa . Atveres baltas līdz krēmkrāsai , sēnei augot kļūst dzeltenpelēkas un vēlāk pelēcīgi brūnas . Kātiņš : vālesveida , netīri balts ar sīkām , pelēkām zvīņām . Vecākām sēnēm kļūst sīksts un šķiedrains . Garums līdzcm , resnumscm . Griezumu vietās pamatne krāsojas zaļganzila . Sporas : dzeltenīgas , masā olīvbrūnas , gludas , vārpstveida,5 -17 / 4,5 -6 µm . Bazīdijas : vālesveida , ar retāksporām , 8,5 - 11 µm . Cistīdas : izstieptas vai vālesveida,8 -10 µm . Augšanas apstākļi Mikorizas sēne . Aug zem bērziem , ir ziņas , ka arī zem dažādām citām koku sugām , skābās augsnēs parasti pārmitrās , daudz retāk sausās vietās augustā un septembrī , reti no jūnija līdz novembrim . Barības vērtība Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas . Līdzīgās sugas Līdzinās vairākām citām bērzubekām , īpaši parastajai bērzubekai , kura atšķiras ar nemainošos krāsu griezumā , un melnajai bērzubekai , kurai tumšāka cepurīte un zvīņas uz kātiņa . Citur Eiropā konstatēta raibās bērzubekas forma ar otrādi apgrieztu cepurītes krāsu - gandrīz baltu ar tumšākiem plankumiem . Šādas albīnās formas arī ir vairākām citām lācīšu ģints sugām , un to savstarpējā atšķiršana ir grūta , taču tai nav kulināras nozīmes , jo visas šīs ģints sēnes ir ēdamas un vienādi gatavojamas . Skatīt arī Sēņošana Sēnes kulinārijā Sēņu tirdzniecība Lācīšu ģints Atsauces Ārējās saites Подберезовик разноцветный Mycobank Bekas Ēdamās sēnes Stobriņu sēnes