1634. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti 1634. gada notikumi Latvijā, kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Vidzemes vēsturiskā zeme bija Zviedru Vidzemes sastāvā, bet Latgales vēsturiskā zeme Poļu Vidzemes jeb Inflantijas sastāvā.

Valdnieki 
 Inflantiju pārvaldīja Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Vladislavs IV Vāsa.
 Kurzemes un Zemgales hercogistē valdīja hercogs Frīdrihs Ketlers.
 Zviedru Vidzemē formāli valdīja Kristīne I Vāsa. Taču viņas mazgadības dēļ faktiski Vidzemi pārvaldīja reģents Aksels Ūksenšerna. Zviedrijas reģentu padome Bengtu Ūksenšernu iecēla par Zviedru Vidzemes un Ingrijas ģenerālgubernatoru.

Notikumi

Nezināms laiks vai visa gada laikā 

 Jēkabs Ketlers devās ceļojumā uz Rietumeiropu un ilgāku laiku uzturējās Nīderlandē un Francijā, iespējams, apmeklēja arī Angliju, Spāniju, Itāliju.
 Liepājā tika dibināta Mazā (amatnieku) ģilde.
 Tika izveidota baznīcas vizitācijas kārtība, kur bija noteikts, ka baznīcai jāsekmē skolu rašanās, bet kur to vēl nav, tās jāuzceļ un jānodrošina ar piemērotiem skolmeistariem. Taču trūkst informācijas, vai skolu celtniecība tajā laikā tika uzsākta.
 Holandietis Rotgers Nīderhofs pie Rīgas dibināja kokzāģēšanas manufaktūru, kas tiek uzskatīta par pirmo kokzāģētavu Latvijas teritorijā.
 Krustpils īpašnieks Nikolajs Korfs tika iecelts par sūtni Krievijā.
 Poļu šļahtas dzimta Adamoviči, saukti par Adamiem (von Adamowicz genannt Adam, kr. фон Адамовичи, прозванные Адамами) tika ierakstīta Kurzemes bruņniecības matrikulā.
 Vladislavs IV apstiprināja pārvaldes tiesības pār Riebiņu ciemu Vilhelma Korfa mazdēlam Ernestam.
 Uz bijušās Rīmaņu muižas (Römershof) zemes esošā apdzīvotā vieta Skrīveri nonāca Kokneses muižas rakstveža (skrīvera;  — rakstīt) J. Nīmeijera īpašumā, no kā cēlies Skrīveru tagadējais nosaukums.
 Tika izliets Liepupes luterāņu baznīcas zvans.

Zinātne 
 Vēsturnieks un etnogrāfs Pauls Einhorns tika iecelts par Jelgavas draudzes mācītāju.
 Vidzemnieks Georgs fon Švengelns sastādīja Kurzemes robežkarti, kuras oriģināls pašlaik glabājas Zviedrijas Valsts arhīvā. Šajā kartē ir uzrādītas apdzīvotas vietas, piemēram, Valgunde (Witkopf), Melluži (Melhussen) ar divām saimēm u.c., kas senākās kartēs nav sastopamas.
 Toreizējais Zviedrijas karalistes fortifikācijas būvju ģenerālkvartīrmeistars Ū. Hansons Ernehufvuds izveidoja Lielās skansts (die grosse Schantz) plānu. Tā bija piecstūru skansts ar trim bastioniem, vienu pusbastionu un nocietinātu izvirzījumu. Visapkārt nocietinājumam pa perimetru tika veidota palisāde — vertikāli iedzīti pāļi ar nosmailinātiem galiem. Nocietinājuma plānojumā saskatāma itāļu fortifikācijas būvju manieres ietekme.

Attēlu galerija 

Latvija
 
Notikumi Latvijā pēc gada
Šajā lapā ir apkopoti gada notikumi Latvijā , kuras Kurzemes , Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā . Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals , kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei . Vidzemes vēsturiskā zeme bija Zviedru Vidzemes sastāvā , bet Latgales vēsturiskā zeme Poļu Vidzemes jeb Inflantijas sastāvā . Valdnieki Inflantiju pārvaldīja Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs Vladislavs IV Vāsa . Kurzemes un Zemgales hercogistē valdīja hercogs Frīdrihs Ketlers . Zviedru Vidzemē formāli valdīja Kristīne I Vāsa . Taču viņas mazgadības dēļ faktiski Vidzemi pārvaldīja reģents Aksels Ūksenšerna . Zviedrijas reģentu padome Bengtu Ūksenšernu iecēla par Zviedru Vidzemes un Ingrijas ģenerālgubernatoru . Notikumi Nezināms laiks vai visa gada laikā Jēkabs Ketlers devās ceļojumā uz Rietumeiropu un ilgāku laiku uzturējās Nīderlandē un Francijā , iespējams , apmeklēja arī Angliju , Spāniju , Itāliju . Liepājā tika dibināta Mazā ( amatnieku ) ģilde . Tika izveidota baznīcas vizitācijas kārtība , kur bija noteikts , ka baznīcai jāsekmē skolu rašanās , bet kur to vēl nav , tās jāuzceļ un jānodrošina ar piemērotiem skolmeistariem . Taču trūkst informācijas , vai skolu celtniecība tajā laikā tika uzsākta . Holandietis Rotgers Nīderhofs pie Rīgas dibināja kokzāģēšanas manufaktūru , kas tiek uzskatīta par pirmo kokzāģētavu Latvijas teritorijā . Krustpils īpašnieks Nikolajs Korfs tika iecelts par sūtni Krievijā . Poļu šļahtas dzimta Adamoviči , saukti par Adamiem ( von Adamowicz genannt Adam , kr. фон Адамовичи , прозванные Адамами ) tika ierakstīta Kurzemes bruņniecības matrikulā . Vladislavs IV apstiprināja pārvaldes tiesības pār Riebiņu ciemu Vilhelma Korfa mazdēlam Ernestam . Uz bijušās Rīmaņu muižas ( Römershof ) zemes esošā apdzīvotā vieta Skrīveri nonāca Kokneses muižas rakstveža ( skrīvera ; — rakstīt ) J. Nīmeijera īpašumā , no kā cēlies Skrīveru tagadējais nosaukums . Tika izliets Liepupes luterāņu baznīcas zvans . Zinātne Vēsturnieks un etnogrāfs Pauls Einhorns tika iecelts par Jelgavas draudzes mācītāju . Vidzemnieks Georgs fon Švengelns sastādīja Kurzemes robežkarti , kuras oriģināls pašlaik glabājas Zviedrijas Valsts arhīvā . Šajā kartē ir uzrādītas apdzīvotas vietas , piemēram , Valgunde ( Witkopf ) , Melluži ( Melhussen ) ar divām saimēm u.c. , kas senākās kartēs nav sastopamas . Toreizējais Zviedrijas karalistes fortifikācijas būvju ģenerālkvartīrmeistars Ū. Hansons Ernehufvuds izveidoja Lielās skansts ( die grosse Schantz ) plānu . Tā bija piecstūru skansts ar trim bastioniem , vienu pusbastionu un nocietinātu izvirzījumu . Visapkārt nocietinājumam pa perimetru tika veidota palisāde — vertikāli iedzīti pāļi ar nosmailinātiem galiem . Nocietinājuma plānojumā saskatāma itāļu fortifikācijas būvju manieres ietekme . Attēlu galerija Latvija Notikumi Latvijā pēc gada