Stefans Češeiko-Sohackis
Stefans Češeiko-Sohackis (, , 1891—1934) bija Daugavpils (tolaik Dvinskas) strādnieku padomes deputātu izpildkomitejas priekšsēdētājs (1917–1918), vēlāk Dvinskas Kara revolucionārās komitejas priekšsēdētājs (1918–1919).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1891. gada 17. maijā Čerņihivas guberņas Ņežinas pilsētā poļu izcelsmes muižnieka Vaclava Češeiko-Sohacka un viņa sievas Valērijas, dzimušas Boguslavskas, ģimenē. 1893. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz Daugavpili. Mācījās Daugavpils reālskolā, strādāja par provizora mācekli. 1905. gadā iestājās Krievijas sociāldemokrātiskajā strādnieku partijā, 1913. gadā apcietināts un izsūtīts uz Sibīriju.
1917. gadā tika ievēlēts par Viskrievijas Satversmes sapulces locekli. No 1917. novembra līdz 1918. februārim bija Dvinskas strādnieku padomes deputātu izpildkomitejas priekšsēdētājs.

Daugavpils vācu okupācijas laikā 1918. gadā pārcēlās uz Vitebsku, kur bija Vitebskas guberņas izpildkomitejas loceklis, vēlāk nodaļas vadītājs, pilsētas padomes priekšsēdētājs un justīcijas nodaļas komisārs. 
Kad Sarkanā armija 1918. decembrī ieņēma Daugavpili, viņu iecēla par pilsētas kara revolucionārās padomes priekšsēdētāju un Dvinskas apriņķa izpildkomitejas priekšsēdētāja vietnieku. 1919. janvārī Stučkas valdība viņa vietā iecēla Kārli Balodi (1893-1938).
Pēc tam, kad Polijas un Latvijas armijas daļas 1920. gada sākumā ieņēma Daugavpili, S. Češeiko-Sohackis atkal pārcēlās uz Vitebsku, kur vadīja pilsētas padomi. Vēlāk pārcēlās uz Samāru, kur bija Graudaugu kultūru institūta direktors (Самарский институт зерновых культур, 1926-1929), kādu laiku bija Kijivas Poļu pedagoģiskā insitūta direktors.

1933. gada 15. augustā viņu kopā ar brāli Ježiju Češeiko-Sohacki apcietināja PSRS politpārvalde (Объединённое государственное политическое управление, ОГПУ) un apsūdzēja spiegošanā un kontrevolucionāras organizācijas veidošanā. Viņa brālis Lubjankas cietumā 4. septembrī izdarīja pašnāvību. Nošauts Maskavā 1934. gada 1. jūnijā, aprakts Vagaņkovas kapsētā (Ваганьковское кладбище).

Atsauces 

1891. gadā dzimušie
1934. gadā mirušie
Čerņihivas apgabalā dzimušie
Daugavpils pašvaldības vadītāji
Padomju represiju upuri
Latvijas poļi
Stefans Češeiko-Sohackis ( , , 1934 ) bija Daugavpils ( tolaik Dvinskas ) strādnieku padomes deputātu izpildkomitejas priekšsēdētājs1918 ) , vēlāk Dvinskas Kara revolucionārās komitejas priekšsēdētājs1919 ) . Dzīvesgājums Dzimis gada maijā Čerņihivas guberņas Ņežinas pilsētā poļu izcelsmes muižnieka Vaclava Češeiko-Sohacka un viņa sievas Valērijas , dzimušas Boguslavskas , ģimenē . gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz Daugavpili . Mācījās Daugavpils reālskolā , strādāja par provizora mācekli . gadā iestājās Krievijas sociāldemokrātiskajā strādnieku partijā , gadā apcietināts un izsūtīts uz Sibīriju . 1917. gadā tika ievēlēts par Viskrievijas Satversmes sapulces locekli . No novembra līdz februārim bija Dvinskas strādnieku padomes deputātu izpildkomitejas priekšsēdētājs . Daugavpils vācu okupācijas laikā gadā pārcēlās uz Vitebsku , kur bija Vitebskas guberņas izpildkomitejas loceklis , vēlāk nodaļas vadītājs , pilsētas padomes priekšsēdētājs un justīcijas nodaļas komisārs . Kad Sarkanā armija decembrī ieņēma Daugavpili , viņu iecēla par pilsētas kara revolucionārās padomes priekšsēdētāju un Dvinskas apriņķa izpildkomitejas priekšsēdētāja vietnieku . janvārī Stučkas valdība viņa vietā iecēla Kārli Balodi Pēc tam , kad Polijas un Latvijas armijas daļas gada sākumā ieņēma Daugavpili , S. Češeiko-Sohackis atkal pārcēlās uz Vitebsku , kur vadīja pilsētas padomi . Vēlāk pārcēlās uz Samāru , kur bija Graudaugu kultūru institūta direktors ( Самарский институт зерновых культур , kādu laiku bija Kijivas Poļu pedagoģiskā insitūta direktors . 1933. gada augustā viņu kopā ar brāli Ježiju Češeiko-Sohacki apcietināja PSRS politpārvalde ( Объединённое государственное политическое управление , ОГПУ ) un apsūdzēja spiegošanā un kontrevolucionāras organizācijas veidošanā . Viņa brālis Lubjankas cietumā septembrī izdarīja pašnāvību . Nošauts Maskavā gada jūnijā , aprakts Vagaņkovas kapsētā ( Ваганьковское кладбище ) . Atsauces 1891. gadā dzimušie 1934. gadā mirušie Čerņihivas apgabalā dzimušie Daugavpils pašvaldības vadītāji Padomju represiju upuri Latvijas poļi