Budžaka
Budžaka (, ), arī Budžakas stepe, ir vēsturiska teritorija un dabas apgabals mūsdienu Ukrainas Odesas apgabala teritorijā; fiziski atdalīta no pārējās Ukrainas, kā arī Moldovas dienvidos.

Atrodas Melnās jūras piekrastē starp Donavu un Dņestru, bijusī Moldāvijas daļa, kas atdala mūsdienu Moldovu no jūras. Teritorijas zemes satiksmes savienojumu ar Ukrainu nodrošina divi tilti pāri Dņestrai, no kuriem viens 7,4 km atrodas Moldovas teritorijā, bet ar abu valstu līgumu ir nodots Ukrainas kontrolē.

Demogrāfija
13 188 m2 lielo teritoriju apdzīvo daudzas reģiona tautas – ukraiņi, bulgāri, moldāvi, gagauzi. Iedzīvotāju skaits 2012. gada 1. janvārī bija 577 574 cilvēki. Lielākā pilsēta Izmajila ar 73 651 iedzīvotāju. 2001. gadā Budžakā dzīvoja 617 200 cilvēku, no kuriem 40% bija ukraiņi, 21% bulgāri, 20% kriev, 13% moldāvi un 4% gagauzi.

Nosaukums un teritorija 
Noaukums cēlies Osmaņu impērijas valdīšanas periodā (1484.-1812.), kad teritoriju turciski sauca par bucak — ‘pierobeža, nostūris’ un tas attiecās uz teritoriju kas atradās apmēram starp Bilhorodu-Dņistrovsku, Benderu un Izmajilas pilsētām.

Vēsturiski Budžaka bija Moldāvijas dienvidu stepes rajons, kuru līdz 1812. gadam sauca par Besarābiju. Pēc Moldāvijas austrumu daļas iekļaušanas Krievijas Impērijas sastāvā 1812. gadā visu teritoriju starp Dņestru un Prutu nosauca par Besarābijas guberņu.

Vēsture kopš 19. gadsimta 
1806.-1812. gada krievu-turku kara laikā Moldāvijas austrumus iekaroja Krievijas Impērija, un ar 1812. gada Bukarestes līgumu teritorija uz austrumiem no Prutas upes nonāca Krievijas sastāvā. No Budžakas padzina tā turku iedzīvotājus un to vietā nometināja pareizticīgos bulgārus un gagauzus no turku kontrolētās Bulgārijas. Ekonomikas veicināšanai šeit ieradās arī vācieši, krievi un ebreji.

Pēc Krievijas sakāves 1856. gada Krimas karā daļu no Budžakas piekrastes zemēm atdeva Moldāvijai. Pēc 1877-78. gada krievu turku kara un starptautiskajiem līgumiem, kas apstiprināja Rumānijas Karalistes izveidošanu, šīs teritorijas atkal nodeva Krievijas pakļautībā.

Pēc Krievijas Impērijas sabrukuma, 1918. gada 9. aprīlī jaunizveidotā Moldāvijas Demokrātiskā Republika nobalsoja par pievienošanos Rumānijai. 1939. gada Molotova-Ribentropa līgums paredzēja, ka teritoriju varēs ieņemt PSRS, kas 1940. gada 26. jūnijā iesniedza ultimātu Rumānijai, ieprasot Besarābijas un ziemeļu Bukovinas nodošanu PSRS. Lielākajā daļā vēsturiskās Besarābijas guberņas izveidoja Moldāvijas PSR, bet Budžaku, kā Akermanas, vēlāk Izmailas apgabalu, iekļāva Ukrainas PSR sastāvā.

Sākoties Vācijas-PSRS karam, Rumānija iesaistījās karā, lai atgūtu 1940. gadā zaudētās teritorijas. Turpinot uzbrukumu, tā anektēja arī daļu Ukrainas, izveidojot Transņistrijas provinci.

1954. gada 14. februārī Ukrainas PSR notika teritoriālā reforma. Izmajilas apgabals tika likvidēts un iekļauts Odesas apgabalā, kas kļuva par teritoriāli lielāko apgabalu Ukrainā.

Atsauces

Ārējās saites 

Moldovas vēsture
Ukrainas vēsture
Ukrainas vēsturiskie reģioni
Budžaka ( , ) , arī Budžakas stepe , ir vēsturiska teritorija un dabas apgabals mūsdienu Ukrainas Odesas apgabala teritorijā ; fiziski atdalīta no pārējās Ukrainas , kā arī Moldovas dienvidos . Atrodas Melnās jūras piekrastē starp Donavu un Dņestru , bijusī Moldāvijas daļa , kas atdala mūsdienu Moldovu no jūras . Teritorijas zemes satiksmes savienojumu ar Ukrainu nodrošina divi tilti pāri Dņestrai , no kuriem viens4 km atrodas Moldovas teritorijā , bet ar abu valstu līgumu ir nodots Ukrainas kontrolē . Demogrāfija 13m2 lielo teritoriju apdzīvo daudzas reģiona tautas – ukraiņi , bulgāri , moldāvi , gagauzi . Iedzīvotāju skaits gada janvārī bija 574 cilvēki . Lielākā pilsēta Izmajila ar651 iedzīvotāju . gadā Budžakā dzīvoja200 cilvēku , no kuriem bija ukraiņi , bulgāri , kriev , moldāvi un gagauzi . Nosaukums un teritorija Noaukums cēlies Osmaņu impērijas valdīšanas periodā - 1812. ) , kad teritoriju turciski sauca par bucak — ‘ pierobeža , nostūris ’ un tas attiecās uz teritoriju kas atradās apmēram starp Bilhorodu-Dņistrovsku , Benderu un Izmajilas pilsētām . Vēsturiski Budžaka bija Moldāvijas dienvidu stepes rajons , kuru līdz gadam sauca par Besarābiju . Pēc Moldāvijas austrumu daļas iekļaušanas Krievijas Impērijas sastāvā gadā visu teritoriju starp Dņestru un Prutu nosauca par Besarābijas guberņu . Vēsture kopš gadsimta 1806. - 1812. gada krievu -turku kara laikā Moldāvijas austrumus iekaroja Krievijas Impērija , un ar gada Bukarestes līgumu teritorija uz austrumiem no Prutas upes nonāca Krievijas sastāvā . No Budžakas padzina tā turku iedzīvotājus un to vietā nometināja pareizticīgos bulgārus un gagauzus no turku kontrolētās Bulgārijas . Ekonomikas veicināšanai šeit ieradās arī vācieši , krievi un ebreji . Pēc Krievijas sakāves gada Krimas karā daļu no Budžakas piekrastes zemēm atdeva Moldāvijai . Pēc gada krievu turku kara un starptautiskajiem līgumiem , kas apstiprināja Rumānijas Karalistes izveidošanu , šīs teritorijas atkal nodeva Krievijas pakļautībā . Pēc Krievijas Impērijas sabrukuma , gada aprīlī jaunizveidotā Moldāvijas Demokrātiskā Republika nobalsoja par pievienošanos Rumānijai . gada Molotova - Ribentropa līgums paredzēja , ka teritoriju varēs ieņemt PSRS , kas gada jūnijā iesniedza ultimātu Rumānijai , ieprasot Besarābijas un ziemeļu Bukovinas nodošanu PSRS . Lielākajā daļā vēsturiskās Besarābijas guberņas izveidoja Moldāvijas PSR , bet Budžaku , kā Akermanas , vēlāk Izmailas apgabalu , iekļāva Ukrainas PSR sastāvā . Sākoties Vācijas -PSRS karam , Rumānija iesaistījās karā , lai atgūtu gadā zaudētās teritorijas . Turpinot uzbrukumu , tā anektēja arī daļu Ukrainas , izveidojot Transņistrijas provinci . 1954. gada februārī Ukrainas PSR notika teritoriālā reforma . Izmajilas apgabals tika likvidēts un iekļauts Odesas apgabalā , kas kļuva par teritoriāli lielāko apgabalu Ukrainā . Atsauces Ārējās saites Moldovas vēsture Ukrainas vēsture Ukrainas vēsturiskie reģioni