Aivars Kalve
Aivars Kalve (īstajā vārdā Daimons Kalve, dzimis , miris ) bija latviešu rakstnieks, publicists, mākslas recenzents.

Biogrāfija 
Dzimis jaunsaimnieku ģimenē. Vecāki, Roberts un Alma Kalves, 1944. gadā atstāja bērnus Daimoni (Aivaru) un viņa māsu Taigu Latvijā, bet paši devās trimdā uz Vāciju, vēlāk pēc DP nometnes pārcēlās uz Toronto (Kanāda). Abi bērni uzauga radu saimē.

Aivars Kalve bija precējies ar Jeļenu Kalvi (dzim. Lapiņu, 1944-2016). Ģimenē ir trīs bērni – Jānis (1971), Roberts (1974), Anna (1977).
Aivars Kalve apglabāts Meža kapos, Rīgā. Viņa kapavietu rotā tēlnieka Induļa Rankas skulptūra.

Izglītība un darba gaitas 
Aivars Kalve beidzis Taurkalnes (Pētermuižas) skolu (1954, mūsdienu Valles pagastā), Rīgas lauksaimniecības tehnikumu (1958), Valsts Mākslas akadēmijas Mākslas zinātņu nodaļu (1968).

Strādājis par Auces rajona kolhozu celtniecības nodaļas tehniķi (1959-1960), Zinātņu akadēmijas Astrofizikas laboratorijā Baldonē (1960-1961), Meliorācijas projektēšanas institūtā (1962-1965), žurnāla “Māksla” redakcijā (1967-1968). Bijis pedagogs Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā un Rīgas lietišķās mākslas vidusskolā, redaktors Rīgas Kinostudijā, žurnālā “Zvaigzne” (1979-1991) un laikrakstā “Elpa” (1991). Rakstnieku savienības biedrs kopš 1969. gada.

Publikācijas 
Žurnālā “Māksla”, “Zvaigzne” u.c. publicējis mākslas recenzijas un rakstus par māksliniekiem un mākslu. Pirmās publikācijas prozā – miniatūras žurnālā “Liesma” (1966, nr. 2). 1967. gadā iznāca debijas stāstu krājums “Loma”, kuram sekoja stāstu krājumi “Sarkans āboliņa lauks” (1971), “Tveice jūlijā” (1976), “Radu raksti” (1981), “Akmeni veļot” (1984). Aivaram Kalvem publicēti arī romāni - “Vēja kaņepes” (1973), “Atvadas” (1976), “Krītošais Ikars” (1986), “Sēlija: zaļais krasts” (1987), “Gaisa tilts  (1990), “Atlantu nams” (žurnālā “Karogs, 1995, nr. 6-8).

Aivara Kalves darbi tulkoti krievu, rumāņu, igauņu (“Hüvastijätt” (Atvadas), 1982) u.c. valodās.

Izdoto darbu saraksts

Stāstu krājumi 

 Loma (1967)
 Sarkans āboliņa lauks (1971)
 Tveice jūlijā (1976)
 Radu raksti (1981)
 Akmeni veļot (1984)

Romāni 
 Vēja kaņepes (1973)
 Atvadas (1976)
 Krītošais Ikars (1986)
 Sēlija: zaļais krasts” (1987)
 Gaisa tilts  (1990)
 Atlantu nams (1995)

Atsevišķas publikācijas 
 Krītošs akmens putns (Jaunā Gaita, nr. 84, 1971)
 Podiņkrāsns (Jaunā Gaita, nr. 89, 1972)
 Aivara Kalves stāsta „Veltījums pērnajam rudenim” radiolasījums. Piedalās Mārtiņš Vērdiņš, Varis Vētra, Imants Adermanis, Uldis Vazdiks Astrīda Vecvagare, Osvalds Bērziņš, Helmuts Kalniņš. Rež. Jānis Vītoliņš. 1978. gada ieraksts (Latvijas Radio arhīvs)
 Aivara Kalves stāsta „Sencis” radiovariants.  Lasa Juris Pļaviņš, Jānis Brodelis, Ārija Stūrniece. Režisore Antonija Apele. 1991. gada ieraksts (Latvijas Radio arhīvs).

Aivara Kalves arhīva materiāli atrodas Andreja Upīša memoriālajā dzīvoklī Rīgā, atsevišķi materiāli – arī Aizkraukles Vēstures un mākslas muzejā "Kalna Ziedi" un Rakstniecības un mūzikas muzejā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Kalve Aivars Humanitāro zinātņu virtuālā enciklopēdija
 Latvijas Folkloras krātuve

1937. gadā dzimušie
1994. gadā mirušie
Latviešu rakstnieki
Rīgas Meža kapos apbedītie
Latviešu valodā rakstošie
Rīgā dzimušie
Aivars Kalve ( īstajā vārdā Daimons Kalve , dzimis , miris ) bija latviešu rakstnieks , publicists , mākslas recenzents . Biogrāfija Dzimis jaunsaimnieku ģimenē . Vecāki , Roberts un Alma Kalves , gadā atstāja bērnus Daimoni ( Aivaru ) un viņa māsu Taigu Latvijā , bet paši devās trimdā uz Vāciju , vēlāk pēc DP nometnes pārcēlās uz Toronto ( Kanāda ) . Abi bērni uzauga radu saimē . Aivars Kalve bija precējies ar Jeļenu Kalvi ( dzim . Lapiņu , Ģimenē ir trīs bērni – Jānis Roberts Anna Aivars Kalve apglabāts Meža kapos , Rīgā . Viņa kapavietu rotā tēlnieka Induļa Rankas skulptūra . Izglītība un darba gaitas Aivars Kalve beidzis Taurkalnes ( Pētermuižas ) skolu mūsdienu Valles pagastā ) , Rīgas lauksaimniecības tehnikumu Valsts Mākslas akadēmijas Mākslas zinātņu nodaļu Strādājis par Auces rajona kolhozu celtniecības nodaļas tehniķi Zinātņu akadēmijas Astrofizikas laboratorijā Baldonē Meliorācijas projektēšanas institūtā žurnāla “ Māksla ” redakcijā Bijis pedagogs Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā un Rīgas lietišķās mākslas vidusskolā , redaktors Rīgas Kinostudijā , žurnālā “ Zvaigzne ” un laikrakstā “ Elpa ” Rakstnieku savienības biedrs kopš gada . Publikācijas Žurnālā “ Māksla ” , “ Zvaigzne ” u.c. publicējis mākslas recenzijas un rakstus par māksliniekiem un mākslu . Pirmās publikācijas prozā – miniatūras žurnālā “ Liesma ” nr. gadā iznāca debijas stāstu krājums “ Loma ” , kuram sekoja stāstu krājumi “ Sarkans āboliņa lauks ” “ Tveice jūlijā ” “ Radu raksti ” “ Akmeni veļot ” Aivaram Kalvem publicēti arī romāni - “ Vēja kaņepes ” “ Atvadas ” “ Krītošais Ikars ” “ Sēlija : zaļais krasts ” “ Gaisa tilts “ Atlantu nams ” ( žurnālā “ Karogs , nr . Aivara Kalves darbi tulkoti krievu , rumāņu , igauņu ( “ Hüvastijätt ” ( Atvadas ) , u.c. valodās . Izdoto darbu saraksts Stāstu krājumi Loma Sarkans āboliņa lauks Tveice jūlijā Radu raksti Akmeni veļot Romāni Vēja kaņepes Atvadas Krītošais Ikars Sēlija : zaļais krasts ” Gaisa tilts Atlantu nams Atsevišķas publikācijas Krītošs akmens putns ( Jaunā Gaita , nr . Podiņkrāsns ( Jaunā Gaita , nr . Aivara Kalves stāsta „ Veltījums pērnajam rudenim ” radiolasījums . Piedalās Mārtiņš Vērdiņš , Varis Vētra , Imants Adermanis , Uldis Vazdiks Astrīda Vecvagare , Osvalds Bērziņš , Helmuts Kalniņš . Rež . Jānis Vītoliņš . gada ieraksts ( Latvijas Radio arhīvs ) Aivara Kalves stāsta „ Sencis ” radiovariants . Lasa Juris Pļaviņš , Jānis Brodelis , Ārija Stūrniece . Režisore Antonija Apele . gada ieraksts ( Latvijas Radio arhīvs ) . Aivara Kalves arhīva materiāli atrodas Andreja Upīša memoriālajā dzīvoklī Rīgā , atsevišķi materiāli – arī Aizkraukles Vēstures un mākslas muzejā " Kalna Ziedi " un Rakstniecības un mūzikas muzejā . Atsauces Ārējās saites Kalve Aivars Humanitāro zinātņu virtuālā enciklopēdija Latvijas Folkloras krātuve 1937. gadā dzimušie 1994. gadā mirušie Latviešu rakstnieki Rīgas Meža kapos apbedītie Latviešu valodā rakstošie Rīgā dzimušie