Jons Trinkūns
Jons Trinkūns (), garīgais vārds Jauņus (Jaunius; dzimis Klaipēdā 1939. gada 28. februārī, miris Viļņā 2014. gada 20. janvārī), bija lietuviešu etnologs, folklorists un no 2002. gada līdz savai nāvei 2014. gadā seno baltu ticības kopas „Romuva” garīgais vadītājs — krīvs.

Dzīvesgājums 
Trinkūns piedzima 1939. gada 28. februārī Klaipēdā. 1957. gadā viņš pabeidza Kauņas 4. vidusskolu, bet 1965. gadā — Viļņas Universitātes Lietuviešu valodas un literatūras fakultāti, iegūstot filologa specialitāti. Studiju laikā Trinkūns interesējās par Indijas kultūru un nodibināja „Indijas draugu biedrību” (Indijos bičulių draugija), kas viņu pamudināja pievērsties arī seno lietuviešu pagāniskajai ticībai.

No 1969. līdz 1973. gadam Trinkūns bija aspirants un pasniedzējs Viļņas Universitātes Filoloģijas fakultātes Filoloģijas katedrā. 1969. gadā viņš nodibināja novadpētniecības biedrību „Ramuva”, kas sāka nodarboties ar seno baltu rituāliem, tostarp tajā pašā gadā ar domubiedriem Ķernaves pilskalnā aizsākot Rasas svētku svinēšanu, uz kuru pirmajā reizē ieradās ap simts cilvēku, bet turpmākos gadus svinētāju skaits arvien pieauga. 1973. gadā padomju varasiestādes svinēšanu aizliedza, bet Trinkūnu „par politisku darbību” atlaida no darba Viļņas Universitātē.

Gandrīz divdesmit gadus viņš pavadīja ceļodams pa Lietuvas ciemiem un pētīdams lietuviešu tautas dzīvās tradīcijas, līdz 1988. gadā, sākoties Lietuvas neatkarības kustībai Sajūdis, Trinkūns varēja atgriezties darbā universitātē un sāka strādāt par palīgu Filozofijas un socioloģijas institūta Ētikas nodaļā. No 1990. līdz 1993. gadam viņš vadīja Lietuvas Kultūras ministrijas Etniskās kultūras nodaļu. 1992. gadā Trinkūns kopā ar domubiedriem reģistrēja seno baltu ticības kopu „Romuva”. 1998. gadā Viļņā notikušajā Pasaules etnisko reliģiju kongresā ievēlēts par šīs organizācijas vadītāju. 2002. gadā viņš saņēma garīgo vārdu Jauņus (no lietuviešu valodas — 'jaunais') un tika iesvētīts par „Romuvas” garīgo vadītāju — krīvu —, kurš bija līdz pat savai nāvei 2014. gadā.

Miris Viļņā 2014. gada 20. janvārī. Apbedīts Rokantišķu kapos.

Darbi 
 Of Gods & holidays: the Baltic heritage. — Viļņa: Tvermė, 1999. — 214 lpp: ilustr. — 
 Baltų tikėjimas: lietuvių pasaulėjauta, papročiai, apeigos, ženklai. — Viļņa: Diemedis, 2000. — 127 lpp: ilustr. — 
 Lietuvių pasaulėjauta: papročiai, apeigos, ženklai. — Viļņa: Diemedis, 2003. — 127 lpp: ilustr. — 
 Lietuvių senosios religijos kelias. — Viļņa: Asveja, 2009. — 265 p.: ilustr. — 
 Žodžiai mūsų Dievams ir Deivėms: maldos, giesmės ir eilės / māksliniece Gintare Markevičiene. — Viļņa: Romuva, 2010. — 56 p.: ilustr.
 Baltų religija šiandien / sast. Jons Trinkūns, rediģēja Inija Trinkūniene, Jons Vaiškūns, Žemīna Trinkūnaite. — Viļņa: Senovės baltų religinė bendrija, 2011. — 41 lpp: ilustr. — 
 Baltic religion today. — Viļņa: Senovės baltų religinė bendrija, 2011. — 41 lpp: ilustr. —

Apbalvojumi 

 Jona Basanaviča prēmija (1997)
 Lietuvas Dižkunigaiša Ģedimina ordeņa Bruņinieka krusts (2013)

Atsauces 

Lietuviešu etnologi
Lietuviešu folkloristi
Klaipēdā dzimušie
Ar Lietuvas Dižkunigaiša Ģedimina ordeni apbalvotie
Jons Trinkūns ( ) , garīgais vārds Jauņus ( Jaunius ; dzimis Klaipēdā gada februārī , miris Viļņā gada janvārī ) , bija lietuviešu etnologs , folklorists un no gada līdz savai nāvei gadā seno baltu ticības kopas „ Romuva ” garīgais vadītājs — krīvs . Dzīvesgājums Trinkūns piedzima gada februārī Klaipēdā . gadā viņš pabeidza Kauņas vidusskolu , bet gadā — Viļņas Universitātes Lietuviešu valodas un literatūras fakultāti , iegūstot filologa specialitāti . Studiju laikā Trinkūns interesējās par Indijas kultūru un nodibināja „ Indijas draugu biedrību ” ( Indijos bičulių draugija ) , kas viņu pamudināja pievērsties arī seno lietuviešu pagāniskajai ticībai . No līdz gadam Trinkūns bija aspirants un pasniedzējs Viļņas Universitātes Filoloģijas fakultātes Filoloģijas katedrā . gadā viņš nodibināja novadpētniecības biedrību „ Ramuva ” , kas sāka nodarboties ar seno baltu rituāliem , tostarp tajā pašā gadā ar domubiedriem Ķernaves pilskalnā aizsākot Rasas svētku svinēšanu , uz kuru pirmajā reizē ieradās ap simts cilvēku , bet turpmākos gadus svinētāju skaits arvien pieauga . gadā padomju varasiestādes svinēšanu aizliedza , bet Trinkūnu „ par politisku darbību ” atlaida no darba Viļņas Universitātē . Gandrīz divdesmit gadus viņš pavadīja ceļodams pa Lietuvas ciemiem un pētīdams lietuviešu tautas dzīvās tradīcijas , līdz gadā , sākoties Lietuvas neatkarības kustībai Sajūdis , Trinkūns varēja atgriezties darbā universitātē un sāka strādāt par palīgu Filozofijas un socioloģijas institūta Ētikas nodaļā . No līdz gadam viņš vadīja Lietuvas Kultūras ministrijas Etniskās kultūras nodaļu . gadā Trinkūns kopā ar domubiedriem reģistrēja seno baltu ticības kopu „ Romuva ” . gadā Viļņā notikušajā Pasaules etnisko reliģiju kongresā ievēlēts par šīs organizācijas vadītāju . gadā viņš saņēma garīgo vārdu Jauņus ( no lietuviešu valodas — ' jaunais ' ) un tika iesvētīts par „ Romuvas ” garīgo vadītāju — krīvu — , kurš bija līdz pat savai nāvei gadā . Miris Viļņā gada janvārī . Apbedīts Rokantišķu kapos . Darbi Of Gods & holidays : the Baltic heritage . — Viļņa : Tvermė , — lpp : ilustr . — Baltų tikėjimas : lietuvių pasaulėjauta , papročiai , apeigos , ženklai . — Viļņa : Diemedis , — lpp : ilustr . — Lietuvių pasaulėjauta : papročiai , apeigos , ženklai . — Viļņa : Diemedis , — lpp : ilustr . — Lietuvių senosios religijos kelias . — Viļņa : Asveja , — p. : ilustr . — Žodžiai mūsų Dievams ir Deivėms : maldos , giesmės ir eilės / māksliniece Gintare Markevičiene . — Viļņa : Romuva , — p. : ilustr . Baltų religija šiandien / sast . Jons Trinkūns , rediģēja Inija Trinkūniene , Jons Vaiškūns , Žemīna Trinkūnaite . — Viļņa : Senovės baltų religinė bendrija , — lpp : ilustr . — Baltic religion today . — Viļņa : Senovės baltų religinė bendrija , — lpp : ilustr . — Apbalvojumi Jona Basanaviča prēmija Lietuvas Dižkunigaiša Ģedimina ordeņa Bruņinieka krusts Atsauces Lietuviešu etnologi Lietuviešu folkloristi Klaipēdā dzimušie Ar Lietuvas Dižkunigaiša Ģedimina ordeni apbalvotie