Rašisms
Rašisms (krievu un , hibrīdvārds no  — 'Krievija' un fašisma) jeb Krievijas fašisms ir termins, ko daudzi pētnieki, politiķi un žurnālisti lieto, lai apzīmētu ideoloģiju, sociālo praksi un politisko režīmu Krievijā pēc PSRS sabrukuma.

To definē kā Krievijā radušos fašisma paveidu, kam raksturīgs pareizticīgais tradicionālisms, ksenofobija, šovinisms, iedomāta krievu izredzētība un "īpašā misija", imperiālisms, totalitārisms, pārkrievošana, ideja par Maskavu kā trešo Romu, eirāzisms, resentiments un revanšisms.

Vēsture 

Jēdzienu "rusisms" 1995. gadā sāka lietot Ičkērijas Čečenu Republikas prezidents Džohars Dudajevs, lai raksturotu Krievijas karadarbību Čečenijā kā pieaugošu galēji labējās ideoloģijas izpausmi. Viņaprāt, rusisms ir "naida ideoloģijas paveids, kura pamatā ir lielkrievu šovinisms, bezdvēseliskums un amorālums." No citiem zināmajiem fašisma, rasisma un nacionālisma veidiem tas atšķiroties ar savu īpašo nežēlību gan pret cilvēkiem, gan dabu, un tā darbības princips esot "visu un visa iznīcība, izdedzinātās zemes taktika". Pēc Dudajeva nāves jēdzienu turpināja lietot čečenu separātistu vadoņi un ideologi, tostarp Ičkerijas Čečenu republikas trešais prezidents Aslans Mashadovs, kurš 2004. gada intervijā rašismu nosauca par Čečenijas galveno ienaidnieku.

Citur jēdzienu neformāli sāka lietot 2008. gadā, Krievijas—Gruzijas kara laikā, bet angļvalodīgajos plašsaziņas līdzekļos tas sāka izplatīties pēc Krievijas—Ukrainas kara sākuma, kad Krievijas Federācija 2014. gadā okupēja Ukrainai piederošo Krimas pussalu un iebruka Ukrainas Donbasā, bet vēl vairāk — pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā. Vislielākā loma jēdziena popularizēšanā bija Augstākajai Radai un Borisa Sevastjanova dziesmai "Tas, bērniņ, ir rašisms" (Это, детка, рашизм).

2021. gada jūnijā tika izdota ap 5000 vārdu gara Vladimira Putina eseja "Par krievu un ukraiņu vēsturisko vienotību", kurā citstarp apgalvots, ka ukraiņi un krievi esot "viena tauta", "viens veselums", to nošķirtība esot vienīgi dažu kļūdu un ārēju spēku apzinātas rīcības rezultāts, bet "Ukrainas patiesa suverenitāte ir iespējama tikai partnerībā ar Krieviju".

2022. gada 3. aprīlī, dienā, kad pasaulē kļuva zināms par Bučas slaktiņu, Krievijas valsts informācijas aģentūra RIA Novosti izdeva politologa Timofeja Sergeiceva rakstu “Kas Krievijai jādara ar Ukrainu?”, kurā ieteikts ukraiņu eliti likvidēt, Ukrainu kā valsti iznīcināt, bet Ukrainas iedzīvotājiem veikt "deukrainizāciju", "deeiropeizāciju" un "pāraudzināšanu". Vairāki Ukrainas plašsaziņas līdzekļi rakstu nodēvēja par rašisma manifestu.

2022. gada 19. maijā Krievijas Federālais sakaru, informācijas tehnoloģiju un plašsaziņas līdzekļu uzraudzības dienests pieprasīja dzēst rakstus Vikipēdijā angļu valodā par rašismu un Krievijas 2022. gada iebrukumu Ukrainā. Tajā pašā dienā The New York Times izdeva amerikāņu vēsturnieka, fašisma pētnieka un Jeila Universitātes profesora Timotija Snaidera rakstu "Mums tas ir jāpasaka. Krievija ir fašistiska", kurā viņš pauda viedokli, ka Krievija atbilstot lielākajai daļai fašisma pētnieku lietotajiem ideoloģijas kritēriju — vadoņa kults, Otrajā pasaules karā mirušo kults un "mīts par impēriskā diženuma bijušo zelta laikmetu, ko atjaunos karš kā attīrošs vardarbības akts".

2023. gada 2. maijā Ukrainas Augstākā Rada pieņēma rezolūciju "Par rašisma ideoloģiju Krievijas Federācijas politiskajā režīmā, rašisma kā totalitārisma un cilvēknīšanas principu un prakses nosodījumu", likumdošanā ieviešot terminu "rašisms".

Raksturojums 
Literatūrzinātnieks, žurnālists un politiķis Aleksejs Grigorjevs uzskata, ka krievu fašismam tāpat kā vācu nacismam ir raksturīga sadalītās tautas koncepcija un uzdevums to "atkalapvienot" vienā valstī. Ja vācu nacisma gadījumā šajā koncepcijā īpaša loma bija atvēlēta austriešiem, tad krievu fašismā tāda esot ukraiņiem. Savukārt aicinājumus ukraiņus "denacificēt" un Mariupolē veikto iedzīvotāju slaktiņu viņš ir pielīdzinājis nacistu Galīgajam risinājumam (Endlösung).

Neatkarīgās Rīta Avīzes žurnālists Bens Latkovskis uzskata, ka Putina režīmu nevar saukt par fašistisku, jo putinisma jeb rašisma galvenā atšķirība no fašisma "abas šīs ideoloģijas nostāda politiskā spektra gandrīz vai pretējās pusēs" Ja fašisms bija revolucionāra ideoloģija, kuras mērķis bija izveidot jaunu antropoloģisko kārtību un jauna tipa cilvēku, kam bija vajadzīga ārkārtīgi plaša sabiedrības politizācija un mobilizēšana, tad rašisms "ir kontrrevolucionārs, strikti iestājas pret jebkādām sociālām reformām un sabiedrības mobilizāciju".

Skatīt arī 
 Par krievu un ukraiņu vēsturisko vienotību
 Kas Krievijai jādara ar Ukrainu?
 Krievijas propaganda
 Ukrainofobija
 Krievu nacionālisms
 Krievu fašisms

Atsauces

Ārējās saites 

 Kas ir rašisms? . 2022. gada 18. maijs. Мілітарний. YouTube.
 Rašisms jeb kāpēc krievi ir jaunie nacisti . 2022. gada 31. marts. VoxUkraine. YouTube.
 Egons Rusanovs un Linda Lielbriede (2022. gada 25. maijs). Rašisma murgu terapija demokrātiskā sabiedrībā. Jurista Vārds.

Politiskās ideoloģijas
Krievu nacionālisms
Rašisms ( krievu un , hibrīdvārds no — ' Krievija ' un fašisma ) jeb Krievijas fašisms ir termins , ko daudzi pētnieki , politiķi un žurnālisti lieto , lai apzīmētu ideoloģiju , sociālo praksi un politisko režīmu Krievijā pēc PSRS sabrukuma . To definē kā Krievijā radušos fašisma paveidu , kam raksturīgs pareizticīgais tradicionālisms , ksenofobija , šovinisms , iedomāta krievu izredzētība un " īpašā misija " , imperiālisms , totalitārisms , pārkrievošana , ideja par Maskavu kā trešo Romu , eirāzisms , resentiments un revanšisms . Vēsture Jēdzienu " rusisms " gadā sāka lietot Ičkērijas Čečenu Republikas prezidents Džohars Dudajevs , lai raksturotu Krievijas karadarbību Čečenijā kā pieaugošu galēji labējās ideoloģijas izpausmi . Viņaprāt , rusisms ir " naida ideoloģijas paveids , kura pamatā ir lielkrievu šovinisms , bezdvēseliskums un amorālums . " No citiem zināmajiem fašisma , rasisma un nacionālisma veidiem tas atšķiroties ar savu īpašo nežēlību gan pret cilvēkiem , gan dabu , un tā darbības princips esot " visu un visa iznīcība , izdedzinātās zemes taktika " . Pēc Dudajeva nāves jēdzienu turpināja lietot čečenu separātistu vadoņi un ideologi , tostarp Ičkerijas Čečenu republikas trešais prezidents Aslans Mashadovs , kurš gada intervijā rašismu nosauca par Čečenijas galveno ienaidnieku . Citur jēdzienu neformāli sāka lietot gadā , Krievijas —Gruzijas kara laikā , bet angļvalodīgajos plašsaziņas līdzekļos tas sāka izplatīties pēc Krievijas—Ukrainas kara sākuma , kad Krievijas Federācija gadā okupēja Ukrainai piederošo Krimas pussalu un iebruka Ukrainas Donbasā , bet vēl vairāk — pēc Krievijas gada iebrukuma Ukrainā . Vislielākā loma jēdziena popularizēšanā bija Augstākajai Radai un Borisa Sevastjanova dziesmai " Tas , bērniņ , ir rašisms " ( Это , детка , рашизм ) . 2021. gada jūnijā tika izdota apvārdu gara Vladimira Putina eseja " Par krievu un ukraiņu vēsturisko vienotību " , kurā citstarp apgalvots , ka ukraiņi un krievi esot " viena tauta " , " viens veselums " , to nošķirtība esot vienīgi dažu kļūdu un ārēju spēku apzinātas rīcības rezultāts , bet " Ukrainas patiesa suverenitāte ir iespējama tikai partnerībā ar Krieviju " . 2022. gada aprīlī , dienā , kad pasaulē kļuva zināms par Bučas slaktiņu , Krievijas valsts informācijas aģentūra RIA Novosti izdeva politologa Timofeja Sergeiceva rakstu “ Kas Krievijai jādara ar Ukrainu ? ” , kurā ieteikts ukraiņu eliti likvidēt , Ukrainu kā valsti iznīcināt , bet Ukrainas iedzīvotājiem veikt " deukrainizāciju " , " deeiropeizāciju " un " pāraudzināšanu " . Vairāki Ukrainas plašsaziņas līdzekļi rakstu nodēvēja par rašisma manifestu . 2022. gada maijā Krievijas Federālais sakaru , informācijas tehnoloģiju un plašsaziņas līdzekļu uzraudzības dienests pieprasīja dzēst rakstus Vikipēdijā angļu valodā par rašismu un Krievijas gada iebrukumu Ukrainā . Tajā pašā dienā The New York Times izdeva amerikāņu vēsturnieka , fašisma pētnieka un Jeila Universitātes profesora Timotija Snaidera rakstu " Mums tas ir jāpasaka . Krievija ir fašistiska " , kurā viņš pauda viedokli , ka Krievija atbilstot lielākajai daļai fašisma pētnieku lietotajiem ideoloģijas kritēriju — vadoņa kults , Otrajā pasaules karā mirušo kults un " mīts par impēriskā diženuma bijušo zelta laikmetu , ko atjaunos karš kā attīrošs vardarbības akts " . 2023. gada maijā Ukrainas Augstākā Rada pieņēma rezolūciju " Par rašisma ideoloģiju Krievijas Federācijas politiskajā režīmā , rašisma kā totalitārisma un cilvēknīšanas principu un prakses nosodījumu " , likumdošanā ieviešot terminu " rašisms " . Raksturojums Literatūrzinātnieks , žurnālists un politiķis Aleksejs Grigorjevs uzskata , ka krievu fašismam tāpat kā vācu nacismam ir raksturīga sadalītās tautas koncepcija un uzdevums to " atkalapvienot " vienā valstī . Ja vācu nacisma gadījumā šajā koncepcijā īpaša loma bija atvēlēta austriešiem , tad krievu fašismā tāda esot ukraiņiem . Savukārt aicinājumus ukraiņus " denacificēt " un Mariupolē veikto iedzīvotāju slaktiņu viņš ir pielīdzinājis nacistu Galīgajam risinājumam ( Endlösung ) . Neatkarīgās Rīta Avīzes žurnālists Bens Latkovskis uzskata , ka Putina režīmu nevar saukt par fašistisku , jo putinisma jeb rašisma galvenā atšķirība no fašisma " abas šīs ideoloģijas nostāda politiskā spektra gandrīz vai pretējās pusēs " Ja fašisms bija revolucionāra ideoloģija , kuras mērķis bija izveidot jaunu antropoloģisko kārtību un jauna tipa cilvēku , kam bija vajadzīga ārkārtīgi plaša sabiedrības politizācija un mobilizēšana , tad rašisms " ir kontrrevolucionārs , strikti iestājas pret jebkādām sociālām reformām un sabiedrības mobilizāciju " . Skatīt arī Par krievu un ukraiņu vēsturisko vienotību Kas Krievijai jādara ar Ukrainu ? Krievijas propaganda Ukrainofobija Krievu nacionālisms Krievu fašisms Atsauces Ārējās saites Kas ir rašisms ? \ . gada maijs . Мілітарний . YouTube . Rašisms jeb kāpēc krievi ir jaunie nacisti \ . gada marts . VoxUkraine . YouTube . Egons Rusanovs un Linda Lielbriede gada maijs ) . Rašisma murgu terapija demokrātiskā sabiedrībā . Jurista Vārds . Politiskās ideoloģijas Krievu nacionālisms