Kristaps Valters (jurists)
Kristaps Valters (1861—1944) bija latviešu jurists, Senāta loceklis, Apvienotās sapulces priekšsēdētājs (1920-1929; 1933—1934).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1861. gada 18. decembrī Kuldīgas pagasta Dindžās (tagad Rumbas pagasts) lauksaimnieka Kristapa Valtera un viņa sievas Annas, dzimušas Vidiņas, ģimenē. Mācījās Kuldīgas pagastskolā, tad Kuldīgas ģimnāzijā (1875—1877, 1886—1888).
1890. gadā piedalījās Rīgas Latviešu biedrības etnogrāfisko materiālu vākšanas ekspedīcijā pa Lejaskurzemi.

Studēja Maskavas Universitātes Juridiskajā fakultātē, kuru 1893. gadā absolvēja ar II šķiras diplomu. 1893. gada jūlijā— septembrī bija laikraksta “Dienas Lapa” galvenais redaktors, tad no 1894. gada privātadvokāts un zvērināta advokāta palīgs Rīgā (1896).
1897. gadā Valteru apcietināta jaunstrāvnieku lietā un viņš sešas nedēļas atradās apcietinājumā. 1904. gada 3. maijā ieguva zvērināta advokāta tiesības, līdztekus no 1904. gada oktobra līdz 1905. gada jūlijam bijis laikraksta “Dienas Lapa” redaktors un līdzizdevējs. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā devās bēgļu gaitās uz Maskavu, 1917. gadā pārcēlās uz Tērbatu, kur darbojās bēgļu palīdzības organizācijās.

1918. gadā Valters atgriezās Latvijā un 1918. gada 7. decembrī kļuva par Latvijas Senāta senatoru Administratīvajā departamentā, piedalījās Latvijas tiesu pagaidu nolikuma izstrādē. 1919. gada 2. oktobrī viņu ievēlēja par Latvijas Senāta Administratīvā departamenta priekšsēdētāju, bet 1920. gada 3. jūnijā arī par priekšsēdētāju Kopējām rīcības un tiesas sēdēm un Latvijas Senāta apvienotās sapulces priekšsēdētāju.
No 1922. gada 16. novembra viņš bija Centrālās vēlēšanu komisijas loceklis.

Pēc Ulmaņa apvērsuma senators Kristaps Valters 1934. gada 21. novembrī lūdza viņu atbrīvot no amata un 1934. gada 5. decembrī atsāka strādāt par zvērinātu advokātu Rīgā. Pēc Latvijas okupācijas atgriezās tēva mājās un no 1941. gada janvāra strādāja Kuldīgas juridiskajā konsultācijā par advokātu.
Vācu okupācijas laikā 1941. gada 21. augustā bija zvērināts advokāts Kuldīgā.
Miris 1944. gada 4./5. novembrī Dindžās.

Ģimene 
1894. gadā apprecējās ar Emmu Galviņu (1872—1941), meita Anna Eleonora, precējusies Fogelmane (1898—1989), zvērināta advokāta palīdze, padomju okupācijas laikā izsūtīta, dēls Nikolajs Valters (1900—1979), zvērināts advokāts, miris Beļģijā.

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis, II šķira (1926)

Atsauces 

Latvijas senatori
Latvijas juristi
Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki
Maskavas Valsts universitātes absolventi
Kristaps Valters1944 ) bija latviešu jurists , Senāta loceklis , Apvienotās sapulces priekšsēdētājs1934 ) . Dzīvesgājums Dzimis gada decembrī Kuldīgas pagasta Dindžās ( tagad Rumbas pagasts ) lauksaimnieka Kristapa Valtera un viņa sievas Annas , dzimušas Vidiņas , ģimenē . Mācījās Kuldīgas pagastskolā , tad Kuldīgas ģimnāzijā1877 , 1888 ) . 1890. gadā piedalījās Rīgas Latviešu biedrības etnogrāfisko materiālu vākšanas ekspedīcijā pa Lejaskurzemi . Studēja Maskavas Universitātes Juridiskajā fakultātē , kuru gadā absolvēja ar II šķiras diplomu . gada jūlijā — septembrī bija laikraksta “ Dienas Lapa ” galvenais redaktors , tad no gada privātadvokāts un zvērināta advokāta palīgs Rīgā 1897. gadā Valteru apcietināta jaunstrāvnieku lietā un viņš sešas nedēļas atradās apcietinājumā . gada maijā ieguva zvērināta advokāta tiesības , līdztekus no gada oktobra līdz gada jūlijam bijis laikraksta “ Dienas Lapa ” redaktors un līdzizdevējs . Pirmā pasaules kara laikā gadā devās bēgļu gaitās uz Maskavu , gadā pārcēlās uz Tērbatu , kur darbojās bēgļu palīdzības organizācijās . 1918. gadā Valters atgriezās Latvijā un gada decembrī kļuva par Latvijas Senāta senatoru Administratīvajā departamentā , piedalījās Latvijas tiesu pagaidu nolikuma izstrādē . gada oktobrī viņu ievēlēja par Latvijas Senāta Administratīvā departamenta priekšsēdētāju , bet gada jūnijā arī par priekšsēdētāju Kopējām rīcības un tiesas sēdēm un Latvijas Senāta apvienotās sapulces priekšsēdētāju . No gada novembra viņš bija Centrālās vēlēšanu komisijas loceklis . Pēc Ulmaņa apvērsuma senators Kristaps Valters gada novembrī lūdza viņu atbrīvot no amata un gada decembrī atsāka strādāt par zvērinātu advokātu Rīgā . Pēc Latvijas okupācijas atgriezās tēva mājās un no gada janvāra strādāja Kuldīgas juridiskajā konsultācijā par advokātu . Vācu okupācijas laikā gada augustā bija zvērināts advokāts Kuldīgā . Miris gada/5. novembrī Dindžās . Ģimene 1894. gadā apprecējās ar Emmu Galviņu1941 ) , meita Anna Eleonora , precējusies Fogelmane1989 ) , zvērināta advokāta palīdze , padomju okupācijas laikā izsūtīta , dēls Nikolajs Valters1979 ) , zvērināts advokāts , miris Beļģijā . Apbalvojumi Triju Zvaigžņu ordenis , II šķira Atsauces Latvijas senatori Latvijas juristi Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki Maskavas Valsts universitātes absolventi