Sojuz-12
Sojuz-12 (Союз-12) bija PSRS Sojuz sērijas pilotējams kosmosa kuģis. Tas orbītā tika palaists  ar mērķi izmēģināt modificēto kuģi un glābšanas skafandrus Sokol. Divi kosmonauti kosmosā pavadīja divas dienas.

Apkalpe 
Kuģa Sojuz-12 apkalpe augšupceļā un lejupceļā:

Dublējošā apkalpe:
 Aleksejs Gubarevs
 Georgijs Grečko

Rezerves apkalpe:
 Pjotrs Kļimuks
 Vitālijs Sevastjanovs

Priekšvēsture 
Pirmo Sojuz sērijas kosmosa kuģu apkalpes nevalkāja skafandrus, lidojums notika parastos lidojuma tērpos.

1971. gada 30. jūnijā kosmosa kuģa Sojuz-11 apkalpe (Georgijs Dobrovoļskis, Vladislavs Volkovs, Viktors Pacajevs) gāja bojā nolaižamā aparāta dehermetizācijas dēļ atgriešanās uz Zemes laikā. Uz vairākiem gadiem pilotētie lidojumi tika pārtraukti.

Kosmosa kuģis Sojuz tika modificēts. Turpmāk apkalpei kritiskajos posmos (pacelšanās, nolaišanās, saslēgšanās ar staciju) bija jāizmanto viegli skafandri, lai glābtu apkalpi spiediena pazemināšanās gadījumā. Modificētajā kosmosa kuģī 7K-T apkalpei samazināja no trim līdz diviem kosmonautiem, jo ar skafandriem nevarēja ievietoties trim cilvēki, turklāt skafandru avārijas glābšanas sistēma aizņēma daudz vietas.

Modificētajiem Sojuz tika noņemti saules paneļi, un borta sistēmas darbināja tikai no akumulatoriem. Pēc saslēgšanās ar orbitālo staciju kosmosa kuģa baterijas tika uzlādētas no stacijas energosistēmas.

Pēc sākotnējā plāna Sojuz-12 vajadzēja saslēgties ar orbitālo staciju Saljut, bet kļūmes ar stacijām Saljut-2 (1973. gada 4. aprīlī) un Kosmos-557 (1973. gada 11. maijā) liedza kosmosa kuģim nokļūt stacijā. Tika nolemts Sojuz-12 veikt autonomu lidojumu, lai izmēģinātu jaunās sistēmas. Tā kā kuģa elektrosistēmas darbojās tikai no akumulatora, lidojums tika ierobežots līdz divām diennaktīm.

Lidojuma gaita 
Sojuz-12 tika palaists  12:18:16 UTC ar nesējraķeti Sojuz no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas.

Sākotnēji kosmosa kuģis tika ievadīts 194 × 249 km orbītā. Nākamajā dienā orbītu pacēla līdz 326 × 345 km, kas vēlāk izrādījās standarta orbīta kosmosa stacijai Saljut-4. Orbitālajā modulī esošā multispektrālā kamera tika izmantota, lai vienlaicīgi ar gaisa kuģiem fotografētu Zemi. Tika ziņots, ka fotografēšanas nolūks bija apsekot kultūraugu un mežu stāvokli. Kosmonauti izmantoja arī sakaru pavadoni Molnija-1, lai sazinātos ar zemes stacijām, kad tie atradās ārpus darbības zonas.

1973. gada 29. septembrī, kad kuģis gatavojās nolaisties, tika izmests liels objekts, kas orbītā noturējās 116 dienas. Sojuz-12 lidojums tika atzīts par "nevainojamu".
1973. gada 29. septembrī 11:33:48 UTC nolaižamais aparāts nosēdās 400 km uz dienvidrietumiem no Karaghandi.

Atsauces

Ārējās saites 
 Soyuz 10 spacefacts.de
 Soyuz 12, 17, 18, 21, 25 - 29, 31 - 40 (7K-T, 11F615A8) Gunter Dirk Krebs, Gunter's Space Page

Sojuz kosmosa kuģi
Sojuz pilotējamie lidojumi
Sojuz -12 ( Союз - 12 ) bija PSRS Sojuz sērijas pilotējams kosmosa kuģis . Tas orbītā tika palaists ar mērķi izmēģināt modificēto kuģi un glābšanas skafandrus Sokol . Divi kosmonauti kosmosā pavadīja divas dienas . Apkalpe Kuģa Sojuz -12 apkalpe augšupceļā un lejupceļā : Dublējošā apkalpe : Aleksejs Gubarevs Georgijs Grečko Rezerves apkalpe : Pjotrs Kļimuks Vitālijs Sevastjanovs Priekšvēsture Pirmo Sojuz sērijas kosmosa kuģu apkalpes nevalkāja skafandrus , lidojums notika parastos lidojuma tērpos . 1971. gada jūnijā kosmosa kuģa Sojuz -11 apkalpe ( Georgijs Dobrovoļskis , Vladislavs Volkovs , Viktors Pacajevs ) gāja bojā nolaižamā aparāta dehermetizācijas dēļ atgriešanās uz Zemes laikā . Uz vairākiem gadiem pilotētie lidojumi tika pārtraukti . Kosmosa kuģis Sojuz tika modificēts . Turpmāk apkalpei kritiskajos posmos ( pacelšanās , nolaišanās , saslēgšanās ar staciju ) bija jāizmanto viegli skafandri , lai glābtu apkalpi spiediena pazemināšanās gadījumā . Modificētajā kosmosa kuģī-T apkalpei samazināja no trim līdz diviem kosmonautiem , jo ar skafandriem nevarēja ievietoties trim cilvēki , turklāt skafandru avārijas glābšanas sistēma aizņēma daudz vietas . Modificētajiem Sojuz tika noņemti saules paneļi , un borta sistēmas darbināja tikai no akumulatoriem . Pēc saslēgšanās ar orbitālo staciju kosmosa kuģa baterijas tika uzlādētas no stacijas energosistēmas . Pēc sākotnējā plāna Sojuz -12 vajadzēja saslēgties ar orbitālo staciju Saljut , bet kļūmes ar stacijām Saljut -2 gada aprīlī ) un Kosmos - 557 gada maijā ) liedza kosmosa kuģim nokļūt stacijā . Tika nolemts Sojuz -12 veikt autonomu lidojumu , lai izmēģinātu jaunās sistēmas . Tā kā kuģa elektrosistēmas darbojās tikai no akumulatora , lidojums tika ierobežots līdz divām diennaktīm . Lidojuma gaita Sojuz -12 tika palaists 18 : 16 UTC ar nesējraķeti Sojuz no Baikonuras kosmodroma starta laukuma palaišanas iekārtas . Sākotnēji kosmosa kuģis tika ievadīts ×km orbītā . Nākamajā dienā orbītu pacēla līdz ×km , kas vēlāk izrādījās standarta orbīta kosmosa stacijai Saljut -4. Orbitālajā modulī esošā multispektrālā kamera tika izmantota , lai vienlaicīgi ar gaisa kuģiem fotografētu Zemi . Tika ziņots , ka fotografēšanas nolūks bija apsekot kultūraugu un mežu stāvokli . Kosmonauti izmantoja arī sakaru pavadoni Molnija -1 , lai sazinātos ar zemes stacijām , kad tie atradās ārpus darbības zonas . 1973. gada septembrī , kad kuģis gatavojās nolaisties , tika izmests liels objekts , kas orbītā noturējāsdienas . Sojuz -12 lidojums tika atzīts par " nevainojamu " . 1973. gada septembrī33 : 48 UTC nolaižamais aparāts nosēdāskm uz dienvidrietumiem no Karaghandi . Atsauces Ārējās saites Soyuzspacefacts.de Soyuz --( 7K-T,615A8 ) Gunter Dirk Krebs , Gunter's Space Page Sojuz kosmosa kuģi Sojuz pilotējamie lidojumi