Bengts Šite
Bengts Šite (, , 1614—1683) bija zviedru valstsvīrs un diplomāts. Zviedru Igaunijas ģenerālgubernators (1654—1656).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1614. gadā karaļa Gustava II Ādolfa mājskolotāja un valsts finanšu kambarpadomnieka Juhana Šites un viņa sievas Marijas, dzimušas Nīfas (Näf), ģimenē.
Jau 10 gadu vecumā 1624. gadā viņš kļuva par Upsālas Universitātes studentu, jo viņa tēvs bija šīs augstskolas kanclers. Tajā pašā gadā viņa tēvam piešķīra brīvkunga (barona) titulu un Duderu dzimtmuižu (Duderhof, Дудергоф) tagadējās Pēterburgas teritorijā.
1629. gadā Šiti nosūtīja uz Anglijas karaļa Čārlza I galmu, kur iecēla dižciltīgo kārtā un viņš turpināja studijas Leidenes Universitātē (1629—1630).

Kad pēc Poļu-zviedru kara beigām 1629. gadā Gustavs Ādolfs viņa tēvu iecēla par Vidzemes, Ingrijas un Karēlijas ģenerālgubernatoru, Bengts Šite dzīvoja Tērbatā, 1631. gadā apmeklēja Krieviju, 1632. gadā īslaicīgi imatrikulējās tēva dibinātajā Tērbatas Gustava akadēmijā.

Pēc karaļa Gustava Ādolfa nāves Zviedrijas valsts kanclers Aksels Ūksenšerna Bengtu Šiti kopā ar tēvu 1633. gadā atsauca uz Stokholmu, kur viņu iecēla par nepilngadīgās karalienes Kristīnes kambarkungu. 1634. gadā Ūkšenšerna viņu izsauca pie sevis uz Magdeburgu un nosūtīja diplomātiskā misijā pie kardināla Rišeljē uz Parīzi, tad uz Sicīlijas karalisti.

Pēc tēva nāves 1648. gadā viņu iecēla par Tērbatas Gustava akadēmijas kancleru (1648—1649).
1651. gadā viņš devās papildināties pie Komēnija uz Patakas akadēmisko ģimnāziju Šārošpatakā Transilvānijā un uzturējās tur līdz 1652. gadam, pētīja igauņu, somu un ungāru valodas līdzību. Vēlāk bija Zviedru Igaunijas gubernators (1654—1656).
1659. gadā viņš kā Zviedrijas sūtnis Londonā tikās ar Robertu Boilu un citiem Neredzamās kolēģijas (Invisible College) locekļiem, lai apspriestu Komēnija ierosinātās Sofopoles (Sophopolis, Gudrības pilsētas) izveidi, kas noveda pie Londonas Karaliskās biedrības dibināšanas 1660. gadā.

1666. gadā Zviedrijas valdība Bengtu Šiti nosūtīja uz Brandenburgas markgrāfistes galvaspilsētu Berlīni tikties ar Frīdrihu Vilhelmu, kuram viņš ierosināja dibināt universitāti un Tangermindē (Tangermünde) uzbūvēt Zālamana māju zinātniekiem.
1667. gadā viņš mēģināja pārliecināt Leibnicu pievienoties pansofistu un poliglotu kopai.
Pēc Trīsdesmitgadu gara beigām 1669. gadā Šiti nosūtīja uz Hānavas firsta galmu.

Darbi 
 nepublicēts manuskripts Sol praecipuarum linguarum subsolarium.

Ārējās saites 
  Tolerance, Reform, and Scholarship: J. A. Comenius, Bengt Skytte, G. W. Leibniz, and Daniel Ernst Jablonski by Werner Korthaase
 Johann Friedrich von Recke, Karl Eduard von Napiersky, Theodor Beise, Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexikon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland, Volume 4 (1832), pp. 210—2; Google Books.

Atsauces 

Zviedru Igaunijas ģenerālgubernatori
Zviedrijas dižciltīgie
1614. gadā dzimušie
1683. gadā mirušie
Bengts Šite ( , , 1683 ) bija zviedru valstsvīrs un diplomāts . Zviedru Igaunijas ģenerālgubernators1656 ) . Dzīvesgājums Dzimis gadā karaļa Gustava II Ādolfa mājskolotāja un valsts finanšu kambarpadomnieka Juhana Šites un viņa sievas Marijas , dzimušas Nīfas ( Näf ) , ģimenē . Jaugadu vecumā gadā viņš kļuva par Upsālas Universitātes studentu , jo viņa tēvs bija šīs augstskolas kanclers . Tajā pašā gadā viņa tēvam piešķīra brīvkunga ( barona ) titulu un Duderu dzimtmuižu ( Duderhof , Дудергоф ) tagadējās Pēterburgas teritorijā . 1629. gadā Šiti nosūtīja uz Anglijas karaļa Čārlza I galmu , kur iecēla dižciltīgo kārtā un viņš turpināja studijas Leidenes Universitātē1630 ) . Kad pēc Poļu -zviedru kara beigām gadā Gustavs Ādolfs viņa tēvu iecēla par Vidzemes , Ingrijas un Karēlijas ģenerālgubernatoru , Bengts Šite dzīvoja Tērbatā , gadā apmeklēja Krieviju , gadā īslaicīgi imatrikulējās tēva dibinātajā Tērbatas Gustava akadēmijā . Pēc karaļa Gustava Ādolfa nāves Zviedrijas valsts kanclers Aksels Ūksenšerna Bengtu Šiti kopā ar tēvu gadā atsauca uz Stokholmu , kur viņu iecēla par nepilngadīgās karalienes Kristīnes kambarkungu . gadā Ūkšenšerna viņu izsauca pie sevis uz Magdeburgu un nosūtīja diplomātiskā misijā pie kardināla Rišeljē uz Parīzi , tad uz Sicīlijas karalisti . Pēc tēva nāves gadā viņu iecēla par Tērbatas Gustava akadēmijas kancleru1649 ) . 1651. gadā viņš devās papildināties pie Komēnija uz Patakas akadēmisko ģimnāziju Šārošpatakā Transilvānijā un uzturējās tur līdz gadam , pētīja igauņu , somu un ungāru valodas līdzību . Vēlāk bija Zviedru Igaunijas gubernators1656 ) . 1659. gadā viņš kā Zviedrijas sūtnis Londonā tikās ar Robertu Boilu un citiem Neredzamās kolēģijas ( Invisible College ) locekļiem , lai apspriestu Komēnija ierosinātās Sofopoles ( Sophopolis , Gudrības pilsētas ) izveidi , kas noveda pie Londonas Karaliskās biedrības dibināšanas gadā . 1666. gadā Zviedrijas valdība Bengtu Šiti nosūtīja uz Brandenburgas markgrāfistes galvaspilsētu Berlīni tikties ar Frīdrihu Vilhelmu , kuram viņš ierosināja dibināt universitāti un Tangermindē ( Tangermünde ) uzbūvēt Zālamana māju zinātniekiem . 1667. gadā viņš mēģināja pārliecināt Leibnicu pievienoties pansofistu un poliglotu kopai . Pēc Trīsdesmitgadu gara beigām gadā Šiti nosūtīja uz Hānavas firsta galmu . Darbi nepublicēts manuskripts Sol praecipuarum linguarum subsolarium . Ārējās saites Tolerance , Reform , and Scholarship : J. A. Comenius , Bengt Skytte , G. W. Leibniz , and Daniel Ernst Jablonski by Werner Korthaase Johann Friedrich von Recke , Karl Eduard von Napiersky , Theodor Beise , Allgemeines Schriftsteller - und Gelehrten-Lexikon der Provinzen Livland , Esthland und Kurland , Volume ( 1832 ) , pp. 210 —2 ; Google Books . Atsauces Zviedru Igaunijas ģenerālgubernatori Zviedrijas dižciltīgie 1614. gadā dzimušie 1683. gadā mirušie