Ivans I Kaļita
Joans I Daņilovičs Kaļita, tradicionāli latviski saukts par Jāni I Kaļitu, vai par Ivanu I Kaļitu (; dzimis ap 1288. gadu, miris  vai ), bija Ruriku dinastijas Maskavas kņazs no 1325. gada un Vladimiras lielkņazs no 1332. gada. Aleksandra Ņevska mazdēls un Maskavas kņazistes dibinātāja Daniela Aleksandroviča dēls. Pēc vienas versijas iesauku Калита — "naudas kule" esot ieguvis, jo vienmēr nēsājis līdzi sīknaudu, ko izdalīt nabagiem, pēc citas — jo bijs skops un taupīgs.

2001. gadā patriarhs Aleksijs II kņazu Ivanu Daņiloviču atzina par vietēja mēroga svēto ar svinamo dienu 13. aprīlī.

Dzīvesgājums 
Dzimis Maskavas kņaza Daniela Aleksandroviča (1261-1303) un viņa sievas Marijas ģimenē kā sestais bērns. Maskavas kņaza troni mantoja  viņa vecākais brālis Georgijs Daņilovičs, bet pēc viņa nogalināšanas par Maskavas kņazu 1325. gadā kļuva Ivans. 1326. gadā Kijevas un visas Krievzemes metropolīts pārcēlās no Vladimiras uz Maskavu. 1327. gadā Tverā notika pret tatāriem vērsta sacelšanās, kas tika apspiesta ar Zelta Ordas, Maskavas un Suzdaļas karaspēku. Tas Kaļitam ļāva no Uzbeghana saņemt jarliku meslu ievākšanai un Monomaha cepuri kā varas simbolu, bet Tvera zaudēja savu ietekmi. 
1328. gadā Uzbekhans kā pateicību par palīdzību Tveras sacelšanas apspiešanā iecēla Ivanu Daņiloviču par Vladimiras lielkņazu un 1331. gadā kā Vladimiras — Maskavas lielkņazu. 1329. gadā viņš uzsāka Maskavas kremļa būvi.

Kaļitas valdīšanas laikā Maskava nostprinājās kā topošās Krievijas valsts centrs. 
Atšķirībā no iepriekšējām desmitgadēm mongoļi 14. gadsimta sākumā paļāvās uz krievu kņaziem nevis uz saviem nodokļu iekasētājiem. Pateicoties nemitīgi augošajai bagātībai, Maskava varēja paplašināt savu teritoriju, pērkot zemi un vismaz četras reizes karojot pret suverēno Novgorodas zemi. Valdīdams, saskaņojot savu darbību ar Ordu, nodrošināja mieru kņazistē, tāpēc uz to devās iedzīvotāji no citiem Krievzemes novadiem.

Atsauces

Ārējās saites

1288. gadā dzimušie
1340. gadā mirušie
Vladimiras lielkņazi
Maskavas kņazi
Rurika dinastija
Joans I Daņilovičs Kaļita , tradicionāli latviski saukts par Jāni I Kaļitu , vai par Ivanu I Kaļitu ( ; dzimis ap gadu , miris vai ) , bija Ruriku dinastijas Maskavas kņazs no gada un Vladimiras lielkņazs no gada . Aleksandra Ņevska mazdēls un Maskavas kņazistes dibinātāja Daniela Aleksandroviča dēls . Pēc vienas versijas iesauku Калита — " naudas kule " esot ieguvis , jo vienmēr nēsājis līdzi sīknaudu , ko izdalīt nabagiem , pēc citas — jo bijs skops un taupīgs . 2001. gadā patriarhs Aleksijs II kņazu Ivanu Daņiloviču atzina par vietēja mēroga svēto ar svinamo dienu aprīlī . Dzīvesgājums Dzimis Maskavas kņaza Daniela Aleksandrovičaun viņa sievas Marijas ģimenē kā sestais bērns . Maskavas kņaza troni mantoja viņa vecākais brālis Georgijs Daņilovičs , bet pēc viņa nogalināšanas par Maskavas kņazu gadā kļuva Ivans . gadā Kijevas un visas Krievzemes metropolīts pārcēlās no Vladimiras uz Maskavu . gadā Tverā notika pret tatāriem vērsta sacelšanās , kas tika apspiesta ar Zelta Ordas , Maskavas un Suzdaļas karaspēku . Tas Kaļitam ļāva no Uzbeghana saņemt jarliku meslu ievākšanai un Monomaha cepuri kā varas simbolu , bet Tvera zaudēja savu ietekmi . 1328. gadā Uzbekhans kā pateicību par palīdzību Tveras sacelšanas apspiešanā iecēla Ivanu Daņiloviču par Vladimiras lielkņazu un gadā kā Vladimiras — Maskavas lielkņazu . gadā viņš uzsāka Maskavas kremļa būvi . Kaļitas valdīšanas laikā Maskava nostprinājās kā topošās Krievijas valsts centrs . Atšķirībā no iepriekšējām desmitgadēm mongoļi gadsimta sākumā paļāvās uz krievu kņaziem nevis uz saviem nodokļu iekasētājiem . Pateicoties nemitīgi augošajai bagātībai , Maskava varēja paplašināt savu teritoriju , pērkot zemi un vismaz četras reizes karojot pret suverēno Novgorodas zemi . Valdīdams , saskaņojot savu darbību ar Ordu , nodrošināja mieru kņazistē , tāpēc uz to devās iedzīvotāji no citiem Krievzemes novadiem . Atsauces Ārējās saites 1288. gadā dzimušie 1340. gadā mirušie Vladimiras lielkņazi Maskavas kņazi Rurika dinastija