Parastā pūkpīle
Parastā pūkpīle jeb lielā pūkpīle, arī gāga (Somateria mollissima) ir liela auguma pīļu dzimtas (Anatidae) ūdensputnu suga, kas pieder pie gauru apakšdzimtas (Merginae). Tā sastopama Eiropas, Ziemeļamerikas un Austrumsibīrijas ziemeļu piekrastēs: ligzdo Arktikas un nelielā skaitā mērenās joslas reģionos, ziemo no ligzdošanas areāla nedaudz uz dienvidiem, mērenajā joslā.

Zinātniskais nosaukums Somateria mollissima atvasināts no sengrieķu un latīņu valodas, un latviski nozīmē "ļoti mīkstas spalvas" jeb "ļoti mīksts ķermenis" (somatos — 'ķermenis, vilna, spalvas'; mollissimus — 'ļoti mīksts'), atspoguļojot putna ļoti mīkstās dūnas.

Par pirmo jebkad aizsargāto putnu sugu pasaulē ir kļuvusi parastā pukpīle Fārna salās Nortamberlendas piekrastē (Lielbritānijā). Likumu izstrādāja Svētais Katberts 676. gadā. Mūsdienās salās ligzdo apmēram 1000 pāru, un vietējie pūkpīles mēdz saukt par Kadija pīlēm, atvasinot vārdu Kadijs no Katberta.

Izplatība 

Parastās pūkpīles populācijas galvenokārt ligzdo Kanādas un Sibīrijas arktiskajā reģionā, bet tās ligzdo arī Grenlandes dienvidos un Ziemeļamerikas abos okeāna krastos, austrumu krastā uz dienvidiem sasniedzot Meinu, rietumos Aļaskas pussalu. Eiropā tā ligzdo tikai kontinenta ziemeļdaļā (ieskaitot arī Igaunijas salas un piekrasti), okeānu un jūru piekrastēs, un uz salām.

Ziemas periodā parastā pūkpīle migrē dienvidu virzienā, Eiropā sasniedzot Vidusjūras rietumkrastu, bet Āzijā Kamčatkas pussalu. Ziemeļamerikā tā ļoti reti austrumkrastā sasniedz Floridu, bet rietumkrastā Vašingtonas štatu. Amerikas populācijas galvenokārt ziemo Ņūfaundlendā, Keipkodā un Aleutu salās.

Latvijā 
Latvijā parastās pūkpīles sastopamas samērā bieži ceļošanas laikā, bet to skaits nav liels. Novērot tās var tikai jūrā un piekrastē. Atsevišķi īpatņi piekrastē arī pārziemo.

Izskats 

Parastā pūkpīle ir liela auguma pīle ar masīvu ķīļveida knābi un slīpu pieri, radot iespaidu, ka galvai ir koniska forma. Tā ir ne tikai lielākā no Eiropā dzīvojošām savvaļas pīlēm, bet tā ir arī lielākā pīle visā ziemeļu puslodē. Parastās pūkpīles ķermeņa garums ir 50—71 cm, spārnu izplētums 80—110 cm. Atkarībā no sezonas, pasugas un indivīda īpatnībām svars var būt ļoti dažāds, 850—3025 g. Svars nominālpasugas tēviņam 1384—2875 g, mātītei 1192—2895 g.

Sugai piemīt dzimumu dimorfisms, un tēviņu ir viegli atšķirt no mātītes. Tēviņam pamatā ir melnbalts apspalvojums: kakls, mugura un spārni līdz elkonim ir balti; vēders, aste, lidspalvas un  galvas virspuse melni (galvas vidū šaura, balta svītra). Melnbalto apspalvojumu papildina dažas krāsainas detaļas: pakauša lejasdaļā liels, gaiši zaļš laukums, bet krūtis gaiši brūnas. Mātīte ir neuzkrītošā, pelēkbrūnā vai sarkanbrūnā krāsā, ar smalku raibumojumu, tādējādi tā saplūst ar apkārtējo dabu un to ir grūti pamanīt. Jaunie tēviņi ir pelēkbrūni, paaugoties tie kļūst pelēki, pamazām kļūstot melnbalti. Katram indivīdam melnbaltais apspalvojums veidojas atšķirīgi, ar neregulāras formas laukumiem. Pieauguša tēviņa apspalvojums tiek iegūts apmēram 3 gadu vecumā.

Dažādās pasugas viena no otras atšķiras ar nelielām apspalvojuma niansēm un knābja krāsu.

Uzvedība 
Parastās pūkpīles ir gājputni, un migrācijas ceļojumus veic lielos baros, kuros var būt no dažiem desmit līdz vairākiem tūkstošiem putnu. Tās ir aktīvas dienas laikā. Ziemas periodā lielākā daļa no īsās dienas paiet barojoties. Barība tiek meklēta, ienirstot zem ūdens 3—20 metru dziļumā. Lai taupītu enerģiju, ziemā pūkpīles ienirst viena aiz otras, sekojot bara līderim. Viens barošanās cēliens ilgst 15—30 minūtes, pēc tam pūkpīles dodas krastā, lai atpūstos un sagremotu norīto barību. Pēc atpūtas brīža, tās atkal dodas nirt. Ja temperatūra noslīd ļoti zemu un kļūst ļoti auksts, pūkpīles pārstāj baroties, lai taupītu enerģiju. Otrs veids, kā ziemā tiek taupīta enerģija, ir cenšanās noķert pēc iespējas lielāku medījumu.

Barība 
Parastā pūkpīle galvenokārt barojas ar vēžveidīgajiem un moluskiem. Iecienītākā barība ir gliemenes, kuras pūkpīle norij veselas. Gliemeņu vāki tiek sasmalcināti muskuļkuņģī, bet pēc tam izvadīti laukā. Krabjiem pūkpīle vispirms atdala visas kājas un spīles, bet ķermenis tiek norīts vesels, līdzīgi kā gliemenes. Parastā pūkpīle medī arī jūras ežus, jūras zvaigznes un nelielā daudzumā arī zivis.

Ligzdošana 

Parastās pūkpīles galvenokārt ligzdo akmeņainos jūras krastos un tundrā, īpaši iecienītas ir nelielas piekrastes saliņas, kurās nav plēsīgo zīdītāju. Tās ligzdo lielās kolonijās, kurās ir 100—15 000 īpatņu. Mātītes vienmēr atgriežas tajā pašā salā, kurā pašas kādreiz ir izšķīlušās. Tādējādi lielākā daļa ligzdojošo mātīšu vienā salā ir savstarpējas radinieces, starp tām veidojoties dzimtā balstītām savstarpējām attiecībām. Radniecībai ir milzīga nozīme tajā, ka parastajām pūkpīlēm ir izveidojies ieradums kooperēties ligzdošanas laikā, kas izpaužas gan kopīgu dējumu veidošanā (radniecīgām mātītēm dējot olas vienā ligzdā), gan kopīgā mazuļu pieskatīšanā.

Parastās pūkpīles veido mongāmus pārus, kas parasti izveidoti pirms putni ierodas ligzdošanas vietā. Tomēr daži putni pārus izveido pēc migrācijas. Dzimumbriedumu mātītes sasniedz 2 gadu vecumā, tēviņi 3 gados. Ierodoties ligzdošanas vietā, pāris dažās dienās piemeklē vispiemērotāko ligzdas vietu un to sagatavo, izklājot zemi ar dūnām, kuras mātīte sev izrauj no ķermeņa. Dējumā ir 2—8 olas (visbiežāk 4—5). Izdējot otro vai trešo olu, mātīte uzsāk perēšanu. Inkubācijas periods ilgst apmēram 25 dienas, perē tikai mātīte. Drīz pēc tam, kad mātīte sākusi perēt, tēviņš to pamet, pievienojoties tēviņu baram. Kad mazuļi izšķīlušies, mātītes apvienojas to aizsargāšanai, veidojot kopīgus mazuļu barus. Galvenie mazuļu ienaidnieki ir kaijas, kuras visbiežāk uzbrūk noklīdušiem, vientuļiem pīlēniem. Saspiežot mazuļus kopā lielā barā, tie tiek pasargāti uzbrukumiem no gaisa. Jaunie putni sāk lidot 35—50 dienu vecumā.

Sistemātika
Parastajai pūkpīlei ir 6 pasugas:
Somateria mollissima borealis — sastopama Kanādas ziemeļaustrumos, Grenlandē un Islandē;
Somateria mollissima dresseri — sastopama Kanādas dienvidaustrumos un ASV ziemeļaustrumos;
Somateria mollissima faeroeensis — sastopama Fēru salās;
Somateria mollissima mollissima — sastopama Eirāzijas ziemeļrietumos;
Somateria mollissima sedentaria — sastopama Hudzona un Džeimsa līcī (Kanādā);
Somateria mollissima v-nigrum — sastopama Āzijas ziemeļaustrumos un Aļaskā.

Atsauces

Ārējās saites 
Latvijas Daba: Lielā pūkpīe
RīgasZoo: Lielā pūkpīle
Avibase: Common Eider Somateria mollissima (Linnaeus, 1758)
ARKive: Common eider (Somateria mollissima)
Xeno-Canto: Common Eider · Somateria mollissima · (Linnaeus, 1758)
NatureGate: Eider

Pūkpīles
Latvijas putni
Eiropas putni
Islandes fauna
Fēru salu fauna
Āzijas putni
Ziemeļamerikas putni
Grenlandes fauna
Parastā pūkpīle jeb lielā pūkpīle , arī gāga ( Somateria mollissima ) ir liela auguma pīļu dzimtas ( Anatidae ) ūdensputnu suga , kas pieder pie gauru apakšdzimtas ( Merginae ) . Tā sastopama Eiropas , Ziemeļamerikas un Austrumsibīrijas ziemeļu piekrastēs : ligzdo Arktikas un nelielā skaitā mērenās joslas reģionos , ziemo no ligzdošanas areāla nedaudz uz dienvidiem , mērenajā joslā . Zinātniskais nosaukums Somateria mollissima atvasināts no sengrieķu un latīņu valodas , un latviski nozīmē " ļoti mīkstas spalvas " jeb " ļoti mīksts ķermenis " ( somatos — ' ķermenis , vilna , spalvas ' ; mollissimus — ' ļoti mīksts ' ) , atspoguļojot putna ļoti mīkstās dūnas . Par pirmo jebkad aizsargāto putnu sugu pasaulē ir kļuvusi parastā pukpīle Fārna salās Nortamberlendas piekrastē ( Lielbritānijā ) . Likumu izstrādāja Svētais Katberts gadā . Mūsdienās salās ligzdo apmērampāru , un vietējie pūkpīles mēdz saukt par Kadija pīlēm , atvasinot vārdu Kadijs no Katberta . Izplatība Parastās pūkpīles populācijas galvenokārt ligzdo Kanādas un Sibīrijas arktiskajā reģionā , bet tās ligzdo arī Grenlandes dienvidos un Ziemeļamerikas abos okeāna krastos , austrumu krastā uz dienvidiem sasniedzot Meinu , rietumos Aļaskas pussalu . Eiropā tā ligzdo tikai kontinenta ziemeļdaļā ( ieskaitot arī Igaunijas salas un piekrasti ) , okeānu un jūru piekrastēs , un uz salām . Ziemas periodā parastā pūkpīle migrē dienvidu virzienā , Eiropā sasniedzot Vidusjūras rietumkrastu , bet Āzijā Kamčatkas pussalu . Ziemeļamerikā tā ļoti reti austrumkrastā sasniedz Floridu , bet rietumkrastā Vašingtonas štatu . Amerikas populācijas galvenokārt ziemo Ņūfaundlendā , Keipkodā un Aleutu salās . Latvijā Latvijā parastās pūkpīles sastopamas samērā bieži ceļošanas laikā , bet to skaits nav liels . Novērot tās var tikai jūrā un piekrastē . Atsevišķi īpatņi piekrastē arī pārziemo . Izskats Parastā pūkpīle ir liela auguma pīle ar masīvu ķīļveida knābi un slīpu pieri , radot iespaidu , ka galvai ir koniska forma . Tā ir ne tikai lielākā no Eiropā dzīvojošām savvaļas pīlēm , bet tā ir arī lielākā pīle visā ziemeļu puslodē . Parastās pūkpīles ķermeņa garums ir71 cm , spārnu izplētums 110 cm . Atkarībā no sezonas , pasugas un indivīda īpatnībām svars var būt ļoti dažāds , 3025 g. Svars nominālpasugas tēviņam2875 g , mātītei2895 g. Sugai piemīt dzimumu dimorfisms , un tēviņu ir viegli atšķirt no mātītes . Tēviņam pamatā ir melnbalts apspalvojums : kakls , mugura un spārni līdz elkonim ir balti ; vēders , aste , lidspalvas un galvas virspuse melni ( galvas vidū šaura , balta svītra ) . Melnbalto apspalvojumu papildina dažas krāsainas detaļas : pakauša lejasdaļā liels , gaiši zaļš laukums , bet krūtis gaiši brūnas . Mātīte ir neuzkrītošā , pelēkbrūnā vai sarkanbrūnā krāsā , ar smalku raibumojumu , tādējādi tā saplūst ar apkārtējo dabu un to ir grūti pamanīt . Jaunie tēviņi ir pelēkbrūni , paaugoties tie kļūst pelēki , pamazām kļūstot melnbalti . Katram indivīdam melnbaltais apspalvojums veidojas atšķirīgi , ar neregulāras formas laukumiem . Pieauguša tēviņa apspalvojums tiek iegūts apmēramgadu vecumā . Dažādās pasugas viena no otras atšķiras ar nelielām apspalvojuma niansēm un knābja krāsu . Uzvedība Parastās pūkpīles ir gājputni , un migrācijas ceļojumus veic lielos baros , kuros var būt no dažiem desmit līdz vairākiem tūkstošiem putnu . Tās ir aktīvas dienas laikā . Ziemas periodā lielākā daļa no īsās dienas paiet barojoties . Barība tiek meklēta , ienirstot zem ūdens20 metru dziļumā . Lai taupītu enerģiju , ziemā pūkpīles ienirst viena aiz otras , sekojot bara līderim . Viens barošanās cēliens ilgst30 minūtes , pēc tam pūkpīles dodas krastā , lai atpūstos un sagremotu norīto barību . Pēc atpūtas brīža , tās atkal dodas nirt . Ja temperatūra noslīd ļoti zemu un kļūst ļoti auksts , pūkpīles pārstāj baroties , lai taupītu enerģiju . Otrs veids , kā ziemā tiek taupīta enerģija , ir cenšanās noķert pēc iespējas lielāku medījumu . Barība Parastā pūkpīle galvenokārt barojas ar vēžveidīgajiem un moluskiem . Iecienītākā barība ir gliemenes , kuras pūkpīle norij veselas . Gliemeņu vāki tiek sasmalcināti muskuļkuņģī , bet pēc tam izvadīti laukā . Krabjiem pūkpīle vispirms atdala visas kājas un spīles , bet ķermenis tiek norīts vesels , līdzīgi kā gliemenes . Parastā pūkpīle medī arī jūras ežus , jūras zvaigznes un nelielā daudzumā arī zivis . Ligzdošana Parastās pūkpīles galvenokārt ligzdo akmeņainos jūras krastos un tundrā , īpaši iecienītas ir nelielas piekrastes saliņas , kurās nav plēsīgo zīdītāju . Tās ligzdo lielās kolonijās , kurās ir15īpatņu . Mātītes vienmēr atgriežas tajā pašā salā , kurā pašas kādreiz ir izšķīlušās . Tādējādi lielākā daļa ligzdojošo mātīšu vienā salā ir savstarpējas radinieces , starp tām veidojoties dzimtā balstītām savstarpējām attiecībām . Radniecībai ir milzīga nozīme tajā , ka parastajām pūkpīlēm ir izveidojies ieradums kooperēties ligzdošanas laikā , kas izpaužas gan kopīgu dējumu veidošanā ( radniecīgām mātītēm dējot olas vienā ligzdā ) , gan kopīgā mazuļu pieskatīšanā . Parastās pūkpīles veido mongāmus pārus , kas parasti izveidoti pirms putni ierodas ligzdošanas vietā . Tomēr daži putni pārus izveido pēc migrācijas . Dzimumbriedumu mātītes sasniedzgadu vecumā , tēviņigados . Ierodoties ligzdošanas vietā , pāris dažās dienās piemeklē vispiemērotāko ligzdas vietu un to sagatavo , izklājot zemi ar dūnām , kuras mātīte sev izrauj no ķermeņa . Dējumā ir8 olas ( visbiežāk5 ) . Izdējot otro vai trešo olu , mātīte uzsāk perēšanu . Inkubācijas periods ilgst apmēramdienas , perē tikai mātīte . Drīz pēc tam , kad mātīte sākusi perēt , tēviņš to pamet , pievienojoties tēviņu baram . Kad mazuļi izšķīlušies , mātītes apvienojas to aizsargāšanai , veidojot kopīgus mazuļu barus . Galvenie mazuļu ienaidnieki ir kaijas , kuras visbiežāk uzbrūk noklīdušiem , vientuļiem pīlēniem . Saspiežot mazuļus kopā lielā barā , tie tiek pasargāti uzbrukumiem no gaisa . Jaunie putni sāk lidot50 dienu vecumā . Sistemātika Parastajai pūkpīlei irpasugas : Somateria mollissima borealis — sastopama Kanādas ziemeļaustrumos , Grenlandē un Islandē ; Somateria mollissima dresseri — sastopama Kanādas dienvidaustrumos un ASV ziemeļaustrumos ; Somateria mollissima faeroeensis — sastopama Fēru salās ; Somateria mollissima mollissima — sastopama Eirāzijas ziemeļrietumos ; Somateria mollissima sedentaria — sastopama Hudzona un Džeimsa līcī ( Kanādā ) ; Somateria mollissima v-nigrum — sastopama Āzijas ziemeļaustrumos un Aļaskā . Atsauces Ārējās saites Latvijas Daba : Lielā pūkpīe RīgasZoo : Lielā pūkpīle Avibase : Common Eider Somateria mollissima ( Linnaeus , ARKive : Common eider ( Somateria mollissima ) Xeno-Canto : Common Eider · Somateria mollissima · ( Linnaeus , NatureGate : Eider Pūkpīles Latvijas putni Eiropas putni Islandes fauna Fēru salu fauna Āzijas putni Ziemeļamerikas putni Grenlandes fauna