Čehijas ģerbonis
Čehijas Republikas ģerbonis () ir Čehijas nacionālais simbols. Tajā ir attēloti trīs valsts vēsturiskie reģioni — Čehu zemes, kas veido nāciju. Pašreizējā valsts ģerboņa, kas pieņemts 1992. gadā, autors ir čehu heraldists Jiri Louda.

Vēsture 

Bohēmijas ģerbonī uz sarkana fona ir attēlots pakaļkājās saslējies, divastains sudraba lauva. Čehijas Republikas ģerbonī Bohēmijas lauva ir attēlots divas reizes — pirmajā un ceturtajā vairoga iedaļā. Morāvijas ģerbonī uz zila fona ir attēlots sarkansudrabains rūtains ērglis. No 1915. līdz 1918. gadam Morāvijas ērglis bija krāsots sarkani zeltainās krāsās. Silēzijas ģerbonī uz zelta fona ir attēlots melns ērglis ar perisoniumu () uz krūtīm, lai gan tikai neliela vēsturiskā reģiona dienvidaustrumu daļa (Čehu Silēzija) pieder Čehijai (galvenā daļa tagad ir Polijā).

Bohēmijas valdniekiem sākotnēji izmantoja aizgūtu ģerboni, tā saukto Svētā Vāclava liesmojošo ērgli. 12. gadsimtā imperators Frīdrihs piešķīra karalim Vladislavam II jaunu ģerboni, kas sastāv no sudraba lauvas sarkanā laukā, lai simbolizēja viņa drosmi. Sākotnēji lauva tika attēlots ar vienu asti. Vēlāk tika pievienota otra aste, kā atlīdzība par palīdzību, ko sniedza karalis Pržemisls Otakars I cīņās pret sakšiem (brīdinājums — šī ir tikai leģenda no Dalimila hronikas). 13. gadsimta pirmajā pusē Bohēmijas karaļi izmantoja ģerboni ar melnu ērgli sudraba vairogā. No 1253. gada divastainā sudraba lauva uz sarkana fona tika izmantots kā Bohēmijas karalistes ģerbonis. Šī lauva sākotnēji bija Morāvijas kapu zīme.

Vecākais, kas saglabājies līdz mūsdienām, Bohēmijas ģerboņa krāsainais attēlojums redzams 1310. gada ilustrētajā manuskriptā Abates Kungutas kaislības (). Morāvijas ērglis pirmo reizi dokumentēts uz Otokāra tēvoča Pržemisla zīmogā (1239). Silēzijas ērglis ir cēlies no Pjastu valdošās dinastijas, un to pirmoreiz pielietoja hercogs Henriks II Dievbijīgais (1238—1241). Ģerboņu vairogus izmantoja arī imperators Kārlis IV Luksemburgs uz Bohēmijas kroņa emblēmām.

Mūsdienās lielo ģerboni izmanto Čehijas hokeja izlase kā savu izlases simbolu. Arī Čehijas futbola izlase to izmantoja savos formas kreklos, līdz uz 2012. gada Eiropas čempionātu futbolā tas tika aizstāts ar jaunāku, vienkāršāku simbolu, kurā attēlots tikai Bohēmijas lauva.

Ģerboņa versijas

Lielais ģerbonis 
Lielais valsts ģerbonis Čehijas tiesību aktos aprakstīts šādi:

Vairogs sadalīts četrās daļās: pirmajā un ceturtajā daļā uz sarkana fona sudrabots pakaļkājās saslējies lauva ar izbāztu zelta krāsas mēli un kroni; otrā daļā uz zila fona sarkansudrabains rūtains ērglis ar izbāztu zelta krāsas mēli un kroni; trešajā uz zelta fona melns kronēts ērglis ar izbāztu mēli un sudraba perisoniumu uz krūtīm.

Mazais ģerbonis 
Mazais valsts ģerbonis Čehijas tiesību aktos aprakstīts šādi:

Uz sarkana vairoga sudrabots pakaļkājās saslējies lauva ar izbāztu zelta krāsas mēli un kroni.

Vēsture

Čehu zemes

Bohēmijas kroņa zemes

Čehoslovākija

Bohēmijas un Morāvijas protektorāts

Skatīt arī 
 Čehijas karogs
 Valstu ģerboņu galerija

Atsauces 

Valstu ģerboņi
Čehijas nacionālie simboli
Čehijas Republikas ģerbonis ( ) ir Čehijas nacionālais simbols . Tajā ir attēloti trīs valsts vēsturiskie reģioni — Čehu zemes , kas veido nāciju . Pašreizējā valsts ģerboņa , kas pieņemts gadā , autors ir čehu heraldists Jiri Louda . Vēsture Bohēmijas ģerbonī uz sarkana fona ir attēlots pakaļkājās saslējies , divastains sudraba lauva . Čehijas Republikas ģerbonī Bohēmijas lauva ir attēlots divas reizes — pirmajā un ceturtajā vairoga iedaļā . Morāvijas ģerbonī uz zila fona ir attēlots sarkansudrabains rūtains ērglis . No līdz gadam Morāvijas ērglis bija krāsots sarkani zeltainās krāsās . Silēzijas ģerbonī uz zelta fona ir attēlots melns ērglis ar perisoniumu ( ) uz krūtīm , lai gan tikai neliela vēsturiskā reģiona dienvidaustrumu daļa ( Čehu Silēzija ) pieder Čehijai ( galvenā daļa tagad ir Polijā ) . Bohēmijas valdniekiem sākotnēji izmantoja aizgūtu ģerboni , tā saukto Svētā Vāclava liesmojošo ērgli . gadsimtā imperators Frīdrihs piešķīra karalim Vladislavam II jaunu ģerboni , kas sastāv no sudraba lauvas sarkanā laukā , lai simbolizēja viņa drosmi . Sākotnēji lauva tika attēlots ar vienu asti . Vēlāk tika pievienota otra aste , kā atlīdzība par palīdzību , ko sniedza karalis Pržemisls Otakars I cīņās pret sakšiem ( brīdinājums — šī ir tikai leģenda no Dalimila hronikas ) . gadsimta pirmajā pusē Bohēmijas karaļi izmantoja ģerboni ar melnu ērgli sudraba vairogā . No gada divastainā sudraba lauva uz sarkana fona tika izmantots kā Bohēmijas karalistes ģerbonis . Šī lauva sākotnēji bija Morāvijas kapu zīme . Vecākais , kas saglabājies līdz mūsdienām , Bohēmijas ģerboņa krāsainais attēlojums redzams gada ilustrētajā manuskriptā Abates Kungutas kaislības ( ) . Morāvijas ērglis pirmo reizi dokumentēts uz Otokāra tēvoča Pržemisla zīmogā Silēzijas ērglis ir cēlies no Pjastu valdošās dinastijas , un to pirmoreiz pielietoja hercogs Henriks II Dievbijīgais1241 ) . Ģerboņu vairogus izmantoja arī imperators Kārlis IV Luksemburgs uz Bohēmijas kroņa emblēmām . Mūsdienās lielo ģerboni izmanto Čehijas hokeja izlase kā savu izlases simbolu . Arī Čehijas futbola izlase to izmantoja savos formas kreklos , līdz uz gada Eiropas čempionātu futbolā tas tika aizstāts ar jaunāku , vienkāršāku simbolu , kurā attēlots tikai Bohēmijas lauva . Ģerboņa versijas Lielais ģerbonis Lielais valsts ģerbonis Čehijas tiesību aktos aprakstīts šādi : Vairogs sadalīts četrās daļās : pirmajā un ceturtajā daļā uz sarkana fona sudrabots pakaļkājās saslējies lauva ar izbāztu zelta krāsas mēli un kroni ; otrā daļā uz zila fona sarkansudrabains rūtains ērglis ar izbāztu zelta krāsas mēli un kroni ; trešajā uz zelta fona melns kronēts ērglis ar izbāztu mēli un sudraba perisoniumu uz krūtīm . Mazais ģerbonis Mazais valsts ģerbonis Čehijas tiesību aktos aprakstīts šādi : Uz sarkana vairoga sudrabots pakaļkājās saslējies lauva ar izbāztu zelta krāsas mēli un kroni . Vēsture Čehu zemes Bohēmijas kroņa zemes Čehoslovākija Bohēmijas un Morāvijas protektorāts Skatīt arī Čehijas karogs Valstu ģerboņu galerija Atsauces Valstu ģerboņi Čehijas nacionālie simboli