Savelijs Kramarovs
Savelijs Kramarovs (, dzimis , miris ) bija ebreju izcelsmes padomju un amerikāņu aktieris.

Viņa tēvs bija pazīstams Maskavas advokāts, kuru divreiz arestēja PSRS Iekšlietu Tautas komisariāts. Māte mirusi, kad Savelijam bija 16 gadi. 1954. gadā viņš iestājies teātra studijā "Pirmais solis".

1981. gadā pārcēlies uz dzīvi Izraēlā, jo bija sācis nopietni nodarboties ar jogu un pievērsies reliģijai, tādējādi kļūstot par aizdomīgu personu padomju varai. Kramarova lūgumu emigrēt uz Izraēlu noraidīja. 1981. gadā viņš uzrakstīja vēstuli toreizējam ASV prezidentam Ronaldam Reiganam un 1981. gada 31. oktobrī viņam atļāva pamest PSRS. Vēlāk viņš aizbrauca uz Losandželosu, kur sāka filmēties maznozīmīgās lomās.

Kā kinoaktieris debitējis 1959. gada filmā Ребята с нашего двора. Savas karjeras laikā filmējies vismaz 42 filmās, no kurām populārākās ir: "Pirmais trolejbuss" (1963), "Pasaka par zaudēto laiku" (1964), "Nenotveramie atriebēji" (1966), "Nenotveramo jaunie piedzīvojumi" (1968), "Divpadsmit krēsli" (1971), "Fortūnas džentlmeņi" (1971), "Ivans Vasiļjevičs maina profesiju" (1973), "Afoņa" (1975), "Divpadsmit krēsli" (TV miniseriāls, 1976), "Mimino" (1977). Pēc pārcelšanās uz ASV tēlojis nelielas lomas tādās filmās, kā 2010: The Year We Make Contact (1984), "Amerikāņu Maskava" (Moscow on the Hudson, 1984), "Sarkanā tveice" (1988), "Tango un Kešs" (Tango & Cash, 1989), Love Affair (1994).

1995. gada sākumā aktierim konstatēja vēzi. Miris , apbedīts netālu no Sanfrancisko.

Atsauces

Ārējās saites 

1934. gadā dzimušie
1995. gadā mirušie
Maskavā dzimušie
Padomju aktieri
Savelijs Kramarovs ( , dzimis , miris ) bija ebreju izcelsmes padomju un amerikāņu aktieris . Viņa tēvs bija pazīstams Maskavas advokāts , kuru divreiz arestēja PSRS Iekšlietu Tautas komisariāts . Māte mirusi , kad Savelijam bijagadi . gadā viņš iestājies teātra studijā " Pirmais solis " . 1981. gadā pārcēlies uz dzīvi Izraēlā , jo bija sācis nopietni nodarboties ar jogu un pievērsies reliģijai , tādējādi kļūstot par aizdomīgu personu padomju varai . Kramarova lūgumu emigrēt uz Izraēlu noraidīja . gadā viņš uzrakstīja vēstuli toreizējam ASV prezidentam Ronaldam Reiganam un gada oktobrī viņam atļāva pamest PSRS . Vēlāk viņš aizbrauca uz Losandželosu , kur sāka filmēties maznozīmīgās lomās . Kā kinoaktieris debitējis gada filmā Ребята с нашего двора . Savas karjeras laikā filmējies vismazfilmās , no kurām populārākās ir : " Pirmais trolejbuss " " Pasaka par zaudēto laiku " " Nenotveramie atriebēji " " Nenotveramo jaunie piedzīvojumi " " Divpadsmit krēsli " " Fortūnas džentlmeņi " " Ivans Vasiļjevičs maina profesiju " " Afoņa " " Divpadsmit krēsli " ( TV miniseriāls , " Mimino " Pēc pārcelšanās uz ASV tēlojis nelielas lomas tādās filmās , kā The Year We Make Contact " Amerikāņu Maskava " ( Moscow on the Hudson , " Sarkanā tveice " " Tango un Kešs " ( Tango & Cash , Love Affair 1995. gada sākumā aktierim konstatēja vēzi . Miris , apbedīts netālu no Sanfrancisko . Atsauces Ārējās saites 1934. gadā dzimušie 1995. gadā mirušie Maskavā dzimušie Padomju aktieri