Zobiņbeku ģints
Zobiņbeku ģints (Gyrodon) ir beku rindas un mieteņu dzimtas stobriņu sēņu ģints. Saskaņā ar Catalogue of Life, 2021. gada sākumā tajā ietilpa 12 sugas, no kurām Latvijā un visā Eiropā atrasta tikai viena — ģints tipiskā suga alkšņu zobiņbeka (Strobilomyces strobilaceus). kura līdz 2004. gadam bija iekļauta Latvijas īpaši aizsargājamo sugu sarakstā, taču vēlāk no tā svītrota pietiekami biežās sastopamības dēļ.

Taksonomijas vēsture 

Ģinti aprakstījis Vācijas botāniķis Vilhelms Opatovskis 1836. gadā. Ģintij bijuši arī 7 citi dažādu autoru doti, bet mūsdienās atcelti nosaukumi - Anastomaria Raf. (1820), Campbellia Cooke & Massee (1890), Gilbertiella R. Heim, (1965), Gilbertina R. Heim,  (1966), Pseudogyrodon Heinem. & Rammeloo (1983), Rodwaya Syd. & P. Syd. (1901), Uloporus Quél. (1886).

Daļa autoru šo ģinti ieskaitīja īpašā zobiņbeku dzimtā, tomēr šāda dzimta vairs neskaitās pastāvoša. Arī pēdējo desmitgažu ģenētiskie pētījumi apliecinājuši, ka zobiņbekas ieņem starpstāvokli starp lapiņu un stobriņu sēnēm, un pieskaitāmas beku (pamatā stobriņu sēņu) rindai, bet tajā ietilpstošajai mieteņu (pamatā lapiņu sēņu) dzimtai. Šādas fenotipa atšķirības no faktiskās piederības ir viens no iemesliem, kādēļ dalījums lapiņu un stobriņu sēnēs mūsdienās ir kļuvis neoficiāls.

Tālajos Austrumos zināmā ārēji līdzīgā, pie ošiem augošā suga Gyrodon merulioides tagad ieskaitīta Boletinellus ģintī, tāpat kā liela daļa bijušo ģints sugu.

Ģints apraksts 

Vidēja lieluma augļķermeņi, parasti aug kopā ar alkšņiem vai ošiem.
 Cepurīte: Ieapaļi spilvenveida līdz plakanai. Mīkstums iespiedumos parasti kļūst zils vai zaļganzils.
 Stobriņi: dzelteni, īsi, tālu gar kātiņu nolaideni, grūti atdalāmi no cepurītes. Stobriņu atveres sākumā vai visu laiku izkārtotas labirintveidīgi, himenofora malas nelīdzenas.
 Kātiņš: centrāls vai nobīdīts uz malu, bez gredzena un dobuma.
 Sporas: nobirums dzeltens vai olīvbrūns.

Visas ģints sugas 2021. gadā 

Gyrodon adisianus — Brazīlija
Gyrodon africanus
Gyrodon bohemicus
Gyrodon crassipes — Etiopija
Gyrodon cupreus
Gyrodon housei
Gyrodon intermedius — Āfrika, Madagaskara
Gyrodon lividus (Alkšņu zobiņbeka) — Eiropa u.c.
Gyrodon minutus — Āzija
Gyrodon miretipes — Burundija
Gyrodon ripicola
Gyrodon tennesseensis — ASV

Augšanas apstākļi 

Eiropā atrasta tikai alkšņu zobiņbeka, kas ir kopā ar alkšņiem augoša mikorizas sēne. Latvijā parasti aug no jūlija līdz oktobrim. Parasti sastopama ar slāpekli bagātās augsnēs.

Līdzīgās sugas 

Zobiņbekas Eiropā, būdamas pārstāvētas ar tikai vienu sugu, viegli atšķiramas no citām stobriņu sēnēm pēc kopējā izskata, ļoti īsajiem stobriņiem, dzeltenā sporu birumraksta un mazajām, plati elipsoīdajām sporām, kā arī pēc mikorizālās saistības ar alkšņiem. Liela daļa sugu pazīstama tikai no īsa tropos iegūta apraksta.

Atsauces

Ārējās saites 

 Index Fungorum
  "Gyrodon". MycoBank. International Mycological Association.
 GBIF visu zobiņbeku sugu atradņu karte

Sēņu sistemātika
Stobriņu sēnes
Zobiņbeku ģints ( Gyrodon ) ir beku rindas un mieteņu dzimtas stobriņu sēņu ģints . Saskaņā ar Catalogue of Life , gada sākumā tajā ietilpasugas , no kurām Latvijā un visā Eiropā atrasta tikai viena — ģints tipiskā suga alkšņu zobiņbeka ( Strobilomyces strobilaceus ) . kura līdz gadam bija iekļauta Latvijas īpaši aizsargājamo sugu sarakstā , taču vēlāk no tā svītrota pietiekami biežās sastopamības dēļ . Taksonomijas vēsture Ģinti aprakstījis Vācijas botāniķis Vilhelms Opatovskis gadā . Ģintij bijuši arīciti dažādu autoru doti , bet mūsdienās atcelti nosaukumi - Anastomaria Raf . Campbellia Cooke & Massee Gilbertiella R. Heim , Gilbertina R. Heim , Pseudogyrodon Heinem . & Rammeloo Rodwaya Syd . & P. Syd . Uloporus Quél . Daļa autoru šo ģinti ieskaitīja īpašā zobiņbeku dzimtā , tomēr šāda dzimta vairs neskaitās pastāvoša . Arī pēdējo desmitgažu ģenētiskie pētījumi apliecinājuši , ka zobiņbekas ieņem starpstāvokli starp lapiņu un stobriņu sēnēm , un pieskaitāmas beku ( pamatā stobriņu sēņu ) rindai , bet tajā ietilpstošajai mieteņu ( pamatā lapiņu sēņu ) dzimtai . Šādas fenotipa atšķirības no faktiskās piederības ir viens no iemesliem , kādēļ dalījums lapiņu un stobriņu sēnēs mūsdienās ir kļuvis neoficiāls . Tālajos Austrumos zināmā ārēji līdzīgā , pie ošiem augošā suga Gyrodon merulioides tagad ieskaitīta Boletinellus ģintī , tāpat kā liela daļa bijušo ģints sugu . Ģints apraksts Vidēja lieluma augļķermeņi , parasti aug kopā ar alkšņiem vai ošiem . Cepurīte : Ieapaļi spilvenveida līdz plakanai . Mīkstums iespiedumos parasti kļūst zils vai zaļganzils . Stobriņi : dzelteni , īsi , tālu gar kātiņu nolaideni , grūti atdalāmi no cepurītes . Stobriņu atveres sākumā vai visu laiku izkārtotas labirintveidīgi , himenofora malas nelīdzenas . Kātiņš : centrāls vai nobīdīts uz malu , bez gredzena un dobuma . Sporas : nobirums dzeltens vai olīvbrūns . Visas ģints sugas gadā Gyrodon adisianus — Brazīlija Gyrodon africanus Gyrodon bohemicus Gyrodon crassipes — Etiopija Gyrodon cupreus Gyrodon housei Gyrodon intermedius — Āfrika , Madagaskara Gyrodon lividus ( Alkšņu zobiņbeka ) — Eiropa u.c. Gyrodon minutus — Āzija Gyrodon miretipes — Burundija Gyrodon ripicola Gyrodon tennesseensis — ASV Augšanas apstākļi Eiropā atrasta tikai alkšņu zobiņbeka , kas ir kopā ar alkšņiem augoša mikorizas sēne . Latvijā parasti aug no jūlija līdz oktobrim . Parasti sastopama ar slāpekli bagātās augsnēs . Līdzīgās sugas Zobiņbekas Eiropā , būdamas pārstāvētas ar tikai vienu sugu , viegli atšķiramas no citām stobriņu sēnēm pēc kopējā izskata , ļoti īsajiem stobriņiem , dzeltenā sporu birumraksta un mazajām , plati elipsoīdajām sporām , kā arī pēc mikorizālās saistības ar alkšņiem . Liela daļa sugu pazīstama tikai no īsa tropos iegūta apraksta . Atsauces Ārējās saites Index Fungorum " Gyrodon " . MycoBank . International Mycological Association . GBIF visu zobiņbeku sugu atradņu karte Sēņu sistemātika Stobriņu sēnes