Aivars Janelsītis
Aivars Janelsītis (dzimis  Cēsīs, miris  Siguldā) bija latviešu sabiedriskais un kultūras darbinieks, novadpētnieks. Viņš visplašāk ir pazīstams kā Siguldas gaisa trošu ceļa (Siguldas vagoniņa) idejas autors un realizētājs.

Dzīves gājums 
Aivars Janelsītis dzimis 1929. gada 22. novembrī Cēsīs izglītotu vecāku ģimenē. Tēvs Roberts Janelsītis bija žurnālists, dzejnieks, tulkotājs, laikrakstu "Cēsu Avīze" un "Cēsu Vēstis" redaktors, kā arī Cēsu pilsētas valdes loceklis. Savukārt māte Elfrīda Janelsīte bija grāmatvede, ekonomiste, strādājusi J. Rozes un E. Dubava grāmatnīcās.

1941. gada 14. jūnijā ģimene tika represēta uz Sibīriju. Aivara tēvs 1942. gadā nošauts, bet Aivaram izdevās atgriezties Latvijā ar izsūtīto bērnu grupu 1946. gadā. Mācījies Cēsu 2. pamatskolā, atrodoties Sibīrijā, mācības turpinājis Biriļusu pamatskolā (Krasnojarskas novadā). Pēc tam beidzis Priekuļu Lauksaimniecības tehnikuma Elektromehāniķu nodaļu. Mācības turpinājis Latvijas Valsts Universitātes Ekonomikas un juridiskajā fakultātē, kuru absolvējis 1968. gadā. Pēcāk iestājies aspirantūrā Maskavas Komunālās saimniecības akadēmijas Ekonomikas un pilsētu saimniecības vadības nodaļā. Zināšanas papildinājis Berlīnes Būvju saglabāšanas un modernizācijas institūtā (IEMB) un praktizējies Somijas Nekustamā īpašuma tālākmācības un izglītības institūtā.

Pirms obligātā kara dienesta neilgu brīdi strādājis par Siguldas rajona kultūras nama vadītāju, pēc atgriešanās 1954. gadā uzsācis darbu Siguldas rajona izpildu komitejas Komunālās saimniecības nodaļā. Pēc viņa ierosmes uzsākti Siguldas labiekārtošanas darbi — ielu, ietvju un skvēru izbūve. Ierosinājis arī Gūtmaņalas apkārtnes sakārtošanu un dīķu kaskādes izveidošanu. Siguldas un vēlāk apvienotā Rīgas rajona Komunālās saimniecības nodaļu Aivars vadīja līdz 1974. gadam, pēc tam 20 gadus strādāja par Dzīvokļu-komunālās saimniecības pārvaldes vadītāju LPSR Komunālās saimniecības ministrijā.

Turpinot vectēva un tēva gaitas, Aivars Janelsītis aktīvi iesaistījies Brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrības (BUB) darbībā, sagatavojis rakstus mēnešrakstam "Siguldas Avīze", kā arī dokumentējis Siguldas pilsētas attīstību vairāk nekā 50 gadu garumā, daļa savākto materiālu glabājas Siguldas novada bibliotēkas un Turaidas muzejrezervāta fondos. Darbojies arī Turaidas muzejrezervāta atbalsta biedrībā.

Miris 2018. gada 11. maijā, apglabāts Siguldas kapos.

Siguldas gaisa trošu ceļš 

Uzbūvēt gaisa trošu ceļu Siguldā ierosināja Aivars Janelsītis, kuram ideja radās, sēžot Gaujas krastā, klausoties putnu dziesmās un raugoties, kā tie viegli pārlaižas no viena krasta uz otru. Jāpiemin, ka pretējā krastā esošajā Krimuldas sanatorijā strādāja Aivara mīļotā meitene Genoveva, un tolaik nebija transporta no Krimuldas uz Siguldu, bet ar kājām veicamais ceļš bija tāls, tāpēc Aivars fantazēja, kāpēc gan viņš nevarētu pārlaisties pāri Gaujai viegli kā putns. Kad 1956. gadā žurnāla "Ogoņok" 19. numurā Aivars nejauši ieraudzīja publikāciju par pasažieru trošu ceļiem Gruzijas kalnraču pilsētā Čiatūrā, viņš stingri sev nosolījās, ka Siguldā arī tāds būs. Pēc tam viņš rakstīja vēstuli uz Čiatūru, no kuras ātri vien tika saņemta atbildes vēstule ar solījumu palīdzēt uzbūvēt gaisa trošu ceļu Siguldā. Visā Padomju Savienībā pazīstamajam uzkarināmo trošu ceļu būves speciālistam inženierim Georgijam Panculajam iepatikās siguldiešu ideja, jo viņš nekad vēl nebija būvējis tik garu gaisa trošu ceļu bez starpbalstiem. Siguldas 750 gadu jubilejas svinībās 1957. gada decembrī, kur bija ieradušies arī pārstāvji no Čiatūras, tika paziņots, ka čiatūrieši Siguldai uzdāvinās būvniecības projekta tehnisko daļu un palīdzēs nestandarta iekārtu izgatavošanā. Un tad sākās dokumentu kārtošanas un būvniecības process, kas ar vairāku gadu pārtraukumu noslēdzās 1968. gadā. Pasažieri pirmo braucienu ar Siguldas vagoniņu varēja veikt aukstā 1969. gada 3. janvāra dienā.

Neilgā laikā vagoniņš kļuva par Siguldas simbolu, ikviens tūrists vēlējās paraudzīties uz skaisto Gaujas senieleju, savukārt vietējiem iedzīvotājiem tas bija nozīmīgs transporta līdzeklis. Mūsdienās papildus braucienam pār Gaujas senieleju interesentiem ir iespēja izlekt ar gumiju no vagoniņa, kā arī izmēģināt atrakciju "Zērglis".

Apbalvojumi 
Par vērienīgo ieguldījumu savas pilsētas attīstībā Aivars Janelsītis saņēmis vairākus apbalvojumus. 1990. gadā Aivaram piešķirts Nopelniem bagātā dzīvokļu un komunālās saimniecības darbinieka goda nosaukums. 2009. gadā Latvijas Brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrību apvienības valdes loceklis Aivars Janelsītis apbalvots ar Atzinības krusta Zelta goda zīmi par uzticīgu sabiedrisko kalpošanu.

2012. gadā piešķirts godpilnais tituls "Siguldas novada Goda novadnieks 2012". Pirms šī apbalvojuma piešķiršanas Siguldas novada pašvaldības domes priekšsēdētājs Uģis Mitrevics sacījis: "Par to, kuram pirmajam no Siguldas ļaudīm piešķirt godpilno titulu, nešaubījāmies ne brīdi. Augstu novērtēju ne tikai to, ko mēs katrs paveicam savā aktīvajā dzīves periodā: svarīgi ir dzīvot arī otru dzīvi, darot labas lietas, lai arī apkārtējie cilvēki dzīvotu labāk."

2014. gadā Siguldas sadraudzības pilsētas Čiatūras (Gruzija) 135 gadu jubilejā Aivars tika nominēts par Čiatūras Goda pilsoni. Čiatūrieši Aivaram pateicās par nozīmīgo ieguldījumu un iniciatīvu, uzsākot un nostiprinot abu pilsētu sadarbību, rūpīgo un vērtīgo darbu, lai apkopotu un glabātu vēstures liecības par pilsētām, kā arī aizrautību un patiesu sirsnību pret Čiatūras iedzīvotājiem.

Atsauces

Ārējās saites 
 Aivars Janelsītis - Siguldas novada Goda novadnieks 2012
 Turaidas muzejrezervāta kolektīva piemiņas raksts Aivaram Janelsītim

1929. gadā dzimušie
Cēsīs dzimušie
Latvijas Universitātes absolventi
Latviešu sabiedriskie darbinieki
Latviešu novadpētnieki
2018. gadā mirušie
Padomju represijās cietušie
Atzinības krusta goda zīmju saņēmēji
Aivars Janelsītis ( dzimis Cēsīs , miris Siguldā ) bija latviešu sabiedriskais un kultūras darbinieks , novadpētnieks . Viņš visplašāk ir pazīstams kā Siguldas gaisa trošu ceļa ( Siguldas vagoniņa ) idejas autors un realizētājs . Dzīves gājums Aivars Janelsītis dzimis gada novembrī Cēsīs izglītotu vecāku ģimenē . Tēvs Roberts Janelsītis bija žurnālists , dzejnieks , tulkotājs , laikrakstu " Cēsu Avīze " un " Cēsu Vēstis " redaktors , kā arī Cēsu pilsētas valdes loceklis . Savukārt māte Elfrīda Janelsīte bija grāmatvede , ekonomiste , strādājusi J. Rozes un E. Dubava grāmatnīcās . 1941. gada jūnijā ģimene tika represēta uz Sibīriju . Aivara tēvs gadā nošauts , bet Aivaram izdevās atgriezties Latvijā ar izsūtīto bērnu grupu gadā . Mācījies Cēsu pamatskolā , atrodoties Sibīrijā , mācības turpinājis Biriļusu pamatskolā ( Krasnojarskas novadā ) . Pēc tam beidzis Priekuļu Lauksaimniecības tehnikuma Elektromehāniķu nodaļu . Mācības turpinājis Latvijas Valsts Universitātes Ekonomikas un juridiskajā fakultātē , kuru absolvējis gadā . Pēcāk iestājies aspirantūrā Maskavas Komunālās saimniecības akadēmijas Ekonomikas un pilsētu saimniecības vadības nodaļā . Zināšanas papildinājis Berlīnes Būvju saglabāšanas un modernizācijas institūtā ( IEMB ) un praktizējies Somijas Nekustamā īpašuma tālākmācības un izglītības institūtā . Pirms obligātā kara dienesta neilgu brīdi strādājis par Siguldas rajona kultūras nama vadītāju , pēc atgriešanās gadā uzsācis darbu Siguldas rajona izpildu komitejas Komunālās saimniecības nodaļā . Pēc viņa ierosmes uzsākti Siguldas labiekārtošanas darbi — ielu , ietvju un skvēru izbūve . Ierosinājis arī Gūtmaņalas apkārtnes sakārtošanu un dīķu kaskādes izveidošanu . Siguldas un vēlāk apvienotā Rīgas rajona Komunālās saimniecības nodaļu Aivars vadīja līdz gadam , pēc tamgadus strādāja par Dzīvokļu -komunālās saimniecības pārvaldes vadītāju LPSR Komunālās saimniecības ministrijā . Turpinot vectēva un tēva gaitas , Aivars Janelsītis aktīvi iesaistījies Brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrības ( BUB ) darbībā , sagatavojis rakstus mēnešrakstam " Siguldas Avīze " , kā arī dokumentējis Siguldas pilsētas attīstību vairāk nekāgadu garumā , daļa savākto materiālu glabājas Siguldas novada bibliotēkas un Turaidas muzejrezervāta fondos . Darbojies arī Turaidas muzejrezervāta atbalsta biedrībā . Miris gada maijā , apglabāts Siguldas kapos . Siguldas gaisa trošu ceļš Uzbūvēt gaisa trošu ceļu Siguldā ierosināja Aivars Janelsītis , kuram ideja radās , sēžot Gaujas krastā , klausoties putnu dziesmās un raugoties , kā tie viegli pārlaižas no viena krasta uz otru . Jāpiemin , ka pretējā krastā esošajā Krimuldas sanatorijā strādāja Aivara mīļotā meitene Genoveva , un tolaik nebija transporta no Krimuldas uz Siguldu , bet ar kājām veicamais ceļš bija tāls , tāpēc Aivars fantazēja , kāpēc gan viņš nevarētu pārlaisties pāri Gaujai viegli kā putns . Kad gadā žurnāla " Ogoņok " numurā Aivars nejauši ieraudzīja publikāciju par pasažieru trošu ceļiem Gruzijas kalnraču pilsētā Čiatūrā , viņš stingri sev nosolījās , ka Siguldā arī tāds būs . Pēc tam viņš rakstīja vēstuli uz Čiatūru , no kuras ātri vien tika saņemta atbildes vēstule ar solījumu palīdzēt uzbūvēt gaisa trošu ceļu Siguldā . Visā Padomju Savienībā pazīstamajam uzkarināmo trošu ceļu būves speciālistam inženierim Georgijam Panculajam iepatikās siguldiešu ideja , jo viņš nekad vēl nebija būvējis tik garu gaisa trošu ceļu bez starpbalstiem . Siguldasgadu jubilejas svinībās gada decembrī , kur bija ieradušies arī pārstāvji no Čiatūras , tika paziņots , ka čiatūrieši Siguldai uzdāvinās būvniecības projekta tehnisko daļu un palīdzēs nestandarta iekārtu izgatavošanā . Un tad sākās dokumentu kārtošanas un būvniecības process , kas ar vairāku gadu pārtraukumu noslēdzās gadā . Pasažieri pirmo braucienu ar Siguldas vagoniņu varēja veikt aukstā gada janvāra dienā . Neilgā laikā vagoniņš kļuva par Siguldas simbolu , ikviens tūrists vēlējās paraudzīties uz skaisto Gaujas senieleju , savukārt vietējiem iedzīvotājiem tas bija nozīmīgs transporta līdzeklis . Mūsdienās papildus braucienam pār Gaujas senieleju interesentiem ir iespēja izlekt ar gumiju no vagoniņa , kā arī izmēģināt atrakciju " Zērglis " . Apbalvojumi Par vērienīgo ieguldījumu savas pilsētas attīstībā Aivars Janelsītis saņēmis vairākus apbalvojumus . gadā Aivaram piešķirts Nopelniem bagātā dzīvokļu un komunālās saimniecības darbinieka goda nosaukums . gadā Latvijas Brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrību apvienības valdes loceklis Aivars Janelsītis apbalvots ar Atzinības krusta Zelta goda zīmi par uzticīgu sabiedrisko kalpošanu . 2012. gadā piešķirts godpilnais tituls " Siguldas novada Goda novadnieks . Pirms šī apbalvojuma piešķiršanas Siguldas novada pašvaldības domes priekšsēdētājs Uģis Mitrevics sacījis : " Par to , kuram pirmajam no Siguldas ļaudīm piešķirt godpilno titulu , nešaubījāmies ne brīdi . Augstu novērtēju ne tikai to , ko mēs katrs paveicam savā aktīvajā dzīves periodā : svarīgi ir dzīvot arī otru dzīvi , darot labas lietas , lai arī apkārtējie cilvēki dzīvotu labāk . " 2014. gadā Siguldas sadraudzības pilsētas Čiatūras ( Gruzija ) gadu jubilejā Aivars tika nominēts par Čiatūras Goda pilsoni . Čiatūrieši Aivaram pateicās par nozīmīgo ieguldījumu un iniciatīvu , uzsākot un nostiprinot abu pilsētu sadarbību , rūpīgo un vērtīgo darbu , lai apkopotu un glabātu vēstures liecības par pilsētām , kā arī aizrautību un patiesu sirsnību pret Čiatūras iedzīvotājiem . Atsauces Ārējās saites Aivars Janelsītis - Siguldas novada Goda novadnieks Turaidas muzejrezervāta kolektīva piemiņas raksts Aivaram Janelsītim 1929. gadā dzimušie Cēsīs dzimušie Latvijas Universitātes absolventi Latviešu sabiedriskie darbinieki Latviešu novadpētnieki 2018. gadā mirušie Padomju represijās cietušie Atzinības krusta goda zīmju saņēmēji