Lipīgā sviestbeka
Lipīgā sviestbeka jeb lipīgā beka (Suillus aeruginascens jeb Suillus viscidus, agrāk Boletus viscidus) ir Latvijā reta sviestbeku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami.

Sēnes apraksts 

 Cepurīte: krāsa nespodra, gaiši pelēka, reizēm ar zaļganu, smilšu vai violetu nokrāsu. Forma sākumā pusapaļa, vēlāk izliekta un plakani izpletusies, bieži ar platu zemu izcilni, grubuļaina. Platums līdz 10, reti 13 cm. Virsmiziņa lipīga, gļotaina, gluda vai  ar tajā ieaugušām smalkām zvīņām, kuras labāk redzamas sausā laikā, viegli novelkama. Mīkstums cepurītē bālgani dzeltenīgs, ūdeņains, ar vāju augļu smaržu un garšu, griezumā zilganpelēks, zaļganzils vai violets. Sākumā cepurīti ar kātiņu savieno bālgans, bāli pelēcīgs vai bāli dzeltenīgs plīvurs.
 Stobriņi: sākumā pelēki, vēlāk pelēkbrūngani, nolaideni gar kātiņu. Atveres platas, neregulāri stūrainas, radiāli izvietotas, sākumā bāli gaišpelēkas, sēnei augot kļūst netīri brūnganas, iespiedumu vietās kļūst olīvzaļas.
 Kātiņš: sākumā gaiši pelēks, vecumā brūngans un ar gļotām, blīvs, ar baltu, vēlāk pelēku izzūdošu ādainu gredzenu. Zem gredzena ar brūniem pauguriņiem, zvīņām un šķiedrām. Cilindrisks vai pie pamata vālesveidā paplašināts, bieži līks. Garums līdz 10 cm, resnums 1—2,5 cm.
 Sporas: gludas, elipsoīdas-vārpstveida, bālgani dzeltenas, masā gaiši brūnganas vai olīvdzeltenas, 10,5—13,5/3,5—5 µm.
 Bazīdijas: dzeltenas, četrsporu, 20—38/5—9 µm.
 Cistīdas: vālesveida, bezkrāsainas vai zeltainas, 40—80/5—11 µm.

Augšanas apstākļi 

Lapegļu mikorizas sēne. Aug zem lapeglēm auglīgās augsnēs, parasti cilvēka pārveidotā vidē no jūlija līdz septembrim, labvēlīgos apstākļos no jūnija līdz novembrim, parasti grupās. Sastopama Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā.

Barības vērtība 

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas, taču ne tik garšīga kā vairums sviestbeku ģints sēņu. Tāpat kā citām sviestbekām, pirms gatavošanas jānovelk virsmiziņa.

Līdzīgās sugas 

Atšķiras no citām sviestbeku sugām ar nespodro, pelēcīgo un īpaši lipīgo cepurīti. Aug tikai zem lapeglēm tāpat kā zeltainā sviestbeka, kuras cepurīte ir zeltainā krāsā. Pārējās Latvijā sastopamās sviestbekas aug zem citiem skuju kokiem.

Skatīt arī 

 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā
 Sēņu tirdzniecība
 Sviestbeku ģints

Atsauces

Ārējās saites 

 Mikologu biedrības apraksts
 Index Fungorum
 Mycobank
 Sugu enciklopēdija
 Dabas muzejs
 Apraksts first-nature.com
 Маслёнок серый

Bekas
Ēdamās sēnes
Stobriņu sēnes
Lipīgā sviestbeka jeb lipīgā beka ( Suillus aeruginascens jeb Suillus viscidus , agrāk Boletus viscidus ) ir Latvijā reta sviestbeku dzimtas sēne , kuras augļķermeņi ir ēdami . Sēnes apraksts Cepurīte : krāsa nespodra , gaiši pelēka , reizēm ar zaļganu , smilšu vai violetu nokrāsu . Forma sākumā pusapaļa , vēlāk izliekta un plakani izpletusies , bieži ar platu zemu izcilni , grubuļaina . Platums līdz reticm . Virsmiziņa lipīga , gļotaina , gluda vai ar tajā ieaugušām smalkām zvīņām , kuras labāk redzamas sausā laikā , viegli novelkama . Mīkstums cepurītē bālgani dzeltenīgs , ūdeņains , ar vāju augļu smaržu un garšu , griezumā zilganpelēks , zaļganzils vai violets . Sākumā cepurīti ar kātiņu savieno bālgans , bāli pelēcīgs vai bāli dzeltenīgs plīvurs . Stobriņi : sākumā pelēki , vēlāk pelēkbrūngani , nolaideni gar kātiņu . Atveres platas , neregulāri stūrainas , radiāli izvietotas , sākumā bāli gaišpelēkas , sēnei augot kļūst netīri brūnganas , iespiedumu vietās kļūst olīvzaļas . Kātiņš : sākumā gaiši pelēks , vecumā brūngans un ar gļotām , blīvs , ar baltu , vēlāk pelēku izzūdošu ādainu gredzenu . Zem gredzena ar brūniem pauguriņiem , zvīņām un šķiedrām . Cilindrisks vai pie pamata vālesveidā paplašināts , bieži līks . Garums līdzcm , resnums2,5 cm . Sporas : gludas , elipsoīdas - vārpstveida , bālgani dzeltenas , masā gaiši brūnganas vai olīvdzeltenas,5 —13,5 / 3,5 — 5 µm . Bazīdijas : dzeltenas , četrsporu , 38/5 —9 µm . Cistīdas : vālesveida , bezkrāsainas vai zeltainas , 80/5 — 11 µm . Augšanas apstākļi Lapegļu mikorizas sēne . Aug zem lapeglēm auglīgās augsnēs , parasti cilvēka pārveidotā vidē no jūlija līdz septembrim , labvēlīgos apstākļos no jūnija līdz novembrim , parasti grupās . Sastopama Eiropā , Āzijā un Ziemeļamerikā . Barības vērtība Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas , taču ne tik garšīga kā vairums sviestbeku ģints sēņu . Tāpat kā citām sviestbekām , pirms gatavošanas jānovelk virsmiziņa . Līdzīgās sugas Atšķiras no citām sviestbeku sugām ar nespodro , pelēcīgo un īpaši lipīgo cepurīti . Aug tikai zem lapeglēm tāpat kā zeltainā sviestbeka , kuras cepurīte ir zeltainā krāsā . Pārējās Latvijā sastopamās sviestbekas aug zem citiem skuju kokiem . Skatīt arī Sēņošana Sēnes kulinārijā Sēņu tirdzniecība Sviestbeku ģints Atsauces Ārējās saites Mikologu biedrības apraksts Index Fungorum Mycobank Sugu enciklopēdija Dabas muzejs Apraksts first-nature.com Маслёнок серый Bekas Ēdamās sēnes Stobriņu sēnes