Krokainais rumpucis
Krokainais rumpucis (Helvella crispa) ir Latvijā bieži sastopama rumpuču ģints sēne, kuras augļķermeņi pēc apstrādes ir ēdami.

Sugu par savu logotipu izvēlējusies Latvijas Mikologu biedrība un 2003. gadā tā bijusi Gada sēne Latvijā.

Taksonomija 

Sugu 1772. gadā aprakstīja itālis Džovanni Skopoli, nosaucot to par Phallus crispa un tādējādi saradojot to ar zemestaukiem. 1822. gadā zviedrs Eliass Frīss deva tai mūsdienu nosaukumu. Frīss piedāvāja nosaukumu "Elvella", ar mājienu uz tālaika priekšstatiem par elfiem, kuri varētu jāt uz šādām sēnēm. Zinātniskā pasaule izvēlējās konservatīvāku pieeju, taču angliskais sēnes nosaukums Elfin Saddles — "Elfu segli" pastāv joprojām. Tiesa, reizēm to piedēvē arī pēc formas līdzīgajai rudens bisītei.

Sēnes apraksts 

 Cepurīte: balta vai krēmkrāsas līdz gaiši dzeltenai. Forma seglveida, ar 2—4 daivām, parasti nelīdzeni krunkota, augstums līdz 10 cm, platums 1,5—5 cm, vietām pieaugusi kātiņam, ar nokarenām brīvām malām. Mīkstums plāns, trausls, balts vai bālgans, bez īpašas smaržas un garšas vai ar vāju smaržu.
 Kātiņš: balts līdz dzeltenīgam, vecākām sēnēm var kļūt pelēks, dobs, reizēm ar kamerām, cilindrisks, uz apakšu paplašināts, gareniski dziļi rievots. Garums līdz 7 cm, resnums 1,5—3,5 cm. 
 Sporas: plati eliptiskas vai elipsoidālas, gludas, bezkrāsainas, ar baltu nobirumu, ar vienu lielu eļļas pilienu centrā, 17—21/10—12 µm.
 Aski: cilindriski, 200—260x12—14 µm, galos noapaļoti, katrā askā 8 sporas. Klāj cepurītes virsmu. Parafīzes cilindriskas, vālesveida, caurspīdīgas, platumā 5—12 µm.

Augšanas apstākļi 
Saprofīts, iespējams, ka veido mikorizu. Aug uz augsnes izkliedus grupās no augusta līdz oktobrim lapu un jauktu koku mežos, zālē vai starp sūnām, ceļmalās, kaļķainā augsnē. Sastopams dažādos kontinentos un klimatiskās zonās, ziemelu puslodē līdz 62. platuma grādam. Anglijā parasti novērots pie dižskābaržiem un ozoliem. Krievijā atzīmēts kā vislabāk augošs pie liepām.

Barības vērtība 

Ēdams pēc novārīšanas ar ūdens noliešanu, cepams. Par garšīgumu ir dažādi viedokļi. Nenovārīts var būt indīgs. Daži ASV avoti apgalvo, ka sēne satur bisītēm raksturīgo indīgu vielu giromitrīnu.

Līdzīgās sugas 

Atšķirams no līdzīgām sugām ar gaišo krāsu, dziļi rievoto kātiņu un seglveida formu. No parasti tumšā dobā rumpuča, kuram reizēm ir gaiša forma, atšķiras ar cepurītes ieritinātu malu jaunībā un viegli pūkaino cepurītes apakšdaļu. Šis apakšdaļas pūkainums atšķir to arī no Latvijā vēl neatrastā rumpuča Helvella lactea. Elastīgais rumpucis ir ar tievu kātiņu bez rievām.

Skatīt arī 

 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā

Atsauces

Ārējās saites 

 Index Fungorum
 Mycobank
 Mikologu biedrība: Latvijā konstatētās sēņu sugas 

Ēdamās sēnes
Asku sēnes
Krokainais rumpucis ( Helvella crispa ) ir Latvijā bieži sastopama rumpuču ģints sēne , kuras augļķermeņi pēc apstrādes ir ēdami . Sugu par savu logotipu izvēlējusies Latvijas Mikologu biedrība un gadā tā bijusi Gada sēne Latvijā . Taksonomija Sugu gadā aprakstīja itālis Džovanni Skopoli , nosaucot to par Phallus crispa un tādējādi saradojot to ar zemestaukiem . gadā zviedrs Eliass Frīss deva tai mūsdienu nosaukumu . Frīss piedāvāja nosaukumu " Elvella " , ar mājienu uz tālaika priekšstatiem par elfiem , kuri varētu jāt uz šādām sēnēm . Zinātniskā pasaule izvēlējās konservatīvāku pieeju , taču angliskais sēnes nosaukums Elfin Saddles — " Elfu segli " pastāv joprojām . Tiesa , reizēm to piedēvē arī pēc formas līdzīgajai rudens bisītei . Sēnes apraksts Cepurīte : balta vai krēmkrāsas līdz gaiši dzeltenai . Forma seglveida , ar4 daivām , parasti nelīdzeni krunkota , augstums līdzcm , platums5 — 5 cm , vietām pieaugusi kātiņam , ar nokarenām brīvām malām . Mīkstums plāns , trausls , balts vai bālgans , bez īpašas smaržas un garšas vai ar vāju smaržu . Kātiņš : balts līdz dzeltenīgam , vecākām sēnēm var kļūt pelēks , dobs , reizēm ar kamerām , cilindrisks , uz apakšu paplašināts , gareniski dziļi rievots . Garums līdzcm , resnums5— 3,5 cm . Sporas : plati eliptiskas vai elipsoidālas , gludas , bezkrāsainas , ar baltu nobirumu , ar vienu lielu eļļas pilienu centrā,21/ 10 — 12 µm . Aski : cilindriski , 260x12 — 14 µm , galos noapaļoti , katrā askāsporas . Klāj cepurītes virsmu . Parafīzes cilindriskas , vālesveida , caurspīdīgas , platumā12 µm . Augšanas apstākļi Saprofīts , iespējams , ka veido mikorizu . Aug uz augsnes izkliedus grupās no augusta līdz oktobrim lapu un jauktu koku mežos , zālē vai starp sūnām , ceļmalās , kaļķainā augsnē . Sastopams dažādos kontinentos un klimatiskās zonās , ziemelu puslodē līdz platuma grādam . Anglijā parasti novērots pie dižskābaržiem un ozoliem . Krievijā atzīmēts kā vislabāk augošs pie liepām . Barības vērtība Ēdams pēc novārīšanas ar ūdens noliešanu , cepams . Par garšīgumu ir dažādi viedokļi . Nenovārīts var būt indīgs . Daži ASV avoti apgalvo , ka sēne satur bisītēm raksturīgo indīgu vielu giromitrīnu . Līdzīgās sugas Atšķirams no līdzīgām sugām ar gaišo krāsu , dziļi rievoto kātiņu un seglveida formu . No parasti tumšā dobā rumpuča , kuram reizēm ir gaiša forma , atšķiras ar cepurītes ieritinātu malu jaunībā un viegli pūkaino cepurītes apakšdaļu . Šis apakšdaļas pūkainums atšķir to arī no Latvijā vēl neatrastā rumpuča Helvella lactea . Elastīgais rumpucis ir ar tievu kātiņu bez rievām . Skatīt arī Sēņošana Sēnes kulinārijā Atsauces Ārējās saites Index Fungorum Mycobank Mikologu biedrība : Latvijā konstatētās sēņu sugas Ēdamās sēnes Asku sēnes