Klusā okeāna karš
Klusā okeāna karš (angļu: Pacific War) bija Otrā pasaules kara laikā notikušās kaujas Tālajos Austrumos, Dienvidaustrumāzijā un Klusā okeāna reģionā. Vietējā karadarbība šajā reģionā norisinājās kopš 1931. gada, kad Japāna okupēja Mandžūriju. Japānas ekspansija turpinājās līdz 1942. gadam.

1941. gada 7. un 8. decembrī Japāna nekavējoties uzbruka britu bāzēm Āzijā (Honkongā) un amerikāņu bāzēm Klusajā okeānā (Pērlhārborā). Šis uzbrukums kļuva par argumentu, lai ASV iesaistītos Otrajā pasaules karā.

Sabiedroto ofensīvas, 1943–1944 
Midveja kauja izrādījās pēdējā lielā jūras kauja divu gadu laikā. ASV izmantoja sekojošo periodu, lai pārvērstu savu milzīgo rūpniecisko potenciālu, palielinot kuģu, lidmašīnu un apmācītu lidmašīnu apkalpju skaitu.Kara laikā ASV uzbūvēja aptuveni 1200 karakuģus, tostarp 99 aviācijas bāzeskuģus, savukārt Japāna varēja nodot ekspluatācijā tikai dažus lielus karakuģus. Stratēģiskā ziņā sabiedrotie sāka ilgu virzību Klusā okeāna reģionā, sagrābjot vienu salu bāzi pēc otras. Daži japāņu cietokšņi, piemēram, Truka, Rabaula un Formozas, tika neitralizēti ar gaisa uzbrukumu un apieti. Mērķis bija pietuvoties pašai Japānai, pēc tam veikt masīvus stratēģiskus gaisa uzbrukumus, uzlabot zemūdeņu blokādi un visbeidzot (tikai nepieciešamības gadījumā) veikt desanta iebrukumu.

Iebrukums Gilberta un Māršala salās 
1943. gada novembrī ASV jūras kājnieki cieta lielus zaudējumus, salaužot 4500 japāņu garnizona pretestību Taravas atolā. Tas palīdzēja sabiedrotajiem uzlabot desanta paņēmienus, ieviešot tādas izmaiņas kā rūpīga preventīva bombardēšana, rūpīgāka plānošana attiecībā uz jūras plūdmaiņām un desanta grafikiem, kā arī labāka koordinācija starp karaspēka vienībām. Operācijām Gilberta salās 1944. gada janvāra beigās un februāra vidū sekoja tālāka, ar mazākiem upuriem desanta operācija Māršala salās.

Japāna kapitulēja sabiedrotajiem 1945. gada 14. augustā, kad Japānas valdība paziņoja, ka tā ir pieņēmusi Potsdamas deklarāciju. Nākamajā dienā, 15. augustā, imperators Hirohito pa radio uzrunāja tautu un paziņoja par Japānas beznosacījumu kapitulāciju. 1945. gada 2. septembrī ap plkst. 9.00 Japānas Impērijas pārstāvji oficiāli parakstīja Japānas kapitulācijas aktu. Šo dienu uzskata par Otrā pasaules kara pēdējo dienu.

Zaudējumi 
Klusā okeāna karā ASV zaudēja aptuveni 200 000 karavīru.

Kopējie padomju armijas zaudējumi Padomju-japāņu karā (ņemot vērā kritušos, ievainotos un bez vēsts pazudušos) bija 36 tūkstoši cilvēku.

Jaunzēlandes bruņotie spēki Klusā okeāna kampaņā zaudēja 578 vīrus.

Ķīnas zaudējumi karā ar Japānu sasniedza aptuveni 1,5 miljonus kritušo kaujās, 750 000 bez vēsts pazudušo un 1,5 miljonus mirušo no slimībām.

Karā tika nogalināti vairāk nekā 2,1 miljons japāņu karavīru un aptuveni 800 000 civiliedzīvotāju. 1,2 miljoni nogalināto karā ar ASV, 480 000 karā ar Ķīnu un 84 000 karā ar PSRS.

Atsauces

Ārējās saites 

Otrais pasaules karš
Klusais okeāns
Klusā okeāna karš ( angļu : Pacific War ) bija Otrā pasaules kara laikā notikušās kaujas Tālajos Austrumos , Dienvidaustrumāzijā un Klusā okeāna reģionā . Vietējā karadarbība šajā reģionā norisinājās kopš gada , kad Japāna okupēja Mandžūriju . Japānas ekspansija turpinājās līdz gadam . 1941. gada un decembrī Japāna nekavējoties uzbruka britu bāzēm Āzijā ( Honkongā ) un amerikāņu bāzēm Klusajā okeānā ( Pērlhārborā ) . Šis uzbrukums kļuva par argumentu , lai ASV iesaistītos Otrajā pasaules karā . Sabiedroto ofensīvas ,1944 Midveja kauja izrādījās pēdējā lielā jūras kauja divu gadu laikā . ASV izmantoja sekojošo periodu , lai pārvērstu savu milzīgo rūpniecisko potenciālu , palielinot kuģu , lidmašīnu un apmācītu lidmašīnu apkalpju skaitu.Kara laikā ASV uzbūvēja aptuvenikarakuģus , tostarpaviācijas bāzeskuģus , savukārt Japāna varēja nodot ekspluatācijā tikai dažus lielus karakuģus . Stratēģiskā ziņā sabiedrotie sāka ilgu virzību Klusā okeāna reģionā , sagrābjot vienu salu bāzi pēc otras . Daži japāņu cietokšņi , piemēram , Truka , Rabaula un Formozas , tika neitralizēti ar gaisa uzbrukumu un apieti . Mērķis bija pietuvoties pašai Japānai , pēc tam veikt masīvus stratēģiskus gaisa uzbrukumus , uzlabot zemūdeņu blokādi un visbeidzot ( tikai nepieciešamības gadījumā ) veikt desanta iebrukumu . Iebrukums Gilberta un Māršala salās 1943. gada novembrī ASV jūras kājnieki cieta lielus zaudējumus , salaužotjapāņu garnizona pretestību Taravas atolā . Tas palīdzēja sabiedrotajiem uzlabot desanta paņēmienus , ieviešot tādas izmaiņas kā rūpīga preventīva bombardēšana , rūpīgāka plānošana attiecībā uz jūras plūdmaiņām un desanta grafikiem , kā arī labāka koordinācija starp karaspēka vienībām . Operācijām Gilberta salās gada janvāra beigās un februāra vidū sekoja tālāka , ar mazākiem upuriem desanta operācija Māršala salās . Japāna kapitulēja sabiedrotajiem gada augustā , kad Japānas valdība paziņoja , ka tā ir pieņēmusi Potsdamas deklarāciju . Nākamajā dienā , augustā , imperators Hirohito pa radio uzrunāja tautu un paziņoja par Japānas beznosacījumu kapitulāciju . gada septembrī ap plkst.00 Japānas Impērijas pārstāvji oficiāli parakstīja Japānas kapitulācijas aktu . Šo dienu uzskata par Otrā pasaules kara pēdējo dienu . Zaudējumi Klusā okeāna karā ASV zaudēja aptuveni 000 karavīru . Kopējie padomju armijas zaudējumi Padomju - japāņu karā ( ņemot vērā kritušos , ievainotos un bez vēsts pazudušos ) bijatūkstoši cilvēku . Jaunzēlandes bruņotie spēki Klusā okeāna kampaņā zaudējavīrus . Ķīnas zaudējumi karā ar Japānu sasniedza aptuveni5 miljonus kritušo kaujās , 000 bez vēsts pazudušo un5 miljonus mirušo no slimībām . Karā tika nogalināti vairāk nekā1 miljons japāņu karavīru un aptuveni 000 civiliedzīvotāju .2 miljoni nogalināto karā ar ASV , 000 karā ar Ķīnu un000 karā ar PSRS . Atsauces Ārējās saites Otrais pasaules karš Klusais okeāns