Difterijas toksīns
Difterijas toksīns (DT) ir polipeptīds, kas sastāv no 535 aminoskābēm ar molekulāro masu aptuveni 62000 Da. Sastāv no diviem fragmentiem (domēniem): A (DT-A domēns) un B (DT-B domēns). To producē Corynebacterium diphtheriae.

Darbības mehānisms 
A domēnam piemīt fermentu aktivitāte, bet B domēns savienojas ar šūnu receptoriem: HB-EGF (heparīna saistīšanas epidermālais augšanas faktors) prekursors kopā ar DRAP27/CD9 membrānas proteīnu. DT-A un DT-B ir saistīti ar disulfāta saitēm. DT-A ir ar fermenta aktivitāti, bet DT-B nav toksisks, taču ir nepieciešams, lai DT-A varētu nokļūt šūnu citoplazmā. Difterijas toksīna letālās devas zemākais minimums (LDLo) sastāda 50—100 ng/kg ķermeņa masas. Viena DT-A molekula, kad ir nokļuvusi tieši citoplazmā, ir spējīga nogalināt eikariotisku šūnu. Difterijas toksīns inhibē proteīnu sintēzi un inducē DNS intranukleosomālu sabrukšanu (piemīt apoptozei stimulējošā aktivitāte), ko stimulē DT-A. Intranukleosomālā sabrukšana nosaka citolīzi (šūnas sabrukšanu), bet ne proteīnu inhibēšanu.

Atsauces 

Bioķīmija
Difterijas toksīns ( DT ) ir polipeptīds , kas sastāv noaminoskābēm ar molekulāro masu aptuveniDa . Sastāv no diviem fragmentiem ( domēniem ) : A ( DT-A domēns ) un B ( DT-B domēns ) . To producē Corynebacterium diphtheriae . Darbības mehānisms A domēnam piemīt fermentu aktivitāte , bet B domēns savienojas ar šūnu receptoriem : HB-EGF ( heparīna saistīšanas epidermālais augšanas faktors ) prekursors kopā ar DRAP27 / CD9 membrānas proteīnu . DT-A un DT-B ir saistīti ar disulfāta saitēm . DT-A ir ar fermenta aktivitāti , bet DT-B nav toksisks , taču ir nepieciešams , lai DT-A varētu nokļūt šūnu citoplazmā . Difterijas toksīna letālās devas zemākais minimums ( LDLo ) sastāda100 ng / kg ķermeņa masas . Viena DT-A molekula , kad ir nokļuvusi tieši citoplazmā , ir spējīga nogalināt eikariotisku šūnu . Difterijas toksīns inhibē proteīnu sintēzi un inducē DNS intranukleosomālu sabrukšanu ( piemīt apoptozei stimulējošā aktivitāte ) , ko stimulē DT-A . Intranukleosomālā sabrukšana nosaka citolīzi ( šūnas sabrukšanu ) , bet ne proteīnu inhibēšanu . Atsauces Bioķīmija