Kārlis fon Plēve
Kārlis Gustavs fon Plēve (1877—1958) bija Austrumprūsijas muižnieks, virsnieks un sabiedriskais darbinieks. Vadīja vācu uzbrukumu Liepājai Latvijas brīvības cīņu laikā.

Dzīvesgājums  
Dzimis 1877. gada 30. jūnijā Klaipēdā (tolaik Mēmelē) Austrumprūsijas muižnieka un sabiedriskā darbinieka Kārļa Ludviga fon Plēves un viņa sievas Sofijas, dzimušas fon Gosleres, ģimenē. 1894. gadā viņš iestājās 3. aizsargu pulkā, 1895. gadā ieguva leitnanta pakāpi, bet 1899. gadā atvaļinājās no dienesta un sāka strādāt lauksaimniecībā. 1905. gada 18. novembrī salaulājās ar Bertu fon Alt-Štuterheimu.
1909. gadā mantoja Dvarišķu dzimtmuižu pie Vācijas-Lietuvas robežas. No 1913. gada Kārli fon Plēvi ievēlēja par Prūsijas parlamenta deputātu.
 
Sākoties Pirmajam pasaules karam, Plēvi iecēla par 2. gvardes rezerves pulkā rotas komandieri. No 1916. gada 1. oktobra viņš bija bataljona komandieris un divus mēnešus vēlāk pulka komandieris. Pēc Novembra revolūcijas 1918. gada decembrī Austrumprūsijā ģenerāļa fon der Golca pakļautībā izveidoja 1. Gvardes Rezerves divīzijas 2. Gvardes Rezerves pulku, kas bija paredzēts robežapsardzības funkcijām pie Polijas, Lietuvas un Latvijas robežas. Vēlāk viņa pulks ietilpa Rīdigera fon der Golca vadītajā vācu karaspēka kontingentā kā Plēves grupa (Freikorps Plehwe).
1919. gada 25. augustā Plēve uzņēmās komandēt arī brīvprātīgo un algotņu vienību Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas sastāvā.

1919. gada 4. un 14. novembrī ap 3000 karavīru lielā Plēves grupa nespēja ieņemt Liepājas fortus un atkāpās Durbes—Gaviezes virzienā.

Pēc militārajām neveiksmēm un sievas nāves 1920. gadā Plēve atvaļinājās no militārā dienesta, 1922. gadā otro reizi apprecējās un saimniekoja savā dzimtmuižā, darbojās Austrumprūsijas provinces landtāgā un Kara veterānu savienībā (Kyffhäuserbund) . 
1936. gadā viņu paaugstināja par rezerves pulkvežleitnantu, 1939. gadā par rezerves pulkvedi.
 
Otrā pasaules kara laikā viņš 1941. gada 26. februārī atteicās no saviem zemes īpašumiem un 1944. gada jūlijā devās bēgļu gaitās Vācijas rietumu daļu, kur miris 1958. gada 27. martā Espelkampā (Espelkamp-Mittwald).

Apbalvojumi 
 
 Dzelzs krusts (1914) 2. un 1. šķira
 Hohencollerna ordeņa bruņinieka krusts ar zobeniem
 Pour le Merite 1918. gada 21. aprīlī

Atsauces

Ārējās saites 

1877. gadā dzimušie
1958. gadā mirušie
Latvijas brīvības cīņas
Vācijas virsnieki
Klaipēdā dzimušie
Kārlis Gustavs fon Plēve1958 ) bija Austrumprūsijas muižnieks , virsnieks un sabiedriskais darbinieks . Vadīja vācu uzbrukumu Liepājai Latvijas brīvības cīņu laikā . Dzīvesgājums Dzimis gada jūnijā Klaipēdā ( tolaik Mēmelē ) Austrumprūsijas muižnieka un sabiedriskā darbinieka Kārļa Ludviga fon Plēves un viņa sievas Sofijas , dzimušas fon Gosleres , ģimenē . gadā viņš iestājās aizsargu pulkā , gadā ieguva leitnanta pakāpi , bet gadā atvaļinājās no dienesta un sāka strādāt lauksaimniecībā . gada novembrī salaulājās ar Bertu fon Alt-Štuterheimu . 1909. gadā mantoja Dvarišķu dzimtmuižu pie Vācijas-Lietuvas robežas . No gada Kārli fon Plēvi ievēlēja par Prūsijas parlamenta deputātu . Sākoties Pirmajam pasaules karam , Plēvi iecēla par gvardes rezerves pulkā rotas komandieri . No gada oktobra viņš bija bataljona komandieris un divus mēnešus vēlāk pulka komandieris . Pēc Novembra revolūcijas gada decembrī Austrumprūsijā ģenerāļa fon der Golca pakļautībā izveidoja Gvardes Rezerves divīzijas Gvardes Rezerves pulku , kas bija paredzēts robežapsardzības funkcijām pie Polijas , Lietuvas un Latvijas robežas . Vēlāk viņa pulks ietilpa Rīdigera fon der Golca vadītajā vācu karaspēka kontingentā kā Plēves grupa ( Freikorps Plehwe ) . 1919. gada augustā Plēve uzņēmās komandēt arī brīvprātīgo un algotņu vienību Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas sastāvā . 1919. gada un novembrī apkaravīru lielā Plēves grupa nespēja ieņemt Liepājas fortus un atkāpās Durbes —Gaviezes virzienā . Pēc militārajām neveiksmēm un sievas nāves gadā Plēve atvaļinājās no militārā dienesta , gadā otro reizi apprecējās un saimniekoja savā dzimtmuižā , darbojās Austrumprūsijas provinces landtāgā un Kara veterānu savienībā ( Kyffhäuserbund ) \ . 1936. gadā viņu paaugstināja par rezerves pulkvežleitnantu , gadā par rezerves pulkvedi . Otrā pasaules kara laikā viņš gada februārī atteicās no saviem zemes īpašumiem un gada jūlijā devās bēgļu gaitās Vācijas rietumu daļu , kur miris gada martā Espelkampā ( Espelkamp-Mittwald ) . Apbalvojumi Dzelzs krusts2. un šķira Hohencollerna ordeņa bruņinieka krusts ar zobeniem Pour le Merite gada aprīlī Atsauces Ārējās saites 1877. gadā dzimušie 1958. gadā mirušie Latvijas brīvības cīņas Vācijas virsnieki Klaipēdā dzimušie