Tinīts
Tinīts jeb troksnis ausīs ir dažādas skaņas, kas tiek dzirdētas gadījumā, ja nav atbilstošas ārējas skaņas. Gandrīz visi cilvēki piedzīvo ļoti vāju "normālu tinītu" pilnīgi klusā telpā; bet tas rada bažas tikai tad, ja tas ir apgrūtinošs, traucē normālu dzirdi vai ir saistīts ar citām problēmām. Vārds tinīts cēlies no latīņu vārda tinnire - "zvanīt". Dažiem cilvēkiem tas traucē koncentrēšanos un var būt saistīts ar trauksmi un depresiju.

Troksnis ausīs parasti ir saistīts ar dzirdes zudumu un pavājinātu runas uztveri trokšņainā vidē. Tas ir izplatīts, un skar apmēram 10–15% cilvēku. Lielākā daļa to labi panes, un tā ir nopietna problēma tikai 1–2% cilvēku. Tas var izraisīt cīņas vai bēgšanas reakciju, jo smadzenes tinītu var uztvert kā bīstamu un svarīgu.

Troksnis ausīs ir nevis slimība, bet simptoms, ko var izraisīt dažādi pamatcēloņi un kas var rasties jebkurā dzirdes sistēmas līmenī, kā arī ārpus šīs sistēmas. Visbiežāk sastopamie cēloņi ir dzirdes bojājumi, trokšņa izraisīts dzirdes zudums vai ar vecumu saistīts dzirdes zudums, kas pazīstams kā vecuma vājdzirdība (presbycusis). Citi cēloņi ir ausu infekcijas, sirds vai asinsvadu slimības, Menjēra slimība, smadzeņu audzēji, akustiskās neiromas (audzēji uz auss dzirdes nerviem), migrēnas, temporomandibulārās locītavas traucējumi (TMJ), noteiktu medikamentu iedarbība, iepriekšēja galvas trauma un ausu sērs. Tas var pēkšņi parādīties emocionālā stresa periodā. Tas ir biežāk sastopams tiem, kam ir depresija.

Troksnis ausīs parasti tiek diagnosticēts, pamatojoties uz pacienta aprakstu par simptomiem, ar kuriem viņš saskaras. Šādu diagnozi parasti apstiprina audiogramma un otolaringoloģiskā un neiroloģiskā izmeklēšana. Cik daudz troksnis ausīs traucē cilvēka dzīvi, var noteikt, izmantojot anketas. Ja tiek konstatētas noteiktas problēmas, var veikt medicīnisko attēlveidošanu, piemēram, magnētiskās rezonanses attēlveidošanu (MRI). Citas pārbaudes ir piemērotas, ja troksnis ausīs notiek ar tādu pašu ritmu kā sirdsdarbība. Retos gadījumos skaņu var dzirdēt kāds cits, nevis pacients, izmantojot stetoskopu, un tādā gadījumā to sauc par "objektīvu troksni ausīs". Reizēm spontānas otoakustiskas emisijas, skaņas, ko parasti rada iekšējā auss, var izraisīt troksni ausīs.

Pasākumi, lai novērstu troksni ausīs, ietver izvairīšanos no hroniskas vai ilgstoši skaļa trokšņa iedarbības un ototoksisku zāļu un vielu iedarbības ierobežošanu. Ja ir pamatcēlonis, šī iemesla ārstēšana var novest pie uzlabojumiem.  Pretējā gadījumā parasti tinīta mazināšana ir saistīta ar psihoizglītošanu vai konsultēšanu, piemēram, sarunu terapiju. Var palīdzēt skaņas ģeneratori vai dzirdes aparāti. Neviens medikaments nav tieši vērsts uz tinītu.

Pazīmes un simptomi 
Troksni ausīs bieži raksturo kā zvanīšanu, bet tas var skanēt arī kā klikšķēšana, šņākšana, sīkšana vai rūkšana. Tas var būt kluss vai skaļš, ar zemu vai augstu frekvences toni, un var šķist, ka tas nāk no vienas vai abām ausīm vai no pašas galvas. Tas var būt neregulārs vai nepārtraukts. Dažiem cilvēkiem tinīta intensitāti var mainīt plecu, kakla, galvas, mēles, mēles, žokļa vai acu kustības.

Atsauces

Ārējās saites

Simptomi
Audioloģija
Tinīts jeb troksnis ausīs ir dažādas skaņas , kas tiek dzirdētas gadījumā , ja nav atbilstošas ārējas skaņas . Gandrīz visi cilvēki piedzīvo ļoti vāju " normālu tinītu " pilnīgi klusā telpā ; bet tas rada bažas tikai tad , ja tas ir apgrūtinošs , traucē normālu dzirdi vai ir saistīts ar citām problēmām . Vārds tinīts cēlies no latīņu vārda tinnire - " zvanīt " . Dažiem cilvēkiem tas traucē koncentrēšanos un var būt saistīts ar trauksmi un depresiju . Troksnis ausīs parasti ir saistīts ar dzirdes zudumu un pavājinātu runas uztveri trokšņainā vidē . Tas ir izplatīts , un skar apmēram15 % cilvēku . Lielākā daļa to labi panes , un tā ir nopietna problēma tikai2 % cilvēku . Tas var izraisīt cīņas vai bēgšanas reakciju , jo smadzenes tinītu var uztvert kā bīstamu un svarīgu . Troksnis ausīs ir nevis slimība , bet simptoms , ko var izraisīt dažādi pamatcēloņi un kas var rasties jebkurā dzirdes sistēmas līmenī , kā arī ārpus šīs sistēmas . Visbiežāk sastopamie cēloņi ir dzirdes bojājumi , trokšņa izraisīts dzirdes zudums vai ar vecumu saistīts dzirdes zudums , kas pazīstams kā vecuma vājdzirdība ( presbycusis ) . Citi cēloņi ir ausu infekcijas , sirds vai asinsvadu slimības , Menjēra slimība , smadzeņu audzēji , akustiskās neiromas ( audzēji uz auss dzirdes nerviem ) , migrēnas , temporomandibulārās locītavas traucējumi ( TMJ ) , noteiktu medikamentu iedarbība , iepriekšēja galvas trauma un ausu sērs . Tas var pēkšņi parādīties emocionālā stresa periodā . Tas ir biežāk sastopams tiem , kam ir depresija . Troksnis ausīs parasti tiek diagnosticēts , pamatojoties uz pacienta aprakstu par simptomiem , ar kuriem viņš saskaras . Šādu diagnozi parasti apstiprina audiogramma un otolaringoloģiskā un neiroloģiskā izmeklēšana . Cik daudz troksnis ausīs traucē cilvēka dzīvi , var noteikt , izmantojot anketas . Ja tiek konstatētas noteiktas problēmas , var veikt medicīnisko attēlveidošanu , piemēram , magnētiskās rezonanses attēlveidošanu ( MRI ) . Citas pārbaudes ir piemērotas , ja troksnis ausīs notiek ar tādu pašu ritmu kā sirdsdarbība . Retos gadījumos skaņu var dzirdēt kāds cits , nevis pacients , izmantojot stetoskopu , un tādā gadījumā to sauc par " objektīvu troksni ausīs " . Reizēm spontānas otoakustiskas emisijas , skaņas , ko parasti rada iekšējā auss , var izraisīt troksni ausīs . Pasākumi , lai novērstu troksni ausīs , ietver izvairīšanos no hroniskas vai ilgstoši skaļa trokšņa iedarbības un ototoksisku zāļu un vielu iedarbības ierobežošanu . Ja ir pamatcēlonis , šī iemesla ārstēšana var novest pie uzlabojumiem . Pretējā gadījumā parasti tinīta mazināšana ir saistīta ar psihoizglītošanu vai konsultēšanu , piemēram , sarunu terapiju . Var palīdzēt skaņas ģeneratori vai dzirdes aparāti . Neviens medikaments nav tieši vērsts uz tinītu . Pazīmes un simptomi Troksni ausīs bieži raksturo kā zvanīšanu , bet tas var skanēt arī kā klikšķēšana , šņākšana , sīkšana vai rūkšana . Tas var būt kluss vai skaļš , ar zemu vai augstu frekvences toni , un var šķist , ka tas nāk no vienas vai abām ausīm vai no pašas galvas . Tas var būt neregulārs vai nepārtraukts . Dažiem cilvēkiem tinīta intensitāti var mainīt plecu , kakla , galvas , mēles , mēles , žokļa vai acu kustības . Atsauces Ārējās saites Simptomi Audioloģija