Višapu akmeņi
Višapu akmeņi (; arī Pūķu akmeņi, Čūsku akmeņi) ir vairāki Armēnijai raksturīgi menhīri. Šiem akmeņiem ir cigāra forma, un uz tiem ir redzamas iekaltas čūsku un zivju galvas formas.

Višaps 
Tiek uzskatīts, ka uz akmeņiem ir attēloti višapi — pūķveidīgas armēņu mitoloģiskās būtnes. Šīm būtnēm ir saistība ar ūdeni, un to parasti ilustrē kā spārnotu čūsku kombinācijā ar citiem dzīvnieku raksturīgām ķermeņa daļām. Par vārda "višaps" izcelsmes vietu tiek uzskatīta Irāna, un tas nozīmē "indīgs, ūdenī dzīvojošs dzīvnieks" vai "dzīvnieks ar apbrīnojamu lielumu".

Akmeņu atklāšana 

1909. gadā pētnieki Nikolajs Marrs un Jakovs Smirnovs veica arheoloģiskos izrakumus Garni tempļa apkārtnē. Šajā laikā viņi no vietējiem iedzīvotājiem uzzināja nostāstus par kalnos esošiem višapiem. Zinātnieki veica ekspedīciju uz tuvējo kalnu grēdu, kur atrada pirmos višapus. Ievērojamai daļai no skulptūrām bija zivs forma. Lielākais no atrastajiem akmeņiem sasniedza 4,75 metru garumu un 0,55 metru platumu. Līdz 1910. gadam Marrs un Smirnovs bija atraduši vairāk kā 20 višapus. 
Nākamajos gados tika atrasti šādi akmeņi arī Gruzijas dienvidos un Turcijas austrumos, kā arī citos Armēnijas reģionos, it īpaši netālu Sevana ezera un pie Aragaca pamatnes.

Vecuma noteikšana 
Precīzs akmeņu uzstādīšanas laiks nav zināms. Uz viena no pirmajiem atrastajiem višapiem tika atrasti mūsu ēras 13. gadsimta uzraksti un gravējumi, kas liecināja, ka šie pieminekļi ir celti jau agrāk. Uzrakstu atrašanās vieta un teksts norāda, ka 13. gadsimtā Višaps ar numuru 1 vēl bija vertikālā stāvoklī. Pētnieki noteica, ka pieminekļu aptuvenais vecums varētu būt ap pirmo tūkstošgadi pirms mūsu ēras. 1963. gadā Garni tika atklāts akmens, uz kura bija urartu ķīļveidīgs raksts no Urartu valsts karaļa Argišta I laika (~786.-764. g. p.m.ē.). Šis liecina, ka tas ir uzcelts aptuveni pirmā gadu tūkstoša p.m.ē. sākumā vai otrā gadu tūkstoša p.m.ē. laikā. Blakus šiem megalītiem ir atrasti seno apmetņu gruveši, no kuriem, pielietojot radioaktīvā oglekļa analīzes, varētu iegūt precīzākus datējumus.

Forma 
Visi atklātie višapi ir bijuši monolīti — sastāv no viena akmens gabala. To augstums svārstās no trim līdz pieciem metriem. Daļai ir zivjveidīga, samam līdzīga forma (arī raksturoti līdzīgi cigāriem), bet tā ķermenis ir tikai daļēji izstrādāts, lai gan parasti ir attēlotas vismaz acis, mute, aste un žaunas. Daļai menhīru ir nagaiņu (buļļu vai aitu) iezīmes, dažreiz tikai attēloto dzīvnieku ādas izskats. Ķermeņa vidusdaļā ir iecirsti pārnadžu dzīvnieku ādas attēli, reizēm arī viļņotas līnijas, garkājaini purni, retāk čūskas.

Senie kanāli 
Gandrīz visi atrastie akmens pieminekļi Armēnijā saistīti ar kalnu avotiem vai pat ar senām apūdeņošanas sistēmām. Šādu konstrukciju atliekas ir atrastas netālu no Tokmakagana-Gēla atradnes, Sevana ezera, Arhašanas upes kreisajā krastā un Aragaca dienvidu nogāzē. Lai gan apūdeņošanas iekārtas nevar datēt precīzi, uzskata, ka tās celtas viduslaikos, bet tas skaidri liecina, ka to apkārtnē ir bijuši atrodami pazemes avoti. Pamatojoties uz šiem datiem, kā arī kombinācijā ar ūdens attēliem uz akmeņiem, zinātnieki tos saistīta ar auglības veicināšanu un ūdens ieguvi.

Atsauces

Ārējās saites 

 The Vishap Stones, Project Discovery! laikraksts, 2006.
 The Vishap Stelae Erevāna, 2015.

Armēnijas vēsture
Kultūrvēsturiskie pieminekļi
Megalītiskās būves
Turcijas arheoloģiskie pieminekļi
Gruzijas vēsture
Turcijas vēsture
Višapu akmeņi ( ; arī Pūķu akmeņi , Čūsku akmeņi ) ir vairāki Armēnijai raksturīgi menhīri . Šiem akmeņiem ir cigāra forma , un uz tiem ir redzamas iekaltas čūsku un zivju galvas formas . Višaps Tiek uzskatīts , ka uz akmeņiem ir attēloti višapi — pūķveidīgas armēņu mitoloģiskās būtnes . Šīm būtnēm ir saistība ar ūdeni , un to parasti ilustrē kā spārnotu čūsku kombinācijā ar citiem dzīvnieku raksturīgām ķermeņa daļām . Par vārda " višaps " izcelsmes vietu tiek uzskatīta Irāna , un tas nozīmē " indīgs , ūdenī dzīvojošs dzīvnieks " vai " dzīvnieks ar apbrīnojamu lielumu " . Akmeņu atklāšana 1909. gadā pētnieki Nikolajs Marrs un Jakovs Smirnovs veica arheoloģiskos izrakumus Garni tempļa apkārtnē . Šajā laikā viņi no vietējiem iedzīvotājiem uzzināja nostāstus par kalnos esošiem višapiem . Zinātnieki veica ekspedīciju uz tuvējo kalnu grēdu , kur atrada pirmos višapus . Ievērojamai daļai no skulptūrām bija zivs forma . Lielākais no atrastajiem akmeņiem sasniedza75 metru garumu un55 metru platumu . Līdz gadam Marrs un Smirnovs bija atraduši vairāk kāvišapus . Nākamajos gados tika atrasti šādi akmeņi arī Gruzijas dienvidos un Turcijas austrumos , kā arī citos Armēnijas reģionos , it īpaši netālu Sevana ezera un pie Aragaca pamatnes . Vecuma noteikšana Precīzs akmeņu uzstādīšanas laiks nav zināms . Uz viena no pirmajiem atrastajiem višapiem tika atrasti mūsu ēras gadsimta uzraksti un gravējumi , kas liecināja , ka šie pieminekļi ir celti jau agrāk . Uzrakstu atrašanās vieta un teksts norāda , ka gadsimtā Višaps ar numuruvēl bija vertikālā stāvoklī . Pētnieki noteica , ka pieminekļu aptuvenais vecums varētu būt ap pirmo tūkstošgadi pirms mūsu ēras . gadā Garni tika atklāts akmens , uz kura bija urartu ķīļveidīgs raksts no Urartu valsts karaļa Argišta I laika - 764. g. p. m.ē. ) . Šis liecina , ka tas ir uzcelts aptuveni pirmā gadu tūkstoša p. m.ē. sākumā vai otrā gadu tūkstoša p. m.ē. laikā . Blakus šiem megalītiem ir atrasti seno apmetņu gruveši , no kuriem , pielietojot radioaktīvā oglekļa analīzes , varētu iegūt precīzākus datējumus . Forma Visi atklātie višapi ir bijuši monolīti — sastāv no viena akmens gabala . To augstums svārstās no trim līdz pieciem metriem . Daļai ir zivjveidīga , samam līdzīga forma ( arī raksturoti līdzīgi cigāriem ) , bet tā ķermenis ir tikai daļēji izstrādāts , lai gan parasti ir attēlotas vismaz acis , mute , aste un žaunas . Daļai menhīru ir nagaiņu ( buļļu vai aitu ) iezīmes , dažreiz tikai attēloto dzīvnieku ādas izskats . Ķermeņa vidusdaļā ir iecirsti pārnadžu dzīvnieku ādas attēli , reizēm arī viļņotas līnijas , garkājaini purni , retāk čūskas . Senie kanāli Gandrīz visi atrastie akmens pieminekļi Armēnijā saistīti ar kalnu avotiem vai pat ar senām apūdeņošanas sistēmām . Šādu konstrukciju atliekas ir atrastas netālu no Tokmakagana-Gēla atradnes , Sevana ezera , Arhašanas upes kreisajā krastā un Aragaca dienvidu nogāzē . Lai gan apūdeņošanas iekārtas nevar datēt precīzi , uzskata , ka tās celtas viduslaikos , bet tas skaidri liecina , ka to apkārtnē ir bijuši atrodami pazemes avoti . Pamatojoties uz šiem datiem , kā arī kombinācijā ar ūdens attēliem uz akmeņiem , zinātnieki tos saistīta ar auglības veicināšanu un ūdens ieguvi . Atsauces Ārējās saites The Vishap Stones , Project Discovery ! laikraksts , The Vishap Stelae Erevāna , Armēnijas vēsture Kultūrvēsturiskie pieminekļi Megalītiskās būves Turcijas arheoloģiskie pieminekļi Gruzijas vēsture Turcijas vēsture