Maijvaboles
Maijvaboles (Melolontha) ir Eiropā un Āzijā dzīvojošo plākšņtaustekleņu jeb skarabeju dzimtas kukaiņu ģints. Līdz piecdesmito gadu vidum tie bija ļoti izplatīti un, būdami augu kaitēkļi, dažos gados radīja ievērojamu kaitējumu lauksaimniecībai. Pesticīdu masveida izmantošanas dēļ to populācija ir krasi samazinājusies, un dažos reģionos tie ir pilnībā izzuduši. 80. gadu sākumā pēc tam, kad bija aizliegts izmantot vairākus pesticīdus, to skaits sāka atjaunoties.

Apraksts 
Ģints pārstāvjiem ir raksturīgi diezgan lieli izmēri līdz 31,5 mm. Tiem ir izliekts, iegarens vai iegareni ovāls ķermenis ar melnu vai sarkanbrūnu krāsojumu, galvenokārt ar sarkanbrūniem vai dzelteni brūniem segspārniem. Galva un pronotums dažreiz ar vāji zaļganu nokrāsu, sānos 1—5 vēdera sternīti ar baltiem trīsstūrveida plankumiem, ko veido mazi biezi matiņi, galvenokārt lieli un asi, retāk mazi un ne tik asi. Ķermenis ir nosēts ar sīkiem vai smalkiem punktiņiem un nelieliem blakus esošiem matiņiem vai bālganām, dzeltenīgām vai pelēcīgām matveidīgām zvīņām, vienmēr vairāk vai mazāk blīvi nosētām (nesen no kūniņām iznākušiem), reizēm ļoti biezi saaugušām, aizklājot galveno fonu. Galvu un pronotumu parasti klāj garāki, izvirzīti matiņi, kas pārsvarā koncentrējas garenvirzienā orientētās joslās. Pakaļspārni arī bieži klāti ar retiem, gariem matiņiem. Pēdējais žokļu taustekļa segments ir iegarens, virsotnē noasināts, nedaudz izliekts, ar iespiedumu augšdaļā. Antenām ir 10 segmenti ar pagarinātu 3. segmentu, tēviņam ar lielu, stipri izliektu vālīti, kas sastāv no 7 vienādām plāksnēm.

Vairodziņš ir liels, ovālveidīgs, gluds, spīdīgs, dažreiz ar vairāk vai mazāk blīvu punktējumu un maziem matiņiem vai zvīņām. Segspārni iegareni ovāli, ar 5 šaurām, diezgan spēcīgām vai vājām ribām, starpās ar biezām smalkām punktētām līnijām un grumbām. Pigidijs ir liels, slīps, trīsstūrveida vai arī noapaļots un pāriet izstieptā izaugumā. Tēviņiem tas vienmēr ir garš, labi attīstīts, mātītēm vienmēr ir īsāks.

Krūtis klātas ar gariem dzeltenīgiem matiņiem. Vēders bez parastajiem mazajiem blakus esošajiem matiņiem un zvīņām, ir pārklāts ar daudziem vai retiem gariem, izvirzītiem matiņiem, vai dažreiz bez tiem. Kājas ir klātas ar matiņiem, kas augšdaļā ir garāki. Kāju pēdas noslēdzas ar 2, retāk ar 3 nadziņiem.

Dzīves cikls 

Maijvaboļu kāpuri pieder pie hipogēnā tipa kāpuriem, ar resnu, apakšējā daļā izliektu ķermeni un trīs kāju pāriem. Galva ir bāli dzeltena, rūsgani dzeltena vai sarkanbrūna, noapaļota liela. Pieaugšana notiek 3—5 gadu laikā. Kāpuri dzīvo augsnē un barojas ar dažādu zālaugu un koku augu saknēm, bez šauras pārtikas specializācijas.

Kūniņa vienmēr atrodas no augsnes veidotā kokonā, kas atrodas augsnē 30—50 cm dziļumā, un pieder brīvo kūniņu veidam. Pēc formas ir līdzīga pieaugušajai vabolei, bet ar īsiem spārniem, galva ir saliekta zem krūtīm. Krāsa ir dzeltenīga. Kūniņas fāze ilgst no 2 nedēļām līdz mēnesim. Vabole, kas izšķiļas no kūniņas rudenī vai vasaras beigās, paliek augsnes kokonā līdz nākamajam pavasarim.

Pieaugušie īpatņi barojas ar koku un krūmu lapām.

Sugas un izplatība 
No zināmajām Melolontha sugām lielākā daļa ir tipiska paleearktiskajam reģionam, un tikai sešas sugas ir Indo-Malaizijas reģionā. Sugas ir izplatītas gandrīz visā Eiropā, Mazāzijā, Kaukāzā, Sibīrijas taigas lielākajā daļā un Vidusāzijā, Sīrijā un Ziemeļirānā, Indijā, Japānā, Ķīnā, tostarp arī Tibetā, Indoķīnā un Filipīnu salās.

Maijvaboļu ģints sugas:
 Melolontha aceris Faldermann , 1835
 Melolontha afflicta Ballion , 1870
 Melolontha albida Frivaldszky , 1835
 Melolontha anita Reitter , 1902
 Melolontha argus Burmeister 1855
 Melolontha bifurcata (Brenske , 1896)
 Melolontha chinensis (Guerin , 1838)
Melolontha flabellata , 1876
 Melolontha frater , Arrow 1913
Melolontha guttigera (Sharp, 1876)
 Melolontha hippocastani Fabricius , 1801,
 Melolontha incana Motschulsky , 1853
 Melolontha insulana Burmeister 1939
 Melolontha japonica (Burmeister, 1855)
 Melolontha kraatzi (Reitter 1906)
 Melolontha melolontha (Linnaeus , 1758)
Melolontha pectoralis (Megerle von Mühlfeld , 1812)
 Melolontha rubiginosa
 Melolontha rufocrassa Fairmaire , 1889
 Melolontha satsumaenis Nijma un Kinoshita
 Melolontha virescens (Brenske, 1896)

Ekonomiskā vērtība 
Daudzu sugu kāpuri un vaboles ir mežu, augļkoku un lauksaimniecības kultūru kaitēkļi.

Atsauces

Ārējās saites 

Kukaiņi
Maijvaboles ( Melolontha ) ir Eiropā un Āzijā dzīvojošo plākšņtaustekleņu jeb skarabeju dzimtas kukaiņu ģints . Līdz piecdesmito gadu vidum tie bija ļoti izplatīti un , būdami augu kaitēkļi , dažos gados radīja ievērojamu kaitējumu lauksaimniecībai . Pesticīdu masveida izmantošanas dēļ to populācija ir krasi samazinājusies , un dažos reģionos tie ir pilnībā izzuduši . gadu sākumā pēc tam , kad bija aizliegts izmantot vairākus pesticīdus , to skaits sāka atjaunoties . Apraksts Ģints pārstāvjiem ir raksturīgi diezgan lieli izmēri līdz5 mm . Tiem ir izliekts , iegarens vai iegareni ovāls ķermenis ar melnu vai sarkanbrūnu krāsojumu , galvenokārt ar sarkanbrūniem vai dzelteni brūniem segspārniem . Galva un pronotums dažreiz ar vāji zaļganu nokrāsu , sānos5 vēdera sternīti ar baltiem trīsstūrveida plankumiem , ko veido mazi biezi matiņi , galvenokārt lieli un asi , retāk mazi un ne tik asi . Ķermenis ir nosēts ar sīkiem vai smalkiem punktiņiem un nelieliem blakus esošiem matiņiem vai bālganām , dzeltenīgām vai pelēcīgām matveidīgām zvīņām , vienmēr vairāk vai mazāk blīvi nosētām ( nesen no kūniņām iznākušiem ) , reizēm ļoti biezi saaugušām , aizklājot galveno fonu . Galvu un pronotumu parasti klāj garāki , izvirzīti matiņi , kas pārsvarā koncentrējas garenvirzienā orientētās joslās . Pakaļspārni arī bieži klāti ar retiem , gariem matiņiem . Pēdējais žokļu taustekļa segments ir iegarens , virsotnē noasināts , nedaudz izliekts , ar iespiedumu augšdaļā . Antenām irsegmenti ar pagarinātu segmentu , tēviņam ar lielu , stipri izliektu vālīti , kas sastāv novienādām plāksnēm . Vairodziņš ir liels , ovālveidīgs , gluds , spīdīgs , dažreiz ar vairāk vai mazāk blīvu punktējumu un maziem matiņiem vai zvīņām . Segspārni iegareni ovāli , aršaurām , diezgan spēcīgām vai vājām ribām , starpās ar biezām smalkām punktētām līnijām un grumbām . Pigidijs ir liels , slīps , trīsstūrveida vai arī noapaļots un pāriet izstieptā izaugumā . Tēviņiem tas vienmēr ir garš , labi attīstīts , mātītēm vienmēr ir īsāks . Krūtis klātas ar gariem dzeltenīgiem matiņiem . Vēders bez parastajiem mazajiem blakus esošajiem matiņiem un zvīņām , ir pārklāts ar daudziem vai retiem gariem , izvirzītiem matiņiem , vai dažreiz bez tiem . Kājas ir klātas ar matiņiem , kas augšdaļā ir garāki . Kāju pēdas noslēdzas ar retāk arnadziņiem . Dzīves cikls Maijvaboļu kāpuri pieder pie hipogēnā tipa kāpuriem , ar resnu , apakšējā daļā izliektu ķermeni un trīs kāju pāriem . Galva ir bāli dzeltena , rūsgani dzeltena vai sarkanbrūna , noapaļota liela . Pieaugšana notiek5 gadu laikā . Kāpuri dzīvo augsnē un barojas ar dažādu zālaugu un koku augu saknēm , bez šauras pārtikas specializācijas . Kūniņa vienmēr atrodas no augsnes veidotā kokonā , kas atrodas augsnē50 cm dziļumā , un pieder brīvo kūniņu veidam . Pēc formas ir līdzīga pieaugušajai vabolei , bet ar īsiem spārniem , galva ir saliekta zem krūtīm . Krāsa ir dzeltenīga . Kūniņas fāze ilgst nonedēļām līdz mēnesim . Vabole , kas izšķiļas no kūniņas rudenī vai vasaras beigās , paliek augsnes kokonā līdz nākamajam pavasarim . Pieaugušie īpatņi barojas ar koku un krūmu lapām . Sugas un izplatība No zināmajām Melolontha sugām lielākā daļa ir tipiska paleearktiskajam reģionam , un tikai sešas sugas ir Indo-Malaizijas reģionā . Sugas ir izplatītas gandrīz visā Eiropā , Mazāzijā , Kaukāzā , Sibīrijas taigas lielākajā daļā un Vidusāzijā , Sīrijā un Ziemeļirānā , Indijā , Japānā , Ķīnā , tostarp arī Tibetā , Indoķīnā un Filipīnu salās . Maijvaboļu ģints sugas : Melolontha aceris Faldermann , Melolontha afflicta Ballion , Melolontha albida Frivaldszky , Melolontha anita Reitter , Melolontha argus Burmeister Melolontha bifurcata ( Brenske , Melolontha chinensis ( Guerin , Melolontha flabellata , Melolontha frater , Arrow Melolontha guttigera ( Sharp , Melolontha hippocastani Fabricius , Melolontha incana Motschulsky , Melolontha insulana Burmeister Melolontha japonica ( Burmeister , Melolontha kraatzi ( Reitter Melolontha melolontha ( Linnaeus , Melolontha pectoralis ( Megerle von Mühlfeld , Melolontha rubiginosa Melolontha rufocrassa Fairmaire , Melolontha satsumaenis Nijma un Kinoshita Melolontha virescens ( Brenske , Ekonomiskā vērtība Daudzu sugu kāpuri un vaboles ir mežu , augļkoku un lauksaimniecības kultūru kaitēkļi . Atsauces Ārējās saites Kukaiņi