Vilis Šūmanis
Vilis Roberts Šūmanis (1887—1948) bija latviešu diplomāts, kas kopš 1924. gada bija Latvijas sūtnis Romā, Parīzē, Helsinkos un Tallinā.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1887. gada 24. aprīlī Džūkstes-Pienavas pagasta "Nukās" zemnieku ģimenē. Mācījās Džūkstes pagasta skolā, tad Maskavas ķeizariskās lauksaimniecības biedrības lauksaimniecības vidusskolā (1901-1905). Pēc skolas beigšanas atgriezās Džūkstē un piedalījās 1905. gada revolūcijā. 
Lai izvairītos no represijām, viņš devās bēgļu gaitās uz Sibīriju, 1907. gadā emigrēja uz Šveici, līdz 1911. gadam studēja Minhenes un Sanktgallenes tirdzniecības augstskolās, strādāja privātfirmās un Krievijas impērijas Marseļas ģenerālkonsulātā.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gadā Šūmanis atgriezās dzimtenē un tika iesaukts Krievijas armijā, 1917. gada sākumā latviešu strēlnieku pulkos.
Pēc Februāra revolūcijas tika iecelts par Valmieras apriņķa priekšnieku, pēc Oktobra revolūcijas atgriezās dzimtajā Džūkstē.
Latvijas Pagaidu valdība 1918. gada beigās viņu iecēla par Jelgavas apriņķa priekšnieku.
Pēc Rīgas atbrīvošanas 1919. gada maijā V. Šūmanis brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā, strādāja Dienvidlatvijas brigādes štāba kancelejā līdz tā paša gada jūlijam, kad viņu iecēla par Latvijas Ārlietu ministrijas kancelejas pārvaldnieku, 1921. gadā par administratīvo, vēlāk par politisko direktoru. 1922. gada rudenī V. Šūmanis Latvijas delegācijas sastāvā piedalījās Tautu Savienības 3. pilnsapulces darbā, 1924. gada februārī Baltijas valstu kārtējā konferencē Varšavā, bet 1925. gada septembrī Ženēvā 10. Baltijas valstu konferencē, kurā piedalījās Latvijas, Igaunijas, Polijas un Somijas pārstāvji.

1924. gada vasarā viņu iecēla par Latvijas ārkārtējo sūtni un pilnvaroto ministru Itālijā. 1926. gada 1. decembrī viņš iesniedza Francijas prezidentam Gastonam Dumbergam sūtņa M. Valtera atsaukšanas grāmatu un savas akreditācijas pilnvaras. Pēc tam bija Latvijas sūtnis Somijā un Igaunijā.
Miris 1948. gada 27. oktobrī Cīrihē, apbedīts Ženēvā.

Apbalvojumi 
 II šķiras Triju Zvaigžņu ordenis Nr. 66 (1928. gada 14. novembrī)
 I šķiras Atzinības krusts Nr. 15 (1938.g. 16. novembrī)

Atsauces 

Latvijas vēstnieki Itālijā
Latvijas vēstnieki Francijā
Latvijas vēstnieki Somijā
Latvijas vēstnieki Igaunijā
Tukuma novadā dzimušie
1887. gadā dzimušie
1948. gadā mirušie
Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki
Atzinības krusta lielkrusta komandieri
Vilis Roberts Šūmanis1948 ) bija latviešu diplomāts , kas kopš gada bija Latvijas sūtnis Romā , Parīzē , Helsinkos un Tallinā . Dzīvesgājums Dzimis gada aprīlī Džūkstes-Pienavas pagasta " Nukās " zemnieku ģimenē . Mācījās Džūkstes pagasta skolā , tad Maskavas ķeizariskās lauksaimniecības biedrības lauksaimniecības vidusskolā Pēc skolas beigšanas atgriezās Džūkstē un piedalījās gada revolūcijā . Lai izvairītos no represijām , viņš devās bēgļu gaitās uz Sibīriju , gadā emigrēja uz Šveici , līdz gadam studēja Minhenes un Sanktgallenes tirdzniecības augstskolās , strādāja privātfirmās un Krievijas impērijas Marseļas ģenerālkonsulātā . Pēc Pirmā pasaules kara sākuma gadā Šūmanis atgriezās dzimtenē un tika iesaukts Krievijas armijā , gada sākumā latviešu strēlnieku pulkos . Pēc Februāra revolūcijas tika iecelts par Valmieras apriņķa priekšnieku , pēc Oktobra revolūcijas atgriezās dzimtajā Džūkstē . Latvijas Pagaidu valdība gada beigās viņu iecēla par Jelgavas apriņķa priekšnieku . Pēc Rīgas atbrīvošanas gada maijā V. Šūmanis brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā , strādāja Dienvidlatvijas brigādes štāba kancelejā līdz tā paša gada jūlijam , kad viņu iecēla par Latvijas Ārlietu ministrijas kancelejas pārvaldnieku , gadā par administratīvo , vēlāk par politisko direktoru . gada rudenī V. Šūmanis Latvijas delegācijas sastāvā piedalījās Tautu Savienības pilnsapulces darbā , gada februārī Baltijas valstu kārtējā konferencē Varšavā , bet gada septembrī Ženēvā Baltijas valstu konferencē , kurā piedalījās Latvijas , Igaunijas , Polijas un Somijas pārstāvji . 1924. gada vasarā viņu iecēla par Latvijas ārkārtējo sūtni un pilnvaroto ministru Itālijā . gada decembrī viņš iesniedza Francijas prezidentam Gastonam Dumbergam sūtņa M. Valtera atsaukšanas grāmatu un savas akreditācijas pilnvaras . Pēc tam bija Latvijas sūtnis Somijā un Igaunijā . Miris gada oktobrī Cīrihē , apbedīts Ženēvā . Apbalvojumi II šķiras Triju Zvaigžņu ordenis Nr. ( 1928. gada novembrī ) I šķiras Atzinības krusts Nr. ( 1938. g. novembrī ) Atsauces Latvijas vēstnieki Itālijā Latvijas vēstnieki Francijā Latvijas vēstnieki Somijā Latvijas vēstnieki Igaunijā Tukuma novadā dzimušie 1887. gadā dzimušie 1948. gadā mirušie Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki Atzinības krusta lielkrusta komandieri