Aleksandrs Štange
Aleksandrs Štange (, , 1854—1932) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas impērijas un PSRS sabiedriskais darbinieks.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1854. gada 8. augustā Mohiļevā Vidzemes guberņas kroņa īpašumu pārvaldnieka īstenā valsts padomnieka Heinriha Štanges ģimenē. Mācījās Rīgas Aleksandra ģimnāzijā, kuru beidza 1872. gadā un sāka studijas Pēterburgas Universitātes fizikas un matemātikas fakultātē. Sakarā ar piedalīšanos studentu nemieros Štangi 1877. gadā izslēdza no universitātes un viņš pārcēlās uz Rīgu, kur dzīvoja policijas uzraudzībā un nodarbojās ar novadpētniecību. 
1879. gadā kā brīvklausītājs sāka krievu valodas studijas Tērbatas Universitātes vēstures un filoloģijas fakultātē, apprecējās ar Viktoriju Meinhardi. 1881. gadā aizstāvēja kandidāta disertāciju un pārcēlās uz dzīvi Pēterburgā, kur strādāja Dzelzceļu departamentā un nelegāli pildīja narodņiku partijas uzdevumus. 
1881. gadā kā titulārpadomnieks atstāja valsts dienestu un strādāja Tulas privātskolā par matemātikas skolotāju.
Pēc tēva nāves 1887. gadā pārcēlās uz Ņižņijnovgorodas guberņas Pavlovas ciemu, kur organizēja amatnieku kooperatīvu, kura biedru skaits 1914. gadā sasniedza 200. Pēc Oktobra revolūcijas darbojās Padomju Krievijas Zemkopības tautas komisariātā Maskavā, 1921. gadā atgriezās Pavlovā, kur vadīja amatnieku arteli. 1930. gadā pensionējās, miris atgriežoties no Esentuki kūrorta 1932. gada 13. novembrī.   

Vācbaltieši
Aleksandrs Štange ( , ,1932 ) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas impērijas un PSRS sabiedriskais darbinieks . Dzīvesgājums Dzimis gada augustā Mohiļevā Vidzemes guberņas kroņa īpašumu pārvaldnieka īstenā valsts padomnieka Heinriha Štanges ģimenē . Mācījās Rīgas Aleksandra ģimnāzijā , kuru beidza gadā un sāka studijas Pēterburgas Universitātes fizikas un matemātikas fakultātē . Sakarā ar piedalīšanos studentu nemieros Štangi gadā izslēdza no universitātes un viņš pārcēlās uz Rīgu , kur dzīvoja policijas uzraudzībā un nodarbojās ar novadpētniecību . 1879. gadā kā brīvklausītājs sāka krievu valodas studijas Tērbatas Universitātes vēstures un filoloģijas fakultātē , apprecējās ar Viktoriju Meinhardi . gadā aizstāvēja kandidāta disertāciju un pārcēlās uz dzīvi Pēterburgā , kur strādāja Dzelzceļu departamentā un nelegāli pildīja narodņiku partijas uzdevumus . 1881. gadā kā titulārpadomnieks atstāja valsts dienestu un strādāja Tulas privātskolā par matemātikas skolotāju . Pēc tēva nāves gadā pārcēlās uz Ņižņijnovgorodas guberņas Pavlovas ciemu , kur organizēja amatnieku kooperatīvu , kura biedru skaits gadā sasniedza Pēc Oktobra revolūcijas darbojās Padomju Krievijas Zemkopības tautas komisariātā Maskavā , gadā atgriezās Pavlovā , kur vadīja amatnieku arteli . gadā pensionējās , miris atgriežoties no Esentuki kūrorta gada novembrī . Vācbaltieši