Speleogrifvēži
Speleogrifvēži () ir augstāko vēžu perakarīdu virskārtas kārta.

Apraksts 
Galva saaug tikai ar vienu priekšējo krūšu segmentu, un to sedz īss karapakss ar uz priekšu vērstu īsu trīsstūrveida rostrumu. Zem karapaksa sānu malām, līdzīgi kā kumacejvēžiem un tanaīdvēžiem, izvietojas elpošanas dobumi. Lieli karošveidīgi žokļkāju epipodīti darbojas līdzīgi, kā kumacejvēžiem un tanaīdvēžiem, veidojot ūdens plūsmu, kas plūst gar acu kātiņiem. Acis ir zaudējušas fasetes un pigmentu. Septiņi krūšu kāju pāri ir apmēram līdzīgi un pilda ejkāju funkciju. Tiem visiem, izņemot beidzamo kāju pāri, ir eksopodīti, bet mātītēm uz pieciem priekšējiem kāju pāriem ir oostegīti, kas veido marsūpiju.

Uz pirmajiem četriem abdomena segmentiem ir divzarainas peldkājas (vēderkājas). To neposmotie zari gar malam ir klāti ar sariņiem, un, spriežot pēc to uzbūves, vēzīši varēja gan rāpot, gan peldēt. Piektais vēdera segments ir bez ekstremitātēm, bet sestajam ir uz aizmuguri vērsti divzaraini uropodi. Telsons ir ovāls un īss.

Ekoloģija 
Divas sugas Spelaeogriphus lepiops un Potiicoara brasiliensis ir sastopamas Dienvidāfrikas un Brazīlijas pazemes ūdeņos, alās. Bet abas Mangkurtu ģints sugas mīt tikai Rietumaustrālijas ūdens horizontos. Šāda plaša izplatība triju kontinentu ietvaros, kas kādreiz veidoja Gondvanas paleokontinentu, liecina par šīs grupas senumu. Fosilā suga Acadiocaris novascotica nāk no Kanādas apakšējā karbona nogulumiem, un liecina ka sākotnēji speleogrifvēži dzīvoja Laurāzijas jūrās, bet ar laiku migrēja uz Gondvanu un pārcēlās no jūrām uz saldūdens baseiniem.

Par mūsdienu speleogrifvēžu dzīvesveidu ir maz ziņu. Tie neizaug garāki par 1 centimetru, un, domājams, barojas ar detrītu.

Sistemātika 
Kārtā ir 1 recenta dzimta ar 3 ģintīm un 4 sugām. Papildus šajā pašā dzimtā ir viena izmirusi ģints un suga no juras perioda, kā arī vēl viena izmirusi paleozoja dzimta ar vienu sugu no karbona perioda.

 Spelaeogriphacea Gordon, 1957
 † Acadiocarididae Schram, 1974
 † Acadiocaris Brooks 1962
 † Acadiocaris novascotica (Copeland) 1957
 Spelaeogriphidae Gordon, 1958
 † Liaoningogriphus Shen et al., 2014
 † Liaoningogriphus quadripartitus Shen et al., 2014
 Mangkurtu Poore & Humphreys, 1998
 Mangkurtu kutjarra Poore & Humphreys, 2003
 Mangkurtu mityula Poore & Humphreys, 1998
 Potiicoara Pires, 1987
 Potiicoara brasiliensis Pires, 1987
 Spelaeogriphus Gordon, 1958
 Spelaeogriphus lepidops Gordon, 1958

Liaoningogriphus quadripartitus Shen Yan-bin & Taylor,

(†) — izmirušu organismu grupa.

Atsauces 

Augstākie vēži
Speleogrifvēži ( ) ir augstāko vēžu perakarīdu virskārtas kārta . Apraksts Galva saaug tikai ar vienu priekšējo krūšu segmentu , un to sedz īss karapakss ar uz priekšu vērstu īsu trīsstūrveida rostrumu . Zem karapaksa sānu malām , līdzīgi kā kumacejvēžiem un tanaīdvēžiem , izvietojas elpošanas dobumi . Lieli karošveidīgi žokļkāju epipodīti darbojas līdzīgi , kā kumacejvēžiem un tanaīdvēžiem , veidojot ūdens plūsmu , kas plūst gar acu kātiņiem . Acis ir zaudējušas fasetes un pigmentu . Septiņi krūšu kāju pāri ir apmēram līdzīgi un pilda ejkāju funkciju . Tiem visiem , izņemot beidzamo kāju pāri , ir eksopodīti , bet mātītēm uz pieciem priekšējiem kāju pāriem ir oostegīti , kas veido marsūpiju . Uz pirmajiem četriem abdomena segmentiem ir divzarainas peldkājas ( vēderkājas ) . To neposmotie zari gar malam ir klāti ar sariņiem , un , spriežot pēc to uzbūves , vēzīši varēja gan rāpot , gan peldēt . Piektais vēdera segments ir bez ekstremitātēm , bet sestajam ir uz aizmuguri vērsti divzaraini uropodi . Telsons ir ovāls un īss . Ekoloģija Divas sugas Spelaeogriphus lepiops un Potiicoara brasiliensis ir sastopamas Dienvidāfrikas un Brazīlijas pazemes ūdeņos , alās . Bet abas Mangkurtu ģints sugas mīt tikai Rietumaustrālijas ūdens horizontos . Šāda plaša izplatība triju kontinentu ietvaros , kas kādreiz veidoja Gondvanas paleokontinentu , liecina par šīs grupas senumu . Fosilā suga Acadiocaris novascotica nāk no Kanādas apakšējā karbona nogulumiem , un liecina ka sākotnēji speleogrifvēži dzīvoja Laurāzijas jūrās , bet ar laiku migrēja uz Gondvanu un pārcēlās no jūrām uz saldūdens baseiniem . Par mūsdienu speleogrifvēžu dzīvesveidu ir maz ziņu . Tie neizaug garāki parcentimetru , un , domājams , barojas ar detrītu . Sistemātika Kārtā irrecenta dzimta arģintīm unsugām . Papildus šajā pašā dzimtā ir viena izmirusi ģints un suga no juras perioda , kā arī vēl viena izmirusi paleozoja dzimta ar vienu sugu no karbona perioda . Spelaeogriphacea Gordon , † Acadiocarididae Schram , † Acadiocaris Brooks † Acadiocaris novascotica ( Copeland ) Spelaeogriphidae Gordon , † Liaoningogriphus Shen et al. , † Liaoningogriphus quadripartitus Shen et al. , Mangkurtu Poore & Humphreys , Mangkurtu kutjarra Poore & Humphreys , Mangkurtu mityula Poore & Humphreys , Potiicoara Pires , Potiicoara brasiliensis Pires , Spelaeogriphus Gordon , Spelaeogriphus lepidops Gordon , Liaoningogriphus quadripartitus Shen Yan-bin & Taylor , ( † ) — izmirušu organismu grupa . Atsauces Augstākie vēži