Vilhelms Markss
Vilhelms Markss (, dzimis , miris ) bija vācu jurists un politiķis. Vācijas kanclers no 1923. līdz 1924. gadam, kā arī no 1926. līdz 1928. gadam. Markss bija visilgāk kanclera amatu pildījušais politiķis Veimāras republikas laikā. Kopumā vadīja četras valdības.

No 1881. līdz 1884. gadam studēja tiesības Bonnas universitātē. 1888. gadā iestājās Prūsijas valsts dienestā. Strādāja juridiskos amatos dažādās Piereinas pilsētās.

Tika ievēlēts 1919. gada Veimāras Nacionālajā asamblejā, bet 1920. gadā — Reihstāgā no katoliskās Vācu Centra partijas saraksta. No 1921. gada — Reihstāga frakcijas vadītājs, no 1922. gada — partijas līderis.

1923. gada 30. novembrī spēja izveidot mazākumvaldību. Vilhelma Marksa laikā valdībai izdevās apvaldīt hiperinflāciju. 1924. gada janvārī tika realizēta tiesu reforma (Emminger Verordnung). Tika noslēgts Dauesa plāns, lai atvieglotu reparāciju maksājumus Vācijai. Pēc 1924. gada 7. decembra Reihstāga vēlēšanām Markss nespēja sastādīt valdību un demisionēja. Kā Vācijas prezidenta kandidāts Markss piedalījās 1925. gada Vācijas prezidenta vēlēšanās, kur pirmajā kārtā ieguva 14.5% balsu, bet otrajā kārtā — 45.3%, zaudējot Hindenburgam, kurš saņēma 48,3% balsu.

1926. gada 17. maijā Markss otrreiz tika ievēlēts par kancleru. Marksa valdības laikā Vācija tika uzņemta Nāciju līgā, no amata tika atlaists Hanss fon Zēkts. 1927. gada jūlijā tika pieņemta likumdošana, kas ieviesa apdrošināšanu bezdarba gadījumā. 1928. gada 29. jūnijā Markss demisionēja. Pēc demisijas pamazām atteicās no politiskās darbības.

Ārējās saites 

 

1863. gadā dzimušie
1946. gadā mirušie
Vācijas kancleri
Ziemeļreinā-Vestfālenē dzimušie
Vilhelms Markss ( , dzimis , miris ) bija vācu jurists un politiķis . Vācijas kanclers no līdz gadam , kā arī no līdz gadam . Markss bija visilgāk kanclera amatu pildījušais politiķis Veimāras republikas laikā . Kopumā vadīja četras valdības . No līdz gadam studēja tiesības Bonnas universitātē . gadā iestājās Prūsijas valsts dienestā . Strādāja juridiskos amatos dažādās Piereinas pilsētās . Tika ievēlēts gada Veimāras Nacionālajā asamblejā , bet gadā — Reihstāgā no katoliskās Vācu Centra partijas saraksta . No gada — Reihstāga frakcijas vadītājs , no gada — partijas līderis . 1923. gada novembrī spēja izveidot mazākumvaldību . Vilhelma Marksa laikā valdībai izdevās apvaldīt hiperinflāciju . gada janvārī tika realizēta tiesu reforma ( Emminger Verordnung ) . Tika noslēgts Dauesa plāns , lai atvieglotu reparāciju maksājumus Vācijai . Pēc gada decembra Reihstāga vēlēšanām Markss nespēja sastādīt valdību un demisionēja . Kā Vācijas prezidenta kandidāts Markss piedalījās gada Vācijas prezidenta vēlēšanās , kur pirmajā kārtā ieguva5 % balsu , bet otrajā kārtā — 3 % , zaudējot Hindenburgam , kurš saņēma3 % balsu . 1926. gada maijā Markss otrreiz tika ievēlēts par kancleru . Marksa valdības laikā Vācija tika uzņemta Nāciju līgā , no amata tika atlaists Hanss fon Zēkts . gada jūlijā tika pieņemta likumdošana , kas ieviesa apdrošināšanu bezdarba gadījumā . gada jūnijā Markss demisionēja . Pēc demisijas pamazām atteicās no politiskās darbības . Ārējās saites 1863. gadā dzimušie 1946. gadā mirušie Vācijas kancleri Ziemeļreinā-Vestfālenē dzimušie