Ilmārs Reinholds Drēziņš
Ilmārs Reinholds Drēziņš (dzimis , miris ) bija ilggadējs būvniecības nozares eksperts, Atzinības krusta kavalieris. Līdz pat mūža beigām strādāja valsts pārvaldē, deviņdesmit trešajā dzīves gadā bija vecākais strādājošais būvinženieris Latvijā.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1930. gadā Nordeķu muižas Kreišmaņu namā Rīgā.
Mācījās Rīgas Viestura 48. pamatskolā, okupācijas laikā darbojās Latvijas Nacionālo zēnu pulciņā. Pēc Otrā pasaules kara beigām absolvēja mācības Rīgas industriālā politehnikuma būvniecības nodaļā. 

Strādāja projektēšanas institūtā «Remontprojekts», Komunālās saimniecības projektēšanas institūtā «Komunālprojekts», Latvijas pilsētu būvniecības projektēšanas institūtā, akciju sabiedrībā "Pilsētprojekts". Atmodas kustības laikā iestājās Latvijas Nacionālās neatkarības kustībā. 

Bija Latvijas Būvinženieru savienības biedrs, nodibināja Būvinženieru savienības bezpeļņas organizāciju «Būvzinis». Drēziņa «Būvniecības tāmju normatīvi» iekļauti Celtniecības koledžas un Rīgas Tehniskās universitātes programmu metodoloģijā. Bija Rīgas domes Mājokļu un vides departamenta galvenais speciālists.

Sabiedriskā darbība 

Drēziņa konstituconālo tiesību aktīvisms izpelnījās starptautisku ievērību, piemēram, Oksfordas Universitātē «Oxford Reports on International Law», Eiropas Cilvēktiesību tiesas «Caselaw Update», Venēcijas Universitātes monogrāfijā «Stabilità e crescita: l’UnioneEuropea tra sceltecostituzionali economiche esociali». Drēziņš piedāvāja tipveida tiesību aizsardzību Satversmes tiesā strādājošajiem valsts vecuma pensijas saņēmējiem, organizējot vairākus tūkstošus vienotā konstitucionālo tiesību aizsardzības kustībā. Iestājās par mirušo cieņas aizsardzību ar nacionāla līmeņa Kapu likuma pieņemšanu un atbilstošās jomas normatīva regulējuma uzlabošanu.

2021. gada 5. jūnija Latvijas pašvaldību vēlēšanās Drēziņš kandidēja Ādažu novadā, bija visvecākais deputāta amata kandidāts Latvijā; turklāt tolaik vēl strādāja kā Rīgas domes Mājokļu un vides departamenta galvenais speciālists-būvinženieris; Drēziņš kandidēja no partijas «Vienotība», viņa debatētie jautājumi klimatneitralitāte, atjaunojamā enerģija, enerģētiski neitrāli mājokļi, atkritumu šķirošana, bezatlikumu saimniecība, bezpilota sabiedriskais transports. 2021. gadā ievēlēts par partijas «Vienotība» Ādažu novada un Carnikavas nodaļas valdes priekšsēdētāju un vadītāju.  2022. gadā Drēziņš aktīvi iestājas pret PSRS okupācijas mantojumu publiskajā telpā, apkopojot vietvārdu datus un pieprasot dažādām Latvijas pašvaldībām pārdēvēt ielas, kuras okupācijas vara nodēvēja «padomju varoņu» godināšanai, tajā skaitā panāca, ka Rīgas Arhitektūras un pilsētvides dizaina pārvaldes komisija konceptuāli atbalstīja, lai ielu Rīgā iegūtu ilglaicīgākais demokrātiski ieceltais starpkaru Latvijas Republikas ministru prezidents Hugo Celmiņš.

Ģimene 
Ilmāra Reinholda Drēziņa tēvs bija Latvijas armijas Autotanku pulka karavīrs Jānis Augusts Drēziņš, vectēvs — Satiksmes ministrijas Jūrniecības departamenta Hidrogrāfiskās nodaļas Daugavas grīvas un Rīgas ostas bāku uzraugs no 1918. gada līdz 1944. gadam Jānis Drēziņš. Drēziņa krusttēvs bija viņa tēva brālēns, tālbraucējs kapteinis Mārtiņš Felikss Bruno Drēziņš (1912—1991), «Kangara» boļševiku torpēdas pārdzīvotājs, 1944. gada tiltu spridzinātāju kapteinis, «Vētras» aizvedējs ne vāciešiem uz Dancigu, bet uz Dāniju, kapteinis latviešu bēgļiem uz Kanādu, piesakoties rēderam Fricim Graudam, stūrmanis leģendārā «Ķeguma» pēdējā braucienā.

Sports 
Bijis futbolists Jaunekļu kristīgās apvienības «YMCA» stadionā Ķieģeļu ielā 1a un hokejists sporta biedrības «Union» klubā Strēlnieku dārzā (bijušās LKP CK ēkas vietā); jaunatnes futbola komanda ar Drēziņu vārtos bija okupētās Latvijas čempioni. Sporta skolu pārstāvot spēlējis Latvijas jaunatnes izlasē. Pēc dalības 1947. gadā PSRS kausā pusfinālā futbola meistarsacīkstēs beidzis sporta gaitas.

Apbalvojumi 
Saņēmis Latvijas Būvinženieru savienības apbalvojumu «par valstiski nozīmīgu mūža ieguldījumu būvniecības nozares attīstībā», medaļu, būvinženiera zelta nozīmi par mūža ieguldījumu būvniecībā. 2020. gada 9. novembrī Valsts Prezidents Egils Levits un Ordeņu kapituls nolēma Ilmāru Reinholdu Drēziņu par ilggadīgo darbu būvniecības dienestā (tāpat kā pirms 81 gada Kārlis Ulmanis viņa vectēvu Jāni Drēziņu) apbalvot ar ar Atzinības krustu un iecelt par Atzinības krusta kavalieri. Norādot «pašaizliedzīgo mūža darbu un ieguldījumu būvniecības nozares un pašvaldības darbā» Drēziņa investitūru Valsts prezidents veica 2021. gada 19. augustā Rīgas pilī.

Atsauces 

Latvijas cilvēki
Rīgā dzimušie
Atzinības krusta kavalieri
Ilmārs Reinholds Drēziņš ( dzimis , miris ) bija ilggadējs būvniecības nozares eksperts , Atzinības krusta kavalieris . Līdz pat mūža beigām strādāja valsts pārvaldē , deviņdesmit trešajā dzīves gadā bija vecākais strādājošais būvinženieris Latvijā . Dzīvesgājums Dzimis gadā Nordeķu muižas Kreišmaņu namā Rīgā . Mācījās Rīgas Viestura pamatskolā , okupācijas laikā darbojās Latvijas Nacionālo zēnu pulciņā . Pēc Otrā pasaules kara beigām absolvēja mācības Rīgas industriālā politehnikuma būvniecības nodaļā . Strādāja projektēšanas institūtā « Remontprojekts » , Komunālās saimniecības projektēšanas institūtā « Komunālprojekts » , Latvijas pilsētu būvniecības projektēšanas institūtā , akciju sabiedrībā " Pilsētprojekts " . Atmodas kustības laikā iestājās Latvijas Nacionālās neatkarības kustībā . Bija Latvijas Būvinženieru savienības biedrs , nodibināja Būvinženieru savienības bezpeļņas organizāciju « Būvzinis » . Drēziņa « Būvniecības tāmju normatīvi » iekļauti Celtniecības koledžas un Rīgas Tehniskās universitātes programmu metodoloģijā . Bija Rīgas domes Mājokļu un vides departamenta galvenais speciālists . Sabiedriskā darbība Drēziņa konstituconālo tiesību aktīvisms izpelnījās starptautisku ievērību , piemēram , Oksfordas Universitātē « Oxford Reports on International Law » , Eiropas Cilvēktiesību tiesas « Caselaw Update » , Venēcijas Universitātes monogrāfijā « Stabilità e crescita : l’ UnioneEuropea tra sceltecostituzionali economiche esociali » . Drēziņš piedāvāja tipveida tiesību aizsardzību Satversmes tiesā strādājošajiem valsts vecuma pensijas saņēmējiem , organizējot vairākus tūkstošus vienotā konstitucionālo tiesību aizsardzības kustībā . Iestājās par mirušo cieņas aizsardzību ar nacionāla līmeņa Kapu likuma pieņemšanu un atbilstošās jomas normatīva regulējuma uzlabošanu . 2021. gada jūnija Latvijas pašvaldību vēlēšanās Drēziņš kandidēja Ādažu novadā , bija visvecākais deputāta amata kandidāts Latvijā ; turklāt tolaik vēl strādāja kā Rīgas domes Mājokļu un vides departamenta galvenais speciālists -būvinženieris ; Drēziņš kandidēja no partijas « Vienotība » , viņa debatētie jautājumi klimatneitralitāte , atjaunojamā enerģija , enerģētiski neitrāli mājokļi , atkritumu šķirošana , bezatlikumu saimniecība , bezpilota sabiedriskais transports . gadā ievēlēts par partijas « Vienotība » Ādažu novada un Carnikavas nodaļas valdes priekšsēdētāju un vadītāju . gadā Drēziņš aktīvi iestājas pret PSRS okupācijas mantojumu publiskajā telpā , apkopojot vietvārdu datus un pieprasot dažādām Latvijas pašvaldībām pārdēvēt ielas , kuras okupācijas vara nodēvēja « padomju varoņu » godināšanai , tajā skaitā panāca , ka Rīgas Arhitektūras un pilsētvides dizaina pārvaldes komisija konceptuāli atbalstīja , lai ielu Rīgā iegūtu ilglaicīgākais demokrātiski ieceltais starpkaru Latvijas Republikas ministru prezidents Hugo Celmiņš . Ģimene Ilmāra Reinholda Drēziņa tēvs bija Latvijas armijas Autotanku pulka karavīrs Jānis Augusts Drēziņš , vectēvs — Satiksmes ministrijas Jūrniecības departamenta Hidrogrāfiskās nodaļas Daugavas grīvas un Rīgas ostas bāku uzraugs no gada līdz gadam Jānis Drēziņš . Drēziņa krusttēvs bija viņa tēva brālēns , tālbraucējs kapteinis Mārtiņš Felikss Bruno Drēziņš1991 ) , « Kangara » boļševiku torpēdas pārdzīvotājs , gada tiltu spridzinātāju kapteinis , « Vētras » aizvedējs ne vāciešiem uz Dancigu , bet uz Dāniju , kapteinis latviešu bēgļiem uz Kanādu , piesakoties rēderam Fricim Graudam , stūrmanis leģendārā « Ķeguma » pēdējā braucienā . Sports Bijis futbolists Jaunekļu kristīgās apvienības « YMCA » stadionā Ķieģeļu ielā un hokejists sporta biedrības « Union » klubā Strēlnieku dārzā ( bijušās LKP CK ēkas vietā ) ; jaunatnes futbola komanda ar Drēziņu vārtos bija okupētās Latvijas čempioni . Sporta skolu pārstāvot spēlējis Latvijas jaunatnes izlasē . Pēc dalības gadā PSRS kausā pusfinālā futbola meistarsacīkstēs beidzis sporta gaitas . Apbalvojumi Saņēmis Latvijas Būvinženieru savienības apbalvojumu « par valstiski nozīmīgu mūža ieguldījumu būvniecības nozares attīstībā » , medaļu , būvinženiera zelta nozīmi par mūža ieguldījumu būvniecībā . gada novembrī Valsts Prezidents Egils Levits un Ordeņu kapituls nolēma Ilmāru Reinholdu Drēziņu par ilggadīgo darbu būvniecības dienestā ( tāpat kā pirmsgada Kārlis Ulmanis viņa vectēvu Jāni Drēziņu ) apbalvot ar ar Atzinības krustu un iecelt par Atzinības krusta kavalieri . Norādot « pašaizliedzīgo mūža darbu un ieguldījumu būvniecības nozares un pašvaldības darbā » Drēziņa investitūru Valsts prezidents veica gada augustā Rīgas pilī . Atsauces Latvijas cilvēki Rīgā dzimušie Atzinības krusta kavalieri