Tivi salas
Tivi salas () vai Ratuati Irara ( vai Ratuwati Yinjara — ‘Divas salas’) ir salu grupa Austrālijas ziemeļos. Administratīvi ietilpst Ziemeļu teritorijā, veido atsevišķu Tivi salu reģionālo padomi. Lielākā apdzīvotā vieta ir Vurrumijana Batērsta salā, bet pašvaldības centrs — Milikapiti Melvila salā.

Ģeogrāfija 
Salas izvietojušās Austrālijas ziemeļu piekrastē. Ziemeļos tās apskalo Arafuru jūra, rietumos — Timoras jūra, dienvidrietumos — Bīgla līcis, bet dienvidaustrumos — Van Dīmena līcis. Dandasa šaurums austrumos to atdala no Koburga pussalas, bet Klerensa šaurums dienvidos — no kontinenta. Salu grupa sastāv no divām galvenajām salām — Melvila salas (5786 km²) un Batērsta salas (2600 km²), ko atdala 1 km platais Epslija šaurums, kā aŗī deviņām mazākām saliņām. Salas līdzenas, augstākais punkts ir Valtera kalns 102 m vjl Melvila salā.

Salās valda tropisks musonu klimats. Vietējie iedzīvotāji gadā izšķir trīs sezonas — sauso (dūmu sezonu), uzkrāšanas (augsts mitrums) un negaisu sezonu. Salās novērojams īpatnējs meteoroloģisks fenomens, kad no novembra līdz decembrim un no februāra līdz martam praktiski katru dienu ir spēcīgi pērkona negaisi, kas stiepjas līdz pat  augstumam un novērojami pat  attālajā Dārvinā.

Salas ir izolētas no kontinenta kopš pēdējā ledus laikmeta. Tās klāj galvenokārt eikaliptu meži, kā arī nelieli lietusmeži. Daudz endēmo augu un dzīvnieku sugu, tajā skaitā 36 endēmas zīdītāju sugas. Visa salu teritorija noteikta par putniem nozīmīgu vietu.

Vēsture 
Salas apdzīvotas jau kopš 40 000 gadu tālas senatnes, bet vietējo iedzīvotāju mutvārdu leģendas attiecinātas uz 7000 gadu tālu senatni. Leģendās atrodamas norādes par kādreiz ar kontinentu vienoto salu nošķiršanu pēcleduslaikmeta plūdos. Tiek uzskatīts, ka vēl pirms eiropiešu ierašanās saliniekiem bijuši kontakti ar Makasaras tirgotājiem. 

Pirmie eiropieši, kas apmeklēja salu, bija holandieši 1705. gada 30. aprīlī. 1824. gadā britu kapteinis Gordons Brēmers (Gordon Bremer) salas pasludināja par Lielbritānijas īpašumu. Brēmers 1824. gada septembrī salās nodibināja arī pirmo eiropiešu apmetni, kas bija pirmā Austrālijas ziemeļos, bet tā tika pamesta jau pēc pieciem gadiem. Sākotnēji salas tika pasludinātas par Jaundienvidvelsas kolonijas daļu, bet 1863. gadā tās pārņēma Dienvidaustrālijas kolonija. 1911. gadā Batērsta salā tika nodibināta pirmā kristiešu misija.

1978. gadā tiesības uz salu zemi tika nodotas Tivi aborigēnu kopienai, bet 2001. gadā nodibināta vietējā pašvaldība.

Iedzīvotāji 
Lielākā daļa salas iedzīvotāju (82%) pieder aborigēnajai tivi tautai. Tivi ir viena no nedaudzajām Austrālijas aborigēnu tautām, kas sadzīvē joprojām visās vecuma grupās kā pamatvalodu lieto tivi valodu. Angļu valodu ikdienā lieto ap 10% iedzīvotāju. Pēc reliģiskās piederības 84% formāli ir katoļi, bet plaši izplatīti tradicionālie ticējumi un paražas.

Galvenās ekonomikas nozares salās ir mežrūpniecība un derīgo izrakteņu ieguve.

Atsauces

Ārējās saites 

Austrālijas salas
Ziemeļu teritorija
Tivi salas ( ) vai Ratuati Irara ( vai Ratuwati Yinjara — ‘ Divas salas ’ ) ir salu grupa Austrālijas ziemeļos . Administratīvi ietilpst Ziemeļu teritorijā , veido atsevišķu Tivi salu reģionālo padomi . Lielākā apdzīvotā vieta ir Vurrumijana Batērsta salā , bet pašvaldības centrs — Milikapiti Melvila salā . Ģeogrāfija Salas izvietojušās Austrālijas ziemeļu piekrastē . Ziemeļos tās apskalo Arafuru jūra , rietumos — Timoras jūra , dienvidrietumos — Bīgla līcis , bet dienvidaustrumos — Van Dīmena līcis . Dandasa šaurums austrumos to atdala no Koburga pussalas , bet Klerensa šaurums dienvidos — no kontinenta . Salu grupa sastāv no divām galvenajām salām — Melvila salaskm² ) un Batērsta salaskm² ) , ko atdalakm platais Epslija šaurums , kā aŗī deviņām mazākām saliņām . Salas līdzenas , augstākais punkts ir Valtera kalnsm vjl Melvila salā . Salās valda tropisks musonu klimats . Vietējie iedzīvotāji gadā izšķir trīs sezonas — sauso ( dūmu sezonu ) , uzkrāšanas ( augsts mitrums ) un negaisu sezonu . Salās novērojams īpatnējs meteoroloģisks fenomens , kad no novembra līdz decembrim un no februāra līdz martam praktiski katru dienu ir spēcīgi pērkona negaisi , kas stiepjas līdz pat augstumam un novērojami pat attālajā Dārvinā . Salas ir izolētas no kontinenta kopš pēdējā ledus laikmeta . Tās klāj galvenokārt eikaliptu meži , kā arī nelieli lietusmeži . Daudz endēmo augu un dzīvnieku sugu , tajā skaitāendēmas zīdītāju sugas . Visa salu teritorija noteikta par putniem nozīmīgu vietu . Vēsture Salas apdzīvotas jau kopš000 gadu tālas senatnes , bet vietējo iedzīvotāju mutvārdu leģendas attiecinātas uzgadu tālu senatni . Leģendās atrodamas norādes par kādreiz ar kontinentu vienoto salu nošķiršanu pēcleduslaikmeta plūdos . Tiek uzskatīts , ka vēl pirms eiropiešu ierašanās saliniekiem bijuši kontakti ar Makasaras tirgotājiem . Pirmie eiropieši , kas apmeklēja salu , bija holandieši gada aprīlī . gadā britu kapteinis Gordons Brēmers ( Gordon Bremer ) salas pasludināja par Lielbritānijas īpašumu . Brēmers gada septembrī salās nodibināja arī pirmo eiropiešu apmetni , kas bija pirmā Austrālijas ziemeļos , bet tā tika pamesta jau pēc pieciem gadiem . Sākotnēji salas tika pasludinātas par Jaundienvidvelsas kolonijas daļu , bet gadā tās pārņēma Dienvidaustrālijas kolonija . gadā Batērsta salā tika nodibināta pirmā kristiešu misija . 1978. gadā tiesības uz salu zemi tika nodotas Tivi aborigēnu kopienai , bet gadā nodibināta vietējā pašvaldība . Iedzīvotāji Lielākā daļa salas iedzīvotāju ) pieder aborigēnajai tivi tautai . Tivi ir viena no nedaudzajām Austrālijas aborigēnu tautām , kas sadzīvē joprojām visās vecuma grupās kā pamatvalodu lieto tivi valodu . Angļu valodu ikdienā lieto ap iedzīvotāju . Pēc reliģiskās piederības formāli ir katoļi , bet plaši izplatīti tradicionālie ticējumi un paražas . Galvenās ekonomikas nozares salās ir mežrūpniecība un derīgo izrakteņu ieguve . Atsauces Ārējās saites Austrālijas salas Ziemeļu teritorija