Ezeru ķauķis
Ezeru ķauķis jeb ezera ķauķis (Acrocephalus scirpaceus) ir neliels kāpelētājķauķu dzimtas (Acrocephalidae) dziedātājputns. Sastopams Eiropā, Āzijā un Āfrikā. Izdala 4 pasugas.

Izplatība 

Visas ezeru ķauķa populācijas ir gājputni. Ligzdo Eiropas centrālajā daļā, fragmentāri arī Spānijā, Itālijā un Grieķijā. Uz ziemeļiem areāls plešas līdz Anglijas, Zviedrijas un Somijas vidienei. Ārpus Eiropas ligzdo Vidusāzijā, Aizkaukāzā, Tuvo Austrumu ziemeļu daļā un Ziemeļāfrikā. Ziemo Āfrikā uz dienvidiem no Sahāras.

Latvijā 
Ezeru ķauķis Latvijā piemērotās vietās (ezeros un dīķos ar niedrājiem) ir parasts ligzdotājs.
Populācijas lielums Latvijā ir apmēram 20 000—40 000 pāru. Ligzdo galvenokārt ezeros ar plašām niedru audzēm. Parasti izvēlas niedru audzes, kuras visu gadu atrodas ūdenī un izvairas no niedru audzēm uz sauszemes.

Izskats 

Ezeru ķauķis ir spēcīgs, samērā liels ķauķis ar noapaļotiem spārniem, lielu knābi un lielām pēdām, kas piemērotas niedres aptveršanai. Ķermeņa garums 12,5—14 cm, spārnu plētums 17—21 cm, svars 8—19,7 g.

Apspalvojums vienlaidus dzeltenbrūns: mugura, spārnu virspuses un galvas virsa nedaudz tumšākas, ar vieglu rudu tonējumu, vēders un krūtis gaiši, gandrīz balti, sāni nedaudz tumšāki kā vēders. Virs acs izplūdusi, dzeltenīga svītra, ap acu gaišs gredzens, bet starp aci un knābi tumšāks laukumiņš. Lidspalvu maliņas gaišākas. Jaunie putni košāk rudi nekā pieaugušie īpatņi. Acu krāsa atkarībā no vecuma ir mainīga: jaunajiem putniem acis ir melnas vai tumši brūnas, pieaugušajiem gaiši olīvbrūnas.

Līdzīgas sugas 
Visgrūtāk ezeru ķauķis atšķirams no purva ķauķa, kurš ir nedaudz lielāks. Dabā drošākā atšķiršanas pazīme ir balss, bet vairumā gadījumu, kad putns nedzied, šīs sugas nav atšķiramas pat pieredzējušam putnu pazinējam.

Uzvedība 
Ezeru ķauķis galvenokārt uzturas ezeru, dīķu, grāvju un lēnu upju niedrājos, ir sastopams arī kārklu un vītolu audzēs ūdenstilpju krastos. Migrācijas laikā un ziemošanas vietās apmetas jebkādos biezos krūmos, mežmalās, aizaugušos dārzos un blīvi augošos, garos augos.

Barība 
Ezeru ķauķis galvenokārt barojas ar kukaiņiem un to kāpuriem, kā arī ar citiem nelieliem bezmugurkaulniekiem, piemēram, ar zirnekļiem un kolembolām. Nelielos daudzumos barojas arī ar ogām, sēklām un ziediem. Barību meklē niedrēs, krūmos un uz zemes.

Ligzdošana 
Ezeru ķauķi parasti veido monogāmus pārus. Ligzdošanas sezona Eiropā ilgst no maija līdz jūlija beigām vai augusta sākumam, Ziemeļāfrikā no aprīļa līdz jūlijam. Ligzdo vaļīgās kolonijās, apmēram 15—50 m attālumā viens no otra. Dziļo kausveida ligzdu pāris būvē kopīgi, tomēr lielāko daļu darba paveic mātīte. Tā parasti atrodas niedrēs, seklā ūdenī, apmēram 50—80 cm augstumā no ūdens virsmas. Līgzda vīta no niedru šķiedrām, sausas zāles, augu pūkām un zirnekļu tīkla pavedieniem, no iekšpuses izklāta ar smalkākiem stiebriņiem un dažiem matiem.

Dējumā 3—6 olas. Inkubācijas periods ilgst 8—13 dienas, perē galvenokārt mātīte. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni izlido 10—13 dienu vecumā. Vecāki turpina barot jaunos putnus papildu 10—14 dienas.

Ezeru ķauķis un dzeguze 
Ezeru ķauķis ļoti bieži kļūst par dzeguzes upuri. Dzeguze ligzdā iedēj tikai vienu olu. Dzeguzēns parasti izšķiļas pirmais un pārējās olas izgrūž no ligzdas. Dzeguzēnam, lai izaugtu, nepieciešams tik daudz barības, cik parasti apēd 3—4 ķauķēni. Dzeguzēns aug ātri un drīz vien ir lielāks nekā viņa audžuvecāki. Dzegužu parazītisms starp ezeru ķauķiem var sasniegt tādu līmeni, ka krītas populācijas lielums. Tādā gadījumā dzeguzes pārmetas uz citu sugu.

Sistemātika 
Ezeru ķauķim ir 4 pasugas:
Acrocephalus scirpaceus scirpaceus — nominālpasuga, ligzdo Eiropā līdz Krievijas rietumdaļai, arī Turcijas rietumos un Ziemeļāfrikas rietumos;
Acrocephalus scirpaceus ammon — ligzdo Lībijas un Ēģiptes robežjoslas oāzēs;
Acrocephalus scirpaceus avicenniae — ligzdo Sarkanās jūras krastos;
Acrocephalus scirpaceus fuscus — ligzdo Ēģiptes ziemeļos un Turcijas centrālajā daļā, areālam turpinoties cauri Tuvajiem Austrumiem līdz Krievijas Eiropas daļas dienvidaustrumiem, Irānas ziemeļiem, Kazahstānai un Ķīnas ziemeļrietumiem.

Atsauces

Ārējās saites 
Latvijas Daba: Ezera ķauķis
Selgas foto:Ezera ķauķis
Xeno-Canto: Eurasian Reed Warbler Acrocephalus scirpaceus (Hermann, 1804)
IUCN: Acrocephalus scirpaceus
IBC: Common Reed-warbler
Planet of Birds: Reed-Warbler (Acrocephalus scirpaceus) 

Kāpelētājķauķi
Latvijas putni
Eiropas putni
Āzijas putni
Āfrikas putni
Ezeru ķauķis jeb ezera ķauķis ( Acrocephalus scirpaceus ) ir neliels kāpelētājķauķu dzimtas ( Acrocephalidae ) dziedātājputns . Sastopams Eiropā , Āzijā un Āfrikā . Izdalapasugas . Izplatība Visas ezeru ķauķa populācijas ir gājputni . Ligzdo Eiropas centrālajā daļā , fragmentāri arī Spānijā , Itālijā un Grieķijā . Uz ziemeļiem areāls plešas līdz Anglijas , Zviedrijas un Somijas vidienei . Ārpus Eiropas ligzdo Vidusāzijā , Aizkaukāzā , Tuvo Austrumu ziemeļu daļā un Ziemeļāfrikā . Ziemo Āfrikā uz dienvidiem no Sahāras . Latvijā Ezeru ķauķis Latvijā piemērotās vietās ( ezeros un dīķos ar niedrājiem ) ir parasts ligzdotājs . Populācijas lielums Latvijā ir apmēram000 — 40 pāru . Ligzdo galvenokārt ezeros ar plašām niedru audzēm . Parasti izvēlas niedru audzes , kuras visu gadu atrodas ūdenī un izvairas no niedru audzēm uz sauszemes . Izskats Ezeru ķauķis ir spēcīgs , samērā liels ķauķis ar noapaļotiem spārniem , lielu knābi un lielām pēdām , kas piemērotas niedres aptveršanai . Ķermeņa garums5 — 14 cm , spārnu plētums21 cm , svars19,7 g. Apspalvojums vienlaidus dzeltenbrūns : mugura , spārnu virspuses un galvas virsa nedaudz tumšākas , ar vieglu rudu tonējumu , vēders un krūtis gaiši , gandrīz balti , sāni nedaudz tumšāki kā vēders . Virs acs izplūdusi , dzeltenīga svītra , ap acu gaišs gredzens , bet starp aci un knābi tumšāks laukumiņš . Lidspalvu maliņas gaišākas . Jaunie putni košāk rudi nekā pieaugušie īpatņi . Acu krāsa atkarībā no vecuma ir mainīga : jaunajiem putniem acis ir melnas vai tumši brūnas , pieaugušajiem gaiši olīvbrūnas . Līdzīgas sugas Visgrūtāk ezeru ķauķis atšķirams no purva ķauķa , kurš ir nedaudz lielāks . Dabā drošākā atšķiršanas pazīme ir balss , bet vairumā gadījumu , kad putns nedzied , šīs sugas nav atšķiramas pat pieredzējušam putnu pazinējam . Uzvedība Ezeru ķauķis galvenokārt uzturas ezeru , dīķu , grāvju un lēnu upju niedrājos , ir sastopams arī kārklu un vītolu audzēs ūdenstilpju krastos . Migrācijas laikā un ziemošanas vietās apmetas jebkādos biezos krūmos , mežmalās , aizaugušos dārzos un blīvi augošos , garos augos . Barība Ezeru ķauķis galvenokārt barojas ar kukaiņiem un to kāpuriem , kā arī ar citiem nelieliem bezmugurkaulniekiem , piemēram , ar zirnekļiem un kolembolām . Nelielos daudzumos barojas arī ar ogām , sēklām un ziediem . Barību meklē niedrēs , krūmos un uz zemes . Ligzdošana Ezeru ķauķi parasti veido monogāmus pārus . Ligzdošanas sezona Eiropā ilgst no maija līdz jūlija beigām vai augusta sākumam , Ziemeļāfrikā no aprīļa līdz jūlijam . Ligzdo vaļīgās kolonijās , apmēram50 m attālumā viens no otra . Dziļo kausveida ligzdu pāris būvē kopīgi , tomēr lielāko daļu darba paveic mātīte . Tā parasti atrodas niedrēs , seklā ūdenī , apmēram80 cm augstumā no ūdens virsmas . Līgzda vīta no niedru šķiedrām , sausas zāles , augu pūkām un zirnekļu tīkla pavedieniem , no iekšpuses izklāta ar smalkākiem stiebriņiem un dažiem matiem . Dējumā6 olas . Inkubācijas periods ilgst13 dienas , perē galvenokārt mātīte . Par mazuļiem rūpējas abi vecāki . Jaunie putni izlido13 dienu vecumā . Vecāki turpina barot jaunos putnus papildu14 dienas . Ezeru ķauķis un dzeguze Ezeru ķauķis ļoti bieži kļūst par dzeguzes upuri . Dzeguze ligzdā iedēj tikai vienu olu . Dzeguzēns parasti izšķiļas pirmais un pārējās olas izgrūž no ligzdas . Dzeguzēnam , lai izaugtu , nepieciešams tik daudz barības , cik parasti apēd4 ķauķēni . Dzeguzēns aug ātri un drīz vien ir lielāks nekā viņa audžuvecāki . Dzegužu parazītisms starp ezeru ķauķiem var sasniegt tādu līmeni , ka krītas populācijas lielums . Tādā gadījumā dzeguzes pārmetas uz citu sugu . Sistemātika Ezeru ķauķim irpasugas : Acrocephalus scirpaceus scirpaceus — nominālpasuga , ligzdo Eiropā līdz Krievijas rietumdaļai , arī Turcijas rietumos un Ziemeļāfrikas rietumos ; Acrocephalus scirpaceus ammon — ligzdo Lībijas un Ēģiptes robežjoslas oāzēs ; Acrocephalus scirpaceus avicenniae — ligzdo Sarkanās jūras krastos ; Acrocephalus scirpaceus fuscus — ligzdo Ēģiptes ziemeļos un Turcijas centrālajā daļā , areālam turpinoties cauri Tuvajiem Austrumiem līdz Krievijas Eiropas daļas dienvidaustrumiem , Irānas ziemeļiem , Kazahstānai un Ķīnas ziemeļrietumiem . Atsauces Ārējās saites Latvijas Daba : Ezera ķauķis Selgas foto : Ezera ķauķis Xeno-Canto : Eurasian Reed Warbler Acrocephalus scirpaceus ( Hermann , IUCN : Acrocephalus scirpaceus IBC : Common Reed-warbler Planet of Birds : Reed-Warbler ( Acrocephalus scirpaceus ) Kāpelētājķauķi Latvijas putni Eiropas putni Āzijas putni Āfrikas putni