Rišards Šurkovskis
Rišards Jans Šurkovskis (; —) bija Polijas šosejas riteņbraucējs, vēlāk treneris, leģendāra personība Polijas sportā.

Karjera 
Velosportam pievērsās 10 gadu vecumam, iespaidojoties no sava tautieša Stanislava Krulaka uzvaras Miera velobraucienā 1956. gadā.

Sākotnēji trenējies pastsāvīgi, no 1966. gada armijas komandā Radomā, no 1968. gada Vroclavas komandā Dolmel pie nacionālās izlases trenera Henrika Lasaka. Savās pirmajās lielākajās sacensībās — 1968. gada Polijas čempionātā Prudņikā izcīnīja 1. vietu apļu braucienā (viena no čempionāta kategorijām).

Šurkovskis izcīnīja pa sudraba medaļai komandu braucienā 1972. un 1976. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kā arī ieguva trīs zelta un vienu sudraba medaļu Pasaules čempionātā amatieriem. 1973. gadā viņs ieguva divas zelta medaļas, bet 1975. gadā zeltu komandu braucienā un sudrabu grupas braucienā. Šurkovskis četras teizes uzvarēja Miera velobraucienā (1970, 1971, 1973 un 1975). Divas reizes uzvarēja arī Dookoła Mazowsza (1977 un 1978).

Sportista karjeru noslēdza 1980. gadā. 1984. gadā pabeidza Fiziskās kultūras akadēmiju Vroclavā. 1984.—1988. gadā bija Polijas šosejas riteņbraukšanas izlases treneris. Olimpiskajās spēlēs Seulā viņa trenētā komanda ieguva sudraba medaļu 100 km komandu braucienā. 1988.—1989. gadā vadīja pirmo Polijas profesionālo riteņbraukšanas komandu Exbud, 1991. gadā Varšavā izveidoja sporta klubu Szurkowski.

Politiķa karjera 
1985.—1989. gadā Šurkovskis bija Polijas Tautas Republikas Sejma deputāts. 2005. gadā kandidēja Polijas Sejma vēlēšanās, bet netika ievēlēts.

Privātā dzīve 
Viņs dēls, Norberts, gāja bojā 2001. gada 11. septembra uzbrukumos ASV.

2018. gadā Šurkovskis iekļuva kritienā velosacensību laikā Vācijā, guva smagus savinojumus, to skaitā traumējot muguras smadzenes. Pēc šīm traumām viņš neatguvās un kļuva paralizēts. Pēc piecu mēnešu terapijas viņš bija atguvis jutību pirkstos.

Viņš mira 2021. gada 1. februārī, divdesmit dienas pēc savas 75. dzimšanas dienas.

Atzinība 
1971. un 1973. gadā laikraksta Przegląd Sportowy aptaujā atzīts par Polijas Gada sportistu, bet 1985. gadā par Gada treneri.

Atsauces

Ārējās saites 

1946. gadā dzimušie
2021. gadā mirušie
Polijas riteņbraucēji
Polijas politiķi
1972. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1976. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Lejassilēzijas vojevodistē dzimušie
Olimpiskie sudraba medaļnieki riteņbraukšanā
Polijas olimpiskie sudraba medaļnieki
Rišards Jans Šurkovskis ( ; — ) bija Polijas šosejas riteņbraucējs , vēlāk treneris , leģendāra personība Polijas sportā . Karjera Velosportam pievērsāsgadu vecumam , iespaidojoties no sava tautieša Stanislava Krulaka uzvaras Miera velobraucienā gadā . Sākotnēji trenējies pastsāvīgi , no gada armijas komandā Radomā , no gada Vroclavas komandā Dolmel pie nacionālās izlases trenera Henrika Lasaka . Savās pirmajās lielākajās sacensībās — gada Polijas čempionātā Prudņikā izcīnīja vietu apļu braucienā ( viena no čempionāta kategorijām ) . Šurkovskis izcīnīja pa sudraba medaļai komandu braucienā un gada vasaras olimpiskajās spēlēs , kā arī ieguva trīs zelta un vienu sudraba medaļu Pasaules čempionātā amatieriem . gadā viņs ieguva divas zelta medaļas , bet gadā zeltu komandu braucienā un sudrabu grupas braucienā . Šurkovskis četras teizes uzvarēja Miera velobraucienāun Divas reizes uzvarēja arī Dookoła Mazowszaun Sportista karjeru noslēdza gadā . gadā pabeidza Fiziskās kultūras akadēmiju Vroclavā . —1988. gadā bija Polijas šosejas riteņbraukšanas izlases treneris . Olimpiskajās spēlēs Seulā viņa trenētā komanda ieguva sudraba medaļukm komandu braucienā .— 1989. gadā vadīja pirmo Polijas profesionālo riteņbraukšanas komandu Exbud , gadā Varšavā izveidoja sporta klubu Szurkowski . Politiķa karjera 1985. — 1989. gadā Šurkovskis bija Polijas Tautas Republikas Sejma deputāts . gadā kandidēja Polijas Sejma vēlēšanās , bet netika ievēlēts . Privātā dzīve Viņs dēls , Norberts , gāja bojā gada septembra uzbrukumos ASV . 2018. gadā Šurkovskis iekļuva kritienā velosacensību laikā Vācijā , guva smagus savinojumus , to skaitā traumējot muguras smadzenes . Pēc šīm traumām viņš neatguvās un kļuva paralizēts . Pēc piecu mēnešu terapijas viņš bija atguvis jutību pirkstos . Viņš mira gada februārī , divdesmit dienas pēc savas dzimšanas dienas . Atzinība 1971. un gadā laikraksta Przegląd Sportowy aptaujā atzīts par Polijas Gada sportistu , bet gadā par Gada treneri . Atsauces Ārējās saites 1946. gadā dzimušie 2021. gadā mirušie Polijas riteņbraucēji Polijas politiķi 1972. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki 1976. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki Lejassilēzijas vojevodistē dzimušie Olimpiskie sudraba medaļnieki riteņbraukšanā Polijas olimpiskie sudraba medaļnieki