Pjērs Trido
Žozefs Filips Pjērs Īvs Eliots Trido (; —), bieži saukts arī tikai iniciāļos PET, bija Kanādas politiķis, 15. Kanādas premjerministrs (1968—1979 un 1980—1984). Ar amatā pavadītiem 15 gadiem un 164 dienām viņš ir trešais amatā ilgāko laiku pavadījušais Kanādas premjerministrs.

Trido atpazīstamību ieguva kā jurists, intelektuālis un Kvebekas politikas aktīvists. 1960. gados viņš uzsāka darbību federālajā politikā, pievienojoties Kanādas liberālajai partijai. Viņš kļuva par Lestera Pīrsona parlamentāro sekretāru un vēlāk kļuva par tieslietu ministru viņa valdībā. Trido kļuva par plašsaziņas līdzekļu sensāciju un 1968. gadā pārņēma liberāļu vadību. No 1960. gadu beigām līdz 1980. gadu vidum viņa personība nepieredzētā mērogā dominēja Kanādas politikā. Lai arī viņa moto bija "Saprāts pirms kaisles ()", viņa personība un politiskā karjera Kanādā izraisīja polarizējošu reakciju.

Trido atbalstītāji uzsver viņa intelektuālo spēku un viņa politisko izmanību, saglabājot tautas vienotību pret Kvebekas neatkarības kustību, tiekot galā ar terorisma krīzi, veicinot vienotas Kanādas identitāti un panākot visaptverošu institucionālo reformu, tostarp oficiālās divvalodības īstenošanu, konstitūcijas izmaiņu īstenošanu, kas panāca pilnīgu neatkarību no Lielbritānijas un Tiesību un brīvību hartas izveidi. Kritiķi uzsver viņa augstprātību, nepareizu ekonomikas virzību un pārmērīgu lēmumu pieņemšanas centralizāciju, kaitējot Kvebekas kultūrai un prēriju ekonomikai. No politikas viņš aizgāja 1984. gadā, kad viņu nomainīja Džons Tērners.

Viņa vecākais dēls Žistēns Trido 2015. gada federālajās vēlēšanās kļuva par 23. un pašreizējo premjerministru. Viņš ir pirmais Kanādas premjerministrs, kurš saistīts ar kādu no iepriekšējajiem premjerministriem.

Atsauces

Bibliogrāfija 
 
 
 
 

1919. gadā dzimušie
2000. gadā mirušie
Kanādas premjerministri
Kanādas politiķi
Monreālā dzimušie
Žozefs Filips Pjērs Īvs Eliots Trido ( ; — ) , bieži saukts arī tikai iniciāļos PET , bija Kanādas politiķis , Kanādas premjerministrs1979 un1984 ) . Ar amatā pavadītiemgadiem undienām viņš ir trešais amatā ilgāko laiku pavadījušais Kanādas premjerministrs . Trido atpazīstamību ieguva kā jurists , intelektuālis un Kvebekas politikas aktīvists . gados viņš uzsāka darbību federālajā politikā , pievienojoties Kanādas liberālajai partijai . Viņš kļuva par Lestera Pīrsona parlamentāro sekretāru un vēlāk kļuva par tieslietu ministru viņa valdībā . Trido kļuva par plašsaziņas līdzekļu sensāciju un gadā pārņēma liberāļu vadību . No gadu beigām līdz gadu vidum viņa personība nepieredzētā mērogā dominēja Kanādas politikā . Lai arī viņa moto bija " Saprāts pirms kaisles ( ) " , viņa personība un politiskā karjera Kanādā izraisīja polarizējošu reakciju . Trido atbalstītāji uzsver viņa intelektuālo spēku un viņa politisko izmanību , saglabājot tautas vienotību pret Kvebekas neatkarības kustību , tiekot galā ar terorisma krīzi , veicinot vienotas Kanādas identitāti un panākot visaptverošu institucionālo reformu , tostarp oficiālās divvalodības īstenošanu , konstitūcijas izmaiņu īstenošanu , kas panāca pilnīgu neatkarību no Lielbritānijas un Tiesību un brīvību hartas izveidi . Kritiķi uzsver viņa augstprātību , nepareizu ekonomikas virzību un pārmērīgu lēmumu pieņemšanas centralizāciju , kaitējot Kvebekas kultūrai un prēriju ekonomikai . No politikas viņš aizgāja gadā , kad viņu nomainīja Džons Tērners . Viņa vecākais dēls Žistēns Trido gada federālajās vēlēšanās kļuva par un pašreizējo premjerministru . Viņš ir pirmais Kanādas premjerministrs , kurš saistīts ar kādu no iepriekšējajiem premjerministriem . Atsauces Bibliogrāfija 1919. gadā dzimušie 2000. gadā mirušie Kanādas premjerministri Kanādas politiķi Monreālā dzimušie