Oļokminska
Oļokminska (), arī Eliehime (), ir pilsēta Krievijas Federācijas Sahas republikas dienvidrietumos, Oļokminskas ulusa (rajona) centrs. Tajā dzīvo ap 9000 iedzīvotāju. Oļokminska atrodas Ļenas upes kreisajā krastā, 651 km uz dienvidrietumiemiem no Jakutskas, Pieļenas plakankalnes dienviddaļā.

Vēsture 
Dibinājuši Jeņisejas kazaki Pjotra Beketova vadībā 1635. gadā kā fortu  Ļenas upes kreisajā krastā pretī Oļokmas ietekai. Vēlāk forts pārcelts 12 kilometrus augstāk pa straumi, lai izvairītos no applūšanas pavasara palos.

Kā divu lielu upju sateces vieta, forts kļuva par izejas punktu Krievijas ekspedīcijām tālāk uz austrumiem un par tirdzniecības vietu ceļā uz Jakutsku. Pateicoties tirdzniecībai, izveidojās apdzīvota vieta. 1775. gadā ciemats kļuva par komisariāta centru. Pilsētas statuss tika saņemts 1783. gadā.

Pilsēta kalpoja par politisko izsūtīto nometināšanas vietu. 19. gadsimtā pilsētā dzīvojuši divi izsūtītie dekabristi Nikolajs Čižovs un Andrejs Andrejevs.

1856. gadā pilsētā bija viena baznīca un 11 veikalu.

Otrā pasaules kara laikā pie pilsētas tika uzbūvēts lidlauks Aļaskas — Sibīrijas gaisa trasei, caur kuru Padomju Savienībai tika atsūtītas ap 8000 amerikāņu kaujas lidmašīnas.

Saimniecība 

Pilsētas ekonomikas pamats ir kokapstrāde, kuru apkalpo vietējā elektrostacija. Ir maizes un gaļas ražotnes. Apkārtējās teritorijās audzē kartupeļus, zirgus, lopus, ziemeļbriežus un lopbarību.

Transports

Oļokminskā ir saglabājies 1942. gada grunts lidlauks, kas nodrošina pastāvīgus sakarus ar apkārtējo pasauli. Regulāri lidojumi notiek uz Irkutsku, Jakutsku un Ņerjungri. Trīs vasaras mēnešos pa upi kursē arī ātrgaitas kuģi uz Jakutsku. Valsts tīkla autoceļi un dzelzceļi pilsētu nesasniedz, lai gan pastāv vietējie ceļi ap pilsētu un ziemā iespējams sasniegt Jakutsku pa noblietēta sniega un upes ledus ceļu.

Iedzīvotāji 

Kopš 1970. gada iedzīvotāju skaits pilsētā ir aptuveni stabils, svārstoties starp 8,5 (2006) un 11,5 tūkstošiem (1989).

Kultūra 

Pilsētā ir saglabājusies 19. gadsimta koka arhitektūra, ieskaitot pareizticīgo būves — Aleksandra Ņevska kapelu (1891) un Spasskas katedrāli (1860). Darbojas Jakutijas lauksaimniecības vēstures muzejs, kas nosaukts Ivana Stroda vārdā, kurš bija ieslodzīts Oļokminskas cietumā Krievijas pilsoņu kara gados.

Klimats 

Pēc Kepena klimata klasifikācijas, Oļokminskā valda subarktisks klimats (Dfc). Janvāra vidējās temperatūras ir ap -30°C, jūlija ap +18°C. Vasaras mēnešos temperatūras var īslaicīgi pārsniegt +30°C dienas laikā, rekords ir +37,7°C. Ziemas aukstuma rekords ir −60,1°C. Jūlijs un decembris ir vienīgie mēneši, kad temperatūra nekad nešķērso nulles atzīmi. Nokrišņu daudzums ievērojami lielāks ir vasarā.

Attēli

Atsauces

Ārējās saites 

 Oļokminskas ulusa apdzīvotās vietas.

Jakutijas pilsētas
Oļokminska ( ) , arī Eliehime ( ) , ir pilsēta Krievijas Federācijas Sahas republikas dienvidrietumos , Oļokminskas ulusa ( rajona ) centrs . Tajā dzīvo apiedzīvotāju . Oļokminska atrodas Ļenas upes kreisajā krastā , km uz dienvidrietumiemiem no Jakutskas , Pieļenas plakankalnes dienviddaļā . Vēsture Dibinājuši Jeņisejas kazaki Pjotra Beketova vadībā gadā kā fortu Ļenas upes kreisajā krastā pretī Oļokmas ietekai . Vēlāk forts pārceltskilometrus augstāk pa straumi , lai izvairītos no applūšanas pavasara palos . Kā divu lielu upju sateces vieta , forts kļuva par izejas punktu Krievijas ekspedīcijām tālāk uz austrumiem un par tirdzniecības vietu ceļā uz Jakutsku . Pateicoties tirdzniecībai , izveidojās apdzīvota vieta . gadā ciemats kļuva par komisariāta centru . Pilsētas statuss tika saņemts gadā . Pilsēta kalpoja par politisko izsūtīto nometināšanas vietu . gadsimtā pilsētā dzīvojuši divi izsūtītie dekabristi Nikolajs Čižovs un Andrejs Andrejevs . 1856. gadā pilsētā bija viena baznīca unveikalu . Otrā pasaules kara laikā pie pilsētas tika uzbūvēts lidlauks Aļaskas — Sibīrijas gaisa trasei , caur kuru Padomju Savienībai tika atsūtītas apamerikāņu kaujas lidmašīnas . Saimniecība Pilsētas ekonomikas pamats ir kokapstrāde , kuru apkalpo vietējā elektrostacija . Ir maizes un gaļas ražotnes . Apkārtējās teritorijās audzē kartupeļus , zirgus , lopus , ziemeļbriežus un lopbarību . Transports Oļokminskā ir saglabājies gada grunts lidlauks , kas nodrošina pastāvīgus sakarus ar apkārtējo pasauli . Regulāri lidojumi notiek uz Irkutsku , Jakutsku un Ņerjungri . Trīs vasaras mēnešos pa upi kursē arī ātrgaitas kuģi uz Jakutsku . Valsts tīkla autoceļi un dzelzceļi pilsētu nesasniedz , lai gan pastāv vietējie ceļi ap pilsētu un ziemā iespējams sasniegt Jakutsku pa noblietēta sniega un upes ledus ceļu . Iedzīvotāji Kopš gada iedzīvotāju skaits pilsētā ir aptuveni stabils , svārstoties starp5un5 tūkstošiem Kultūra Pilsētā ir saglabājusies gadsimta koka arhitektūra , ieskaitot pareizticīgo būves — Aleksandra Ņevska kapeluun Spasskas katedrāli Darbojas Jakutijas lauksaimniecības vēstures muzejs , kas nosaukts Ivana Stroda vārdā , kurš bija ieslodzīts Oļokminskas cietumā Krievijas pilsoņu kara gados . Klimats Pēc Kepena klimata klasifikācijas , Oļokminskā valda subarktisks klimats ( Dfc ) . Janvāra vidējās temperatūras ir apC , jūlija ap +18 ° C . Vasaras mēnešos temperatūras var īslaicīgi pārsniegt + 30 ° C dienas laikā , rekords ir + 37,7 ° C . Ziemas aukstuma rekords ir −60,1 ° C . Jūlijs un decembris ir vienīgie mēneši , kad temperatūra nekad nešķērso nulles atzīmi . Nokrišņu daudzums ievērojami lielāks ir vasarā . Attēli Atsauces Ārējās saites Oļokminskas ulusa apdzīvotās vietas . Jakutijas pilsētas