Ivars Strautiņš
Ivars Strautiņš (dzimis  Rīgā; miris  Rīgā) bija latviešu uzņēmējs, politiķis un sabiedriskais darbinieks.

Dzīvesgājums 
Dzimis Otrā pasaules kara laikā  Rīgā. 1958. gadā sāka strādāt par atslēdznieku rūpnīcā VEF, vēlāk kļuva par veikala "Laimdota" direktoru. Līdztekus studēja Vissavienības Tirdzniecības institūta Prečzinību fakultātē, kuru absolvēja 1980. gadā un kļuva par Latvijas PSR Republikāniskās vairumtirdzniecības bāzes direktoru. 1985. gadā I. Strautiņš kļuva par Kopdarbības centrālas savienības "Turība" valdes priekšsēdētāju.

Atmodas kustības laikā viņu 1989. gadā ievēlēja par PSRS tautas deputātu no Latvijas (1989—1991).

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas I. Strautiņš bija AS "Rīgas piena kombināts", SIA "Baltijas lāse", AS "Trikātas siers", SIA "Minhauzena unda" un citu uzņēmumu dalībnieks un vadītājs.

Turpinājis darboties arī politikā. 1993. gadā viņš kandidēja 5. Saeimas vēlēšanās "Republikas platformas" sarakstā, būdams Republikāņu partijas biedrs. Pēc Alberta Kaula demisijas 1996. gadā viņš pretendēja uz zemkopības ministra amatu. 1999. gadā I. Strautiņš bija Ministru prezidenta Andra Šķēles padomnieks. 2010. gadā viņš bija kustības "Par Labu Latviju" dibinātāju skaitā

I. Strautiņš bijis Rīgas Latviešu biedrības, Latvijas Biatlona federācijas, 1991. gada barikāžu dalībnieku biedrības, Latvijas Pārtikas uzņēmumu federācijas biedrs. Viens no Biznesa augstskolas "Turība" dibinātājiem.

Miris  Rīgā.

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis (2003)

Atsauces 

1942. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
2020. gadā mirušie
Rīgā mirušie
Latvijas uzņēmēji
Latvijas politiķi
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Ivars Strautiņš ( dzimis Rīgā ; miris Rīgā ) bija latviešu uzņēmējs , politiķis un sabiedriskais darbinieks . Dzīvesgājums Dzimis Otrā pasaules kara laikā Rīgā . gadā sāka strādāt par atslēdznieku rūpnīcā VEF , vēlāk kļuva par veikala " Laimdota " direktoru . Līdztekus studēja Vissavienības Tirdzniecības institūta Prečzinību fakultātē , kuru absolvēja gadā un kļuva par Latvijas PSR Republikāniskās vairumtirdzniecības bāzes direktoru . gadā I. Strautiņš kļuva par Kopdarbības centrālas savienības " Turība " valdes priekšsēdētāju . Atmodas kustības laikā viņu gadā ievēlēja par PSRS tautas deputātu no Latvijas1991 ) . Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas I. Strautiņš bija AS " Rīgas piena kombināts " , SIA " Baltijas lāse " , AS " Trikātas siers " , SIA " Minhauzena unda " un citu uzņēmumu dalībnieks un vadītājs . Turpinājis darboties arī politikā . gadā viņš kandidēja Saeimas vēlēšanās " Republikas platformas " sarakstā , būdams Republikāņu partijas biedrs . Pēc Alberta Kaula demisijas gadā viņš pretendēja uz zemkopības ministra amatu . gadā I. Strautiņš bija Ministru prezidenta Andra Šķēles padomnieks . gadā viņš bija kustības " Par Labu Latviju " dibinātāju skaitā I. Strautiņš bijis Rīgas Latviešu biedrības , Latvijas Biatlona federācijas , gada barikāžu dalībnieku biedrības , Latvijas Pārtikas uzņēmumu federācijas biedrs . Viens no Biznesa augstskolas " Turība " dibinātājiem . Miris Rīgā . Apbalvojumi Triju Zvaigžņu ordenis Atsauces 1942. gadā dzimušie Rīgā dzimušie 2020. gadā mirušie Rīgā mirušie Latvijas uzņēmēji Latvijas politiķi Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki