Ruskoje Ustje
Ruskoje Ustje ( — ‘krievu grīva’, ) ir sens ciems Krievijas ziemeļos, Sahas Republikas Allaijahas ulusa, tāda paša nosaukuma naslega (pagasta) centrs un vienīgā apdzīvotā vieta. Izvietojies Indigirkas upes Ruskoustjinskas attekas kreisajā krastā pie Šamanovkas upes ietekas ap 60 km no ietekas Austrumsibīrijas jūrā. Ciems ir viena no vietām, kur kompakti dzīvo savdabīga krievu etnogrāfiskā grupa — «ruskoustjieši» vai «indigirščiki».

Vēsture 
Apdzīvoto vietu dibinājuši pomoru ieceļotāji no Novgorodas zemēm ap 1570. gadu. Vēstures avotos ciems pirmoreiz minēts 1638. gadā. Vēlākos laikos apvidū apmetušies arī Sibīrijas kazaki un ieceļotāji no likvidētās Zašiverskas pilsētas. 20. gadsimta pirmajā pusē bijis ievērojams ciems ar skolu, baznīcu, tirdzniecību, vēlāk lidlauku, radiostaciju un meteostaciju. Līdz pat nesenam laikam ruskoustjieši bija saglabājuši zināmas atšķirības valodā, sadzīvē un kultūrā.

1942. gadā 18 km lejāk pa upi uzbūvēja Poļarnojes (Полярное) ciematu, uz kuru pārcēla Ruskoje Ustjes, kā arī citu tuvāko ciemu iedzīvotājus. 1987. gadā Poļarnoje pārdēvēts par Ruskoje Ustje. Vecā ciema vietā saglabajušās tikai dažas ēkas, tajā skaitā baznīca.

Ciemā ir pasts, feldšeru punkts, veikals, skola ar muzeju un bērnudārzs. Galvenā iedzīvotāju nodarbošanās ir zveja, medības un mamutu ilkņu vākšana.

Atsauces

Ārējās saites 
 Русское устье. Мой репортаж в "Гео"
 Русское Устье. Это сообщество потомков основателей села Русское Устье, расположенного в устье реки Индигирка.
 ТАТЬЯНА БРАТКОВА. Русское Устье
 ЛЮДИ У ХОЛОДНОГО ОКЕАНА

Krievijas ciemi
Jakutija
Ruskoje Ustje ( — ‘ krievu grīva ’ , ) ir sens ciems Krievijas ziemeļos , Sahas Republikas Allaijahas ulusa , tāda paša nosaukuma naslega ( pagasta ) centrs un vienīgā apdzīvotā vieta . Izvietojies Indigirkas upes Ruskoustjinskas attekas kreisajā krastā pie Šamanovkas upes ietekas apkm no ietekas Austrumsibīrijas jūrā . Ciems ir viena no vietām , kur kompakti dzīvo savdabīga krievu etnogrāfiskā grupa — « ruskoustjieši » vai « indigirščiki » . Vēsture Apdzīvoto vietu dibinājuši pomoru ieceļotāji no Novgorodas zemēm ap gadu . Vēstures avotos ciems pirmoreiz minēts gadā . Vēlākos laikos apvidū apmetušies arī Sibīrijas kazaki un ieceļotāji no likvidētās Zašiverskas pilsētas . gadsimta pirmajā pusē bijis ievērojams ciems ar skolu , baznīcu , tirdzniecību , vēlāk lidlauku , radiostaciju un meteostaciju . Līdz pat nesenam laikam ruskoustjieši bija saglabājuši zināmas atšķirības valodā , sadzīvē un kultūrā . 1942. gadākm lejāk pa upi uzbūvēja Poļarnojes ( Полярное ) ciematu , uz kuru pārcēla Ruskoje Ustjes , kā arī citu tuvāko ciemu iedzīvotājus . gadā Poļarnoje pārdēvēts par Ruskoje Ustje . Vecā ciema vietā saglabajušās tikai dažas ēkas , tajā skaitā baznīca . Ciemā ir pasts , feldšeru punkts , veikals , skola ar muzeju un bērnudārzs . Galvenā iedzīvotāju nodarbošanās ir zveja , medības un mamutu ilkņu vākšana . Atsauces Ārējās saites Русское устье . Мой репортаж в " Гео " Русское Устье . Это сообщество потомков основателей села Русское Устье , расположенного в устье реки Индигирка . ТАТЬЯНА БРАТКОВА . Русское Устье ЛЮДИ У ХОЛОДНОГО ОКЕАНА Krievijas ciemi Jakutija