Kapinamarani
Kapinamarani () ir izolēts koraļļu atols Klusajā okeānā, tiek pieskaitīts Karolīnu salu arhipelāgam. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Ponpejas pavalstī, administratīvi veido atsevišķu municipalitāti. Atola iedzīvotāji ir polinēzieši, runā kapinamaraniešu valodā, kas tuva samoāņu valodai. Kapinamarani ir viens no diviem Polinēzijas eksklāviem Mikronēzijā, otrs ir Nukuoro.

Ģeogrāfija 
Kapinamarani ir koraļļu atols Karolīnu salu dienvidu daļā  uz dienvidrietumiem no Ponpejas un  uz dienvidiem no tuvākās cietzemes Nukuoro. Atolā 33 salas, to kopējā sauszemes platība ir . Koraļļu rifs ieskauj  lielu lagūnu; kopējā atola platība ir . Atolā piecas apdzīvotas salas: Touhou (3,72 ha, 293 iedzīvotāji), Verua (16,75 ha, 183 iedzīvotāji; ar dambi savienota ar Touhou), Tarina (5,02 ha, 31 iedzīvotājs), Matiro (4,17 ha, 13 iedzīvotāji) un Hukuhenua (2,02 ha, 7 iedzīvotāji). Citas lielākās salas ir Hare (32,17 ha) un Rinutori (10,8 ha).

Vēsture 
Pirmais no eiropiešiem salu 1537. gadā atklāja spāņu jūrasbraucējs Ernando de Grihalva (Hernando de Grijalva) un atzīmēja to kartē ka Los Pescadores — ‘Zvejnieku salas’. 19. gadsimta kartēs briti atolu atzīmēja kā Griniču (Greenwich ), bet franči — kā Konstantīnu (Constantine).

Atols tika apdzīvots, domājams, pirms 600—700 gadiem no Elisa salām vai Samoa. Nelielā vietējā mikronēziešu populācija, domājams mortlokieši, tika asimilēti. Atols ir ļoti izolēts un kontakti ar apkārtējām salām bija reti, galvenokārt ar Voleai, no kurienes tika aizgūti ārstnieciskie augi, pesteļošana un grupveida zvejas metode. 1865. gadā atolā iebruka māršalieši un nogalināja pusi atola iedzīvotāju. Pirmais tiešais kontakts ar eiropiešiem, kad kāds kuģis iebrauca lagūnā, notika tikai 1877. gadā. Pēc tam atolu periodiski apmeklēja tirgoņu kuģi no Rabaulas, kas iemainīja kopru pret rietumnieku precēm. Regulāri tirdzniecības un transporta sakari tika izveidoti tikai pēc atola nonākšanas Japānas kontrolē 1914. gadā. 1919. gadā daļa atola iedzīvotāju tika pārcelti uz Ponpeju, kur tie nodibināja atsevišķu ciemu Porakietu (Porakied); mūsdienās tajā dzīvo vairāk kā 600 cilvēku un tur ir vairāk kapinamaraniešu valodas zinātāju nekā dzimtajā atolā. 1954. gadā kapinamaranieši izveidoja nelielu apmetni Orolukas atolā, kur audzēja kopru un medīja jūras bruņurupučus.

Atsauces

Ārējās saites 

Mikronēzija
Mikronēzija (valsts)
Ponpejas pavalsts
Polinēzijas eksklāvi
Kapinamarani ( ) ir izolēts koraļļu atols Klusajā okeānā , tiek pieskaitīts Karolīnu salu arhipelāgam . Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Ponpejas pavalstī , administratīvi veido atsevišķu municipalitāti . Atola iedzīvotāji ir polinēzieši , runā kapinamaraniešu valodā , kas tuva samoāņu valodai . Kapinamarani ir viens no diviem Polinēzijas eksklāviem Mikronēzijā , otrs ir Nukuoro . Ģeogrāfija Kapinamarani ir koraļļu atols Karolīnu salu dienvidu daļā uz dienvidrietumiem no Ponpejas un uz dienvidiem no tuvākās cietzemes Nukuoro . Atolāsalas , to kopējā sauszemes platība ir \ . Koraļļu rifs ieskauj lielu lagūnu ; kopējā atola platība ir \ . Atolā piecas apdzīvotas salas : Touhou72 ha , iedzīvotāji ) , Verua75 ha , iedzīvotāji ; ar dambi savienota ar Touhou ) , Tarina02 ha , iedzīvotājs ) , Matiro17 ha , iedzīvotāji ) un Hukuhenua02 ha , iedzīvotāji ) . Citas lielākās salas ir Hare17 ha ) un Rinutori8 ha ) . Vēsture Pirmais no eiropiešiem salu gadā atklāja spāņu jūrasbraucējs Ernando de Grihalva ( Hernando de Grijalva ) un atzīmēja to kartē ka Los Pescadores — ‘ Zvejnieku salas ’. gadsimta kartēs briti atolu atzīmēja kā Griniču ( Greenwich ) , bet franči — kā Konstantīnu ( Constantine ) . Atols tika apdzīvots , domājams , pirms 700 gadiem no Elisa salām vai Samoa . Nelielā vietējā mikronēziešu populācija , domājams mortlokieši , tika asimilēti . Atols ir ļoti izolēts un kontakti ar apkārtējām salām bija reti , galvenokārt ar Voleai , no kurienes tika aizgūti ārstnieciskie augi , pesteļošana un grupveida zvejas metode . gadā atolā iebruka māršalieši un nogalināja pusi atola iedzīvotāju . Pirmais tiešais kontakts ar eiropiešiem , kad kāds kuģis iebrauca lagūnā , notika tikai gadā . Pēc tam atolu periodiski apmeklēja tirgoņu kuģi no Rabaulas , kas iemainīja kopru pret rietumnieku precēm . Regulāri tirdzniecības un transporta sakari tika izveidoti tikai pēc atola nonākšanas Japānas kontrolē gadā . gadā daļa atola iedzīvotāju tika pārcelti uz Ponpeju , kur tie nodibināja atsevišķu ciemu Porakietu ( Porakied ) ; mūsdienās tajā dzīvo vairāk kācilvēku un tur ir vairāk kapinamaraniešu valodas zinātāju nekā dzimtajā atolā . gadā kapinamaranieši izveidoja nelielu apmetni Orolukas atolā , kur audzēja kopru un medīja jūras bruņurupučus . Atsauces Ārējās saites Mikronēzija Mikronēzija ( valsts ) Ponpejas pavalsts Polinēzijas eksklāvi