Upes ķauķis
Upes ķauķis (Locustella fluviatilis) ir maza auguma sisinātājķauķu dzimtas (Locustellidae) dziedātājputns, kas sastopams Eiropā, Āzijā un Āfrikā. Ģeogrāfisko variāciju nav.

Izplatība 

Upes ķauķis ir gājputns. Ligzdo Centrāleiropā un Austrumeiropā, arī Rietumsibīrijā līdz Irtišas baseinam un Kazahstānas rietumiem. Eiropas areāla robežas iesniedzas Somijas un Zviedrijas dienvidos, Vācijas rietumos, Austrijas un Slovēnijas ziemeļos un Rumānijā. Ziemo Āfrikas dienvidaustrumos.

Latvijā 
Upes ķaukis Latvijā ir samērā parasts un izplatīts ligzdotājs piemērotos biotopos. Pēdējos gados upes ķauķa populācijai ir vērojama samazināšanās tendence.

Izskats 
Upes ķauķis ir vidēji liels sisinātājķauķis ar platu un garu, pakāpenisku asti un garām, platām zemastes spalvām. Ķermeņa garums 14—16 cm, spārnu plētums 19—24 cm, svars 13—23 g.

Apspalvojums kopumā tumši pelēkbrūns vai olīvbrūns: mugura tumšāka nekā apakšpuse. Pavēdere un pazode pelēkbalta. Uz krūtīm un pakakles apspalvojums raibumots. Virsaste un aste, salīdzinot ar ķermeni, ir siltāk brūnā tonī. Malējās lidspalvas gaišas. Zemastes spalvas gaiši pelēkbrūnas ar baltiem galiem. Tumšajā sejā izceļas gaišas, pelēkbaltas uzacis. Smailais knābis pelēks, apakšējā daļa gaišāka, pelēkrozīga. Acis brūnas, kājas rozīgi brūnas. Abi dzimumi izskatās līdzīgi, tikai mātītes aste ir nedaudz īsāka nekā tēviņam. Jaunie putni, salīdzinot ar pieaugušajiem, ir ar nedaudz rudāku muguru un dzeltenīgāku seju un pavēderi.

Uzvedība 

Upes ķauķis ligzdošanas areālā uzturas blīvi augošā, salīdzinoši zemā veģetācijā, piemēram, biezā zālē, nātrēs un grīšļos, kas aug upju un ezeriņu krastos, purvu malās, mitru platlapu koku mežu klajumos, mežmalās, izcirtumos, lielos parkos un pamestos tīrumos. Ziemošanas teritorijās Āfrikā tas apdzīvo zemus, biezus krūmus, zālājus un brikšņainus pamežus. Āfrikā sastopams līdz 1700 m virs jūras līmeņa.  

Upes ķauķi parasti var novērot pa pāriem vai pa vienam. Tas, tāpat kā daudzi citi ķauķi, ir ļoti uzmanīgs un kautrīgs, par tā klātbūtni biežāk liecina putna skaļā dziedāšana.

Dziedāšana 
Upes ķauķa dziedāšana atgādina sienāža sisināšanu. Dziesma izklausās samērā mehāniska un ilgst vairākas minūtes. Sisināšanas frāzi nobeidz īsa skaņa, kas atgādina čāpstināšanu vai kaķa ņurrāšanu. Upes ķauķis parasti dzied vakara krēslā vai agri no rīta, ieņemot kādu augstāku krūma zaru, bet mēdz dziedāt arī nakts un dienas laikā.

Barība 
Upes ķauķis galvenokārt barojas ar kukaiņiem (piemēram, vabolēm, mušām un blaktīm), bet uzlasa arī zirnekļus, ērces, tūkstoškājus un gliemezīšus. Barību meklē zemos krūmos vai uz zemes, ļoti reti ķerot kukaiņus gaisā.

Ligzdošana 
Ligzdošanas sezona Eiropā ilgst no maija beigām līdz jūlija vidum. Veido monogāmus pārus. Parasti katrs pāris ligzdo savā teritorijā, kuru agresīvi aizsargā. Tomēr reizēm upes ķauķi ligzdo nelielās grupās. Ligzdai raksturīga vaļīga kausa forma, vīta no zāļu stiebriem un lapām. No iekšpuses izklāta ar smalkākiem stiebriņiem un matiem. Atrodas biezos zāļu ceros vai zem krūmu zariem, uz zemes vai nelielā augstumā (līdz 30 cm). Upes ķauķa ligzdu raksturo arī piekļūšanas koridors.

Dējumā 4—6 olas. Inkubācijas periods ilgst 11—12 dienas. Perē, iespējams, abi vecāki. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni izlido apmēram divu nedēļu vecumā.

Atsauces

Ārējās saites 
Latvijas Daba: Upes ķauķis
Ornitologs: Ja dzirdat sienāzi pirms Jāņiem, tas patiesībā ir upes ķauķis
Xeno-Canto: River Warbler Locustella fluviatilis (Wolf, 1810)
River Warbler (Locustella fluviatilis)

Sisinātājķauķi
Latvijas putni
Eiropas putni
Āzijas putni
Āfrikas putni
Upes ķauķis ( Locustella fluviatilis ) ir maza auguma sisinātājķauķu dzimtas ( Locustellidae ) dziedātājputns , kas sastopams Eiropā , Āzijā un Āfrikā . Ģeogrāfisko variāciju nav . Izplatība Upes ķauķis ir gājputns . Ligzdo Centrāleiropā un Austrumeiropā , arī Rietumsibīrijā līdz Irtišas baseinam un Kazahstānas rietumiem . Eiropas areāla robežas iesniedzas Somijas un Zviedrijas dienvidos , Vācijas rietumos , Austrijas un Slovēnijas ziemeļos un Rumānijā . Ziemo Āfrikas dienvidaustrumos . Latvijā Upes ķaukis Latvijā ir samērā parasts un izplatīts ligzdotājs piemērotos biotopos . Pēdējos gados upes ķauķa populācijai ir vērojama samazināšanās tendence . Izskats Upes ķauķis ir vidēji liels sisinātājķauķis ar platu un garu , pakāpenisku asti un garām , platām zemastes spalvām . Ķermeņa garums16 cm , spārnu plētums24 cm , svars23 g. Apspalvojums kopumā tumši pelēkbrūns vai olīvbrūns : mugura tumšāka nekā apakšpuse . Pavēdere un pazode pelēkbalta . Uz krūtīm un pakakles apspalvojums raibumots . Virsaste un aste , salīdzinot ar ķermeni , ir siltāk brūnā tonī . Malējās lidspalvas gaišas . Zemastes spalvas gaiši pelēkbrūnas ar baltiem galiem . Tumšajā sejā izceļas gaišas , pelēkbaltas uzacis . Smailais knābis pelēks , apakšējā daļa gaišāka , pelēkrozīga . Acis brūnas , kājas rozīgi brūnas . Abi dzimumi izskatās līdzīgi , tikai mātītes aste ir nedaudz īsāka nekā tēviņam . Jaunie putni , salīdzinot ar pieaugušajiem , ir ar nedaudz rudāku muguru un dzeltenīgāku seju un pavēderi . Uzvedība Upes ķauķis ligzdošanas areālā uzturas blīvi augošā , salīdzinoši zemā veģetācijā , piemēram , biezā zālē , nātrēs un grīšļos , kas aug upju un ezeriņu krastos , purvu malās , mitru platlapu koku mežu klajumos , mežmalās , izcirtumos , lielos parkos un pamestos tīrumos . Ziemošanas teritorijās Āfrikā tas apdzīvo zemus , biezus krūmus , zālājus un brikšņainus pamežus . Āfrikā sastopams līdzm virs jūras līmeņa . Upes ķauķi parasti var novērot pa pāriem vai pa vienam . Tas , tāpat kā daudzi citi ķauķi , ir ļoti uzmanīgs un kautrīgs , par tā klātbūtni biežāk liecina putna skaļā dziedāšana . Dziedāšana Upes ķauķa dziedāšana atgādina sienāža sisināšanu . Dziesma izklausās samērā mehāniska un ilgst vairākas minūtes . Sisināšanas frāzi nobeidz īsa skaņa , kas atgādina čāpstināšanu vai kaķa ņurrāšanu . Upes ķauķis parasti dzied vakara krēslā vai agri no rīta , ieņemot kādu augstāku krūma zaru , bet mēdz dziedāt arī nakts un dienas laikā . Barība Upes ķauķis galvenokārt barojas ar kukaiņiem ( piemēram , vabolēm , mušām un blaktīm ) , bet uzlasa arī zirnekļus , ērces , tūkstoškājus un gliemezīšus . Barību meklē zemos krūmos vai uz zemes , ļoti reti ķerot kukaiņus gaisā . Ligzdošana Ligzdošanas sezona Eiropā ilgst no maija beigām līdz jūlija vidum . Veido monogāmus pārus . Parasti katrs pāris ligzdo savā teritorijā , kuru agresīvi aizsargā . Tomēr reizēm upes ķauķi ligzdo nelielās grupās . Ligzdai raksturīga vaļīga kausa forma , vīta no zāļu stiebriem un lapām . No iekšpuses izklāta ar smalkākiem stiebriņiem un matiem . Atrodas biezos zāļu ceros vai zem krūmu zariem , uz zemes vai nelielā augstumā ( līdzcm ) . Upes ķauķa ligzdu raksturo arī piekļūšanas koridors . Dējumā6 olas . Inkubācijas periods ilgst12 dienas . Perē , iespējams , abi vecāki . Par mazuļiem rūpējas abi vecāki . Jaunie putni izlido apmēram divu nedēļu vecumā . Atsauces Ārējās saites Latvijas Daba : Upes ķauķis Ornitologs : Ja dzirdat sienāzi pirms Jāņiem , tas patiesībā ir upes ķauķis Xeno-Canto : River Warbler Locustella fluviatilis ( Wolf , River Warbler ( Locustella fluviatilis ) Sisinātājķauķi Latvijas putni Eiropas putni Āzijas putni Āfrikas putni