Kēniga teorēma (dinamika)
Kēniga teorēma dinamikā ļauj izteikt mehāniskas sistēmas pilno kinētisko (kustības) enerģiju pēc masas centra kustības enerģijas un kustības attiecībā pret šo masas centru enerģijas. Teorēmu izstrādāja Johans Zāmuels Kēnigs 1751. gadā.

Ja sistēma (vai ķermenis — materiālu punktu sistēma) ir saistīta ar tās masas centru, tad tās kinētiskā enerģija

 ,

kur  ir sistēmas masas centra kinētiskā enerģija,  ir tā kinētiskā enerģija, kas piemīt sistēmai tādēļ, ka tās punkti kustas attiecībā pret masas centru.

Ja rit (šī kustība sastāv no virzes un griezes) cilindriskas simetrijas ķermenis, tad tā kinētiskā enerģija sastāv no virzes kustības enerģijas un griezes kustības enerģijas:

 ,

kur  ir ķermeņa masa,  ir ķermeņa masas centra kustības ātrums,  ir ķermeņa inerces moments attiecībā pret cilindra asi,  ir ķermeņa griešanās ātrums ap cilindra asi.

Atsauces 

Fizikas likumi
Klasiskā mehānika
Kēniga teorēma dinamikā ļauj izteikt mehāniskas sistēmas pilno kinētisko ( kustības ) enerģiju pēc masas centra kustības enerģijas un kustības attiecībā pret šo masas centru enerģijas . Teorēmu izstrādāja Johans Zāmuels Kēnigs gadā . Ja sistēma ( vai ķermenis — materiālu punktu sistēma ) ir saistīta ar tās masas centru , tad tās kinētiskā enerģija , kur ir sistēmas masas centra kinētiskā enerģija , ir tā kinētiskā enerģija , kas piemīt sistēmai tādēļ , ka tās punkti kustas attiecībā pret masas centru . Ja rit ( šī kustība sastāv no virzes un griezes ) cilindriskas simetrijas ķermenis , tad tā kinētiskā enerģija sastāv no virzes kustības enerģijas un griezes kustības enerģijas : , kur ir ķermeņa masa , ir ķermeņa masas centra kustības ātrums , ir ķermeņa inerces moments attiecībā pret cilindra asi , ir ķermeņa griešanās ātrums ap cilindra asi . Atsauces Fizikas likumi Klasiskā mehānika