Pikša
Pikša (Melanogrammus aeglefinus) ir mencu dzimtas (Gadidae) jūras zivs, kas ir vienīgā suga pikšu ģintī (Melanogrammus). Sastopama Atlantijas okeāna ziemeļdaļā un pieguļošajās jūrās. Pikša ir nozīmīgs zvejas objekts.

Izplatība 
Pikša sastopama Atlantijas okeāna krastos gan austrumos, gan rietumos. Tomēr ziemeļaustrumu reģionā dzīvo lielākā daļa pikšu. Eiropas piekrastēs tā sastopama no Portugāles līdz Islandei, Špicbergenai un Novaja Zemļai Ziemeļu ledus okeānā. Mājo arī Skagerakā un Kategatā. Lielākās pikšu populācijas sastopamas uz ziemeļiem no Lamanša, bet visapdzīvotākās ir Ziemeļjūra, Fēru salu un Islandes piekrastes un Norvēģijas krasti. Ziemeļamerikas pusē pikša izplatīta, sākot ar Grenlandes rietumkrastiem un beidzot ar Haterasas ragu. Lielākā rietumreģiona populācija mājo pie Keipkodas pussalas un Grandbankas.

Baltijas jūrā 

Pikša Baltijas jūras rietumdaļā ir samērā reta, bet austrumdaļā ļoti reta ieceļotāja. Ir ziņas, ka Latvijas piekrastē noķerta 1951. gadā.

Izskats 
Pikša ir vidēji liela vai liela jūras zivs. Ķermeņa garums līdz 76 cm, svars 4,5 kg. Rekordliels īpatnis tika noķerts pie Islandes, tā ķermeņa garums sasniedza 112 cm, svars 16,8 kg. Visbiežāk pikša ir apmēram 35 cm gara.

Pikšai ir vārpstveida ķermenis, maza galva ar samērā lielām acīm. Augšžoklis ievērojami garāks par apakšžokli, uz kura atrodas ļoti īss tausteklis. Mute relatīvi neliela. Pikšai ir trīs, viena no otras pilnīgi atdalītas, muguras spuras un divas anālās spuras. Pirmā muguras spura augsta, trīsstūrveida, ar 14—17 mīkstiem stariem. Otrai muguras spurai ir 20—24 mīksti stari, trešajai 19—22. Pirmajai anālajai spurai 21—25 mīksti stari, otrajai 20—24. Sānu līnija tumša, arī uz galvas redzamas sānu līnijas poras. Mugura tumša, zaļganbrūna, sāni gaišāki, vēders balts. Starp krūšu spuras pamatni un sānu līniju melns, noapaļots plankums.

Īpašības 
Pikša ir  bentiska jūras zivs, sastopama 80—200 m dziļumā virs akmeņainas, grantainas, smilšainas vai ar gliemežvākiem bagātas grunts. Parasti uzturas ūdenī, kura temperatūra ir 4—10 °C. Barošanās migrācijas nelielas — sākot ar trešo vai ceturto dzīves gadu pikša vasarā dodas krasta virzienā, rudenī — jūras virzienā.

Barība 
Barojas ar bentiskajiem organismiem: vēžveidīgajiem, adatādaiņiem, gliemjiem, tārpiem, sīkām zivīm, piemēram, smilšu gardegunēm, moivām, siļķēm un hekiem. Mazuļi barojas ar airkājvēžiem.

Vairošanās 
Dzimumgatavību pikša sasniedz 5—6 gadu vecumā, sasniedzot 47 cm garumu. Nārsta migrācijas tālas. Nārsto no februāra līdz jūnijam, galvenokārt laikā no marta līdz aprīlim 100—150 m dziļumā pie ūdens temperatūras 6—10 °C un sāļuma 35 PSV. Mātītes auglība 0,1—1,8 milj. ikru. Nārsts porcijveida. Ikri un kāpuri pelaģiski. Mazuļi slēpjas zem medūzām. Mazuļi uz bentisku dzīvesveidu pāriet pirmajā gadā, sasniedzot 15 cm garumu. Pikša var sasniegt 20 gadu vecumu.

Atsauces

Ārējās saites 
WWF: Pikša
FAO: Melanogrammus aeglefinus (Linnaeus, 1758)
IUCN: Haddock

Mencu dzimta
Latvijas zivis
Eiropas zivis
Ziemeļamerikas zivis
Baltijas jūras fauna
Atlantijas okeāna fauna
Islandes fauna
Grenlandes fauna
Pikša ( Melanogrammus aeglefinus ) ir mencu dzimtas ( Gadidae ) jūras zivs , kas ir vienīgā suga pikšu ģintī ( Melanogrammus ) . Sastopama Atlantijas okeāna ziemeļdaļā un pieguļošajās jūrās . Pikša ir nozīmīgs zvejas objekts . Izplatība Pikša sastopama Atlantijas okeāna krastos gan austrumos , gan rietumos . Tomēr ziemeļaustrumu reģionā dzīvo lielākā daļa pikšu . Eiropas piekrastēs tā sastopama no Portugāles līdz Islandei , Špicbergenai un Novaja Zemļai Ziemeļu ledus okeānā . Mājo arī Skagerakā un Kategatā . Lielākās pikšu populācijas sastopamas uz ziemeļiem no Lamanša , bet visapdzīvotākās ir Ziemeļjūra , Fēru salu un Islandes piekrastes un Norvēģijas krasti . Ziemeļamerikas pusē pikša izplatīta , sākot ar Grenlandes rietumkrastiem un beidzot ar Haterasas ragu . Lielākā rietumreģiona populācija mājo pie Keipkodas pussalas un Grandbankas . Baltijas jūrā Pikša Baltijas jūras rietumdaļā ir samērā reta , bet austrumdaļā ļoti reta ieceļotāja . Ir ziņas , ka Latvijas piekrastē noķerta gadā . Izskats Pikša ir vidēji liela vai liela jūras zivs . Ķermeņa garums līdzcm , svars5 kg . Rekordliels īpatnis tika noķerts pie Islandes , tā ķermeņa garums sasniedzacm , svars8 kg . Visbiežāk pikša ir apmēramcm gara . Pikšai ir vārpstveida ķermenis , maza galva ar samērā lielām acīm . Augšžoklis ievērojami garāks par apakšžokli , uz kura atrodas ļoti īss tausteklis . Mute relatīvi neliela . Pikšai ir trīs , viena no otras pilnīgi atdalītas , muguras spuras un divas anālās spuras . Pirmā muguras spura augsta , trīsstūrveida , ar17 mīkstiem stariem . Otrai muguras spurai ir24 mīksti stari , trešajai22. Pirmajai anālajai spurai25 mīksti stari , otrajai24. Sānu līnija tumša , arī uz galvas redzamas sānu līnijas poras . Mugura tumša , zaļganbrūna , sāni gaišāki , vēders balts . Starp krūšu spuras pamatni un sānu līniju melns , noapaļots plankums . Īpašības Pikša ir bentiska jūras zivs , sastopama200 m dziļumā virs akmeņainas , grantainas , smilšainas vai ar gliemežvākiem bagātas grunts . Parasti uzturas ūdenī , kura temperatūra ir10 ° C. Barošanās migrācijas nelielas — sākot ar trešo vai ceturto dzīves gadu pikša vasarā dodas krasta virzienā , rudenī — jūras virzienā . Barība Barojas ar bentiskajiem organismiem : vēžveidīgajiem , adatādaiņiem , gliemjiem , tārpiem , sīkām zivīm , piemēram , smilšu gardegunēm , moivām , siļķēm un hekiem . Mazuļi barojas ar airkājvēžiem . Vairošanās Dzimumgatavību pikša sasniedz6 gadu vecumā , sasniedzotcm garumu . Nārsta migrācijas tālas . Nārsto no februāra līdz jūnijam , galvenokārt laikā no marta līdz aprīlim150 m dziļumā pie ūdens temperatūras10 ° C un sāļumaPSV . Mātītes auglība1—1,8 milj. ikru . Nārsts porcijveida . Ikri un kāpuri pelaģiski . Mazuļi slēpjas zem medūzām . Mazuļi uz bentisku dzīvesveidu pāriet pirmajā gadā , sasniedzotcm garumu . Pikša var sasniegtgadu vecumu . Atsauces Ārējās saites WWF : Pikša FAO : Melanogrammus aeglefinus ( Linnaeus , IUCN : Haddock Mencu dzimta Latvijas zivis Eiropas zivis Ziemeļamerikas zivis Baltijas jūras fauna Atlantijas okeāna fauna Islandes fauna Grenlandes fauna