Marta Alberinga
Marta Alberinga (1909—2005) bija latviešu dejotāja, spāņu tautas deju izpildītāja.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 1909. gada 27. jūlijā Valmierā Jāņa un Kristīnes Kazlavu ģimenē. Mācījās Valmieras pamatskolā, vēlāk Rīgā pie baletdejotājas A. Fjodorovas, tad Beatrises Vīgneres studijā pievērsās spāņu dejai.
1933. gadā apprecējās ar čellistu Valfrīdu Alberingu, politiķa Artura Alberinga krustdēlu.

Spānijas pilsoņu karš viņai traucēja pilnveidot spāņu deju prasmi Spānijā, tādēļ 1937. gadā M. Alberinga devās uz Parīzi. Pēc Otrā pasaules kara sākuma atgriezās Latvijā, bija Rīgas operteātra soliste (1942—1944) un baletskolas pedagoģe. Uzstājās Latviešu leģiona karavīriem frontē un spāņu Zilās divīzijas karavīriem.

Pēc kara beigām bija Liepājas Muzikāli dramatiskā teātra baleta soliste un horeogrāfe (1945—1947), tad Latvijas Valsts Filharmonijas soliste (1947—1954), koncertēja Padomju Savienības republikās, arī kopā ar Mahmudu Esambajevu. 1960. gadu sākumā mātes slimības dēļ pārtrauca dejot.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1995. gadā Rīgas vēstures un kuģniecības muzejs rīkoja Alberingai veltītu izstādi, 1996. gadā pēc Spānijas valdības ielūguma apmeklēja Spāniju.
1999. gadā Alberinga savu un vīra sakrāto mākslas darbu kolekciju uzdāvināja Rīgas vēstures un kuģniecības muzejam un Valmieras muzejam.

Mirusi 96 gadu vecumā 2005. gada 6. decembrī Valmieras pansionātā, apglabāta Centra jeb pilsētas kapos.

Autobiogrāfija 
 Māris Brancis. "Kāpt mūzas kalnā" (2002)

Apbalvojumi 
 Spānijas Goda ordenis (1996), ierakstīta Spānijas kultūras goda grāmatā
 Triju Zvaigžņu ordeņa Goda zīme (1998)
 Valmieras goda pilsone (2001)

Atsauces 

1909. gadā dzimušie
2005. gadā mirušie
Latviešu baletdejotāji
Marta Alberinga2005 ) bija latviešu dejotāja , spāņu tautas deju izpildītāja . Dzīvesgājums Dzimusi gada jūlijā Valmierā Jāņa un Kristīnes Kazlavu ģimenē . Mācījās Valmieras pamatskolā , vēlāk Rīgā pie baletdejotājas A. Fjodorovas , tad Beatrises Vīgneres studijā pievērsās spāņu dejai . 1933. gadā apprecējās ar čellistu Valfrīdu Alberingu , politiķa Artura Alberinga krustdēlu . Spānijas pilsoņu karš viņai traucēja pilnveidot spāņu deju prasmi Spānijā , tādēļ gadā M. Alberinga devās uz Parīzi . Pēc Otrā pasaules kara sākuma atgriezās Latvijā , bija Rīgas operteātra soliste1944 ) un baletskolas pedagoģe . Uzstājās Latviešu leģiona karavīriem frontē un spāņu Zilās divīzijas karavīriem . Pēc kara beigām bija Liepājas Muzikāli dramatiskā teātra baleta soliste un horeogrāfe1947 ) , tad Latvijas Valsts Filharmonijas soliste1954 ) , koncertēja Padomju Savienības republikās , arī kopā ar Mahmudu Esambajevu . gadu sākumā mātes slimības dēļ pārtrauca dejot . Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas gadā Rīgas vēstures un kuģniecības muzejs rīkoja Alberingai veltītu izstādi , gadā pēc Spānijas valdības ielūguma apmeklēja Spāniju . 1999. gadā Alberinga savu un vīra sakrāto mākslas darbu kolekciju uzdāvināja Rīgas vēstures un kuģniecības muzejam un Valmieras muzejam . Mirusigadu vecumā gada decembrī Valmieras pansionātā , apglabāta Centra jeb pilsētas kapos . Autobiogrāfija Māris Brancis . " Kāpt mūzas kalnā " Apbalvojumi Spānijas Goda ordenis ierakstīta Spānijas kultūras goda grāmatā Triju Zvaigžņu ordeņa Goda zīme Valmieras goda pilsone Atsauces 1909. gadā dzimušie 2005. gadā mirušie Latviešu baletdejotāji