Puzuris
Puzuris, lukturis, krīģis jeb spurgulis ir tradicionāls iekaramais telpu rotājums, kas gatavots uz diega saverot niedru, salmu vai smilgu posmiņus un papildinot tos ar ēveļskaidām, dzīpariem, putnu spalvām un lupatu vai papīra gabaliņiem. Puzuris izplatīts ne vien Latvijā, bet arī daudzviet citur Ziemeļeiropā (Lietuvā, Igaunijā, Somijā, Zviedrijā un Norvēģijā), Austrumeiropā (Krievijā, Ukrainā un Baltkrievijā) un Viduseiropā (Polijā un Vācijā).

Puzurus parasti iekar griestos lina vai vilnas diegā. Tie kārti arī virs bērna šūpuļa aizsardzībai pret ļaunajiem gariem vai vedībās virs līgavas un līgavaiņa galda. Bija ticējums, ja puzurs pārstāj griezties, mājās kāds drīz saslimšot vai pat miršot, kas daļēji skaidrojams ar optimālu gaisa apriti telpā.

Mūsdienās puzurus galvenokārt pazīst kā Ziemassvētku rotājumus, tomēr senāk tos gatavoja no rudens līdz pavasarim un izmantoja arī daudzos citos svētkos. No svaigiem salmiem gatavotus puzurus izmantoja kā rudens vedību rotājumus, Lieldienās puzurus papildināja ar krāsainām olu čaumalām, bet Mārtiņos — ar gaiļa spalvām. Tie bija arī Meteņu rotājums, bet vēl, iespējams, puzurus gatavoja Apjumībās un Veļu laikā. Pēc svētkiem tos parasti sadedzināja un nākamajiem svētkiem gatavoja no jauna. Pēc cita ticējuma, visus vecos puzurus sadedzināja tieši Lieldienās vai Jāņos.

2021. gadā puzuri un to darināšana iekļauta Nacionālajā nemateriālā kultūras mantojuma sarakstā.

Galerija

Atsauces

Ārējās saites 

 Puzuri un to darināšana Jelgavā / Latvijas Nacionālais nemateriālās kultūras mantojums 2021. 2021. gada 8. decembris. Jelgavas valstspilsētas pašvaldības iestāde „Kultūra”.
 Zane Bitmane (2016. gada 29. novembris). Video: Kā izveidot latvisko svētku rotājumu puzuri . Delfi.

Rotājumi
Puzuris , lukturis , krīģis jeb spurgulis ir tradicionāls iekaramais telpu rotājums , kas gatavots uz diega saverot niedru , salmu vai smilgu posmiņus un papildinot tos ar ēveļskaidām , dzīpariem , putnu spalvām un lupatu vai papīra gabaliņiem . Puzuris izplatīts ne vien Latvijā , bet arī daudzviet citur Ziemeļeiropā ( Lietuvā , Igaunijā , Somijā , Zviedrijā un Norvēģijā ) , Austrumeiropā ( Krievijā , Ukrainā un Baltkrievijā ) un Viduseiropā ( Polijā un Vācijā ) . Puzurus parasti iekar griestos lina vai vilnas diegā . Tie kārti arī virs bērna šūpuļa aizsardzībai pret ļaunajiem gariem vai vedībās virs līgavas un līgavaiņa galda . Bija ticējums , ja puzurs pārstāj griezties , mājās kāds drīz saslimšot vai pat miršot , kas daļēji skaidrojams ar optimālu gaisa apriti telpā . Mūsdienās puzurus galvenokārt pazīst kā Ziemassvētku rotājumus , tomēr senāk tos gatavoja no rudens līdz pavasarim un izmantoja arī daudzos citos svētkos . No svaigiem salmiem gatavotus puzurus izmantoja kā rudens vedību rotājumus , Lieldienās puzurus papildināja ar krāsainām olu čaumalām , bet Mārtiņos — ar gaiļa spalvām . Tie bija arī Meteņu rotājums , bet vēl , iespējams , puzurus gatavoja Apjumībās un Veļu laikā . Pēc svētkiem tos parasti sadedzināja un nākamajiem svētkiem gatavoja no jauna . Pēc cita ticējuma , visus vecos puzurus sadedzināja tieši Lieldienās vai Jāņos . 2021. gadā puzuri un to darināšana iekļauta Nacionālajā nemateriālā kultūras mantojuma sarakstā . Galerija Atsauces Ārējās saites Puzuri un to darināšana Jelgavā / Latvijas Nacionālais nemateriālās kultūras mantojums gada decembris . Jelgavas valstspilsētas pašvaldības iestāde „ Kultūra ” . Zane Bitmane gada novembris ) . Video : Kā izveidot latvisko svētku rotājumu puzuri \ . Delfi . Rotājumi