Bžegas pils
Bžegas pils jeb Silēzijas Pjastu pils () atrodas Bžegā, Opoles vojevodistē, Polijas Silēzijas reģionā. Tagad pilī atrodas muzejs, tā struktūras ietver Pjastu dinastijas mauzoleju.

Ģeogrāfija 
Bžegas pils atrodas uz klints uz rietumiem no Odras upes, Bžegas pilsētā pie Lejassilēzijas un Opoles vojevodistu robežas Polijas dienvidrietumos. Tā atrodas netālu no valsts autoceļa starp Namislovu un Stšelinu.

Vēsture 
Pirmās ziņas par pils pastāvēšanu Bžegā datētas ar 1235. gadu. Tajā laikā šeit atradās kņaza vietvalža īpašums, kurā ceļojumu laikā uzturējās arī Vroclavas kņazi. Visticamāk, ka tajā laikā pilī vēl nebija akmens elementu. Līdz 13. gadsimta beigām Boļeslavs I Drosmīgais šeit uzcēla kvadrātveida akmens torni, izolētu no pils, vēlāk sauktu par "Lauvu torni" (Wieżą Lwów).

Silēzijas Pjastu dinastija, kas valdīja Bžegas kņazistē, dzīvoja pilī no 1311. līdz 1675. gadam. 1342. gadā pils tika pārvērsta par kņazistes galvaspilsētu. 1370. gadā kņazs Ludviks I paplašināja pili un uzcēla kapelu, kurā ietilpst Pjastu dinastijas mauzolejs. Tā laika sienu fragmenti ir saglabājušies līdz šai dienai un ir redzami pils dienvidu spārnā.

532. gadā kņazs Frederiks II sāka atjaunot pili renesanses stilā, iedvesmojoties no Vāvelas karaļa pils arhitektūras. Pils attīstību turpināja viņa pēctecis Ježi II. Tika uzbūvētas divas jaunas ēkas, klīnika un izveidots liels pagalms. Šajā periodā celtās papildu būves ietvēra vārtu māju, kas bija ieeja kompleksā. Pjastu kņazu krūšutēli (bistes) bija daļa no vārtu dekoriem. Dizaina izmaiņas bija no gotikas stila līdz Silēzijas renesanses arhitektūrai.

1675. gadā nomira pēdējais vīriešu kārtas Pjastu dzimtas pārstāvis Ježi IV Vilhelms, un Bžegas kņaziste nonāca Hābsburgu pakļautībā. Pēc tam pils sāka pildīt administratīvās funkcijas imperatora vietvalžiem un pamazām nonāca pagrimumā.

1741. gadā Pirmā Silēzijas kara laikā Prūsijas karaspēks pili iznīcināja, drupas izmantoja kā Prūsijas armijas noliktavu. Pēc kara pilsēta, ko vāciski sauca par Brīgu, kopā ar lielāko daļu Silēzijas no Austrijas pievienoja Prūsijai. Brīga ilgu laiku bija daļa no Prūsijas un Vācijas, līdz 1945. gadā lielākā daļa Silēzijas tika nodota Polijai, un reģionā notika gandrīz pilnīga iedzīvotāju apmaiņa.

1801. gada ugunsgrēka laikā pils cieta vēl lielākus postījumus. 1920. gadā sāka pamestās pils rekonstrukciju, bet Otrā pasaules kara laikā pils tika pamatīgi sabojāta. Pils renesanses stilā tika pārbūvēta 1966. – 1978. un 1980. – 1994. gados. Pašlaik tā kalpo kā Silēzijas Pjastu muzejs. Turklāt šeit notiek daudzi svinīgi un kultūras pasākumi, koncerti, zinātniskas sanāksmes, teātra izrādes utt.

Galerija

Atsauces

Bibliogrāfija

Ārējās saites 

Polijas arhitektūra
Bžegas pils jeb Silēzijas Pjastu pils ( ) atrodas Bžegā , Opoles vojevodistē , Polijas Silēzijas reģionā . Tagad pilī atrodas muzejs , tā struktūras ietver Pjastu dinastijas mauzoleju . Ģeogrāfija Bžegas pils atrodas uz klints uz rietumiem no Odras upes , Bžegas pilsētā pie Lejassilēzijas un Opoles vojevodistu robežas Polijas dienvidrietumos . Tā atrodas netālu no valsts autoceļa starp Namislovu un Stšelinu . Vēsture Pirmās ziņas par pils pastāvēšanu Bžegā datētas ar gadu . Tajā laikā šeit atradās kņaza vietvalža īpašums , kurā ceļojumu laikā uzturējās arī Vroclavas kņazi . Visticamāk , ka tajā laikā pilī vēl nebija akmens elementu . Līdz gadsimta beigām Boļeslavs I Drosmīgais šeit uzcēla kvadrātveida akmens torni , izolētu no pils , vēlāk sauktu par " Lauvu torni " ( Wieżą Lwów ) . Silēzijas Pjastu dinastija , kas valdīja Bžegas kņazistē , dzīvoja pilī no līdz gadam . gadā pils tika pārvērsta par kņazistes galvaspilsētu . gadā kņazs Ludviks I paplašināja pili un uzcēla kapelu , kurā ietilpst Pjastu dinastijas mauzolejs . Tā laika sienu fragmenti ir saglabājušies līdz šai dienai un ir redzami pils dienvidu spārnā . 532. gadā kņazs Frederiks II sāka atjaunot pili renesanses stilā , iedvesmojoties no Vāvelas karaļa pils arhitektūras . Pils attīstību turpināja viņa pēctecis Ježi II. Tika uzbūvētas divas jaunas ēkas , klīnika un izveidots liels pagalms . Šajā periodā celtās papildu būves ietvēra vārtu māju , kas bija ieeja kompleksā . Pjastu kņazu krūšutēli ( bistes ) bija daļa no vārtu dekoriem . Dizaina izmaiņas bija no gotikas stila līdz Silēzijas renesanses arhitektūrai . 1675. gadā nomira pēdējais vīriešu kārtas Pjastu dzimtas pārstāvis Ježi IV Vilhelms , un Bžegas kņaziste nonāca Hābsburgu pakļautībā . Pēc tam pils sāka pildīt administratīvās funkcijas imperatora vietvalžiem un pamazām nonāca pagrimumā . 1741. gadā Pirmā Silēzijas kara laikā Prūsijas karaspēks pili iznīcināja , drupas izmantoja kā Prūsijas armijas noliktavu . Pēc kara pilsēta , ko vāciski sauca par Brīgu , kopā ar lielāko daļu Silēzijas no Austrijas pievienoja Prūsijai . Brīga ilgu laiku bija daļa no Prūsijas un Vācijas , līdz gadā lielākā daļa Silēzijas tika nodota Polijai , un reģionā notika gandrīz pilnīga iedzīvotāju apmaiņa . 1801. gada ugunsgrēka laikā pils cieta vēl lielākus postījumus . gadā sāka pamestās pils rekonstrukciju , bet Otrā pasaules kara laikā pils tika pamatīgi sabojāta . Pils renesanses stilā tika pārbūvēta – un – gados . Pašlaik tā kalpo kā Silēzijas Pjastu muzejs . Turklāt šeit notiek daudzi svinīgi un kultūras pasākumi , koncerti , zinātniskas sanāksmes , teātra izrādes utt . Galerija Atsauces Bibliogrāfija Ārējās saites Polijas arhitektūra