Ludmila Kondratjeva
Ludmila Kondratjeva (, dzimusi  ir bijusī PSRS vieglatlēte, kas specializējās sprinta distancēs, olimpiskā čempione, PSRS Nopelniem bagātā sporta meistare (1978). Sacensībās pārstāvēja Rostovas apgabala sporta biedrību "Burevestņik" (Буревестник).

Biogrāfija 
Ludmila Kondratjeva sāka trenēties dažādās vieglatlētikas disciplīnās Rostovas pie Donas sporta skolā. Viņas pirmā trenere bija Ņina Lazarčenko. Ludmila pirmos nopietnos rezultātus uzrādīja 1972. gadā, un eksperti sākumā viņā saskatīja daudzsološu daudzcīņnieci. 1973. gadā 15 gadu vecumā viņa sasniedza PSRS čempionāta finālu 200 metru skrējienā un izpildīja PSRS sporta meistara normu. Kļuva skaidrs, ka viņas aicinājums ir sprints.

1975. gada pavasarī Ludmila pārgāja pie jaunā trenera Valērija Sokovņina. Jaunā sportiste, kura uzrādīja labus rezultātus junioru sacensībās, kļuva par PSRS izlases kandidāti 1976. gada olimpiskajām spēlēm. Neskatoties uz to, treneris nolēma neforsēt sagatavošanos un par mērķi izvirzīja nākamo Eiropas čempionātu.

1978. gadā Kondratjeva pirmo reizi uzvarēja PSRS čempionātā. Pirmās lielākās starptautiskās sacensības, Eiropas čempionāts Prāgā 1978. gadā, Kondratjevai sagādāja lielus panākumus, viņa uzvarēja 200 metru skrējienā un 4x100 metru stafetē.

1980. gada jūnijā Kondratjeva pārspēja 100 metru pasaules rekordu (10,87). Olimpisko spēļu 100 metru sacensību finālā Maskavā viņa kļuva par čempioni, par 0,01 sekundi apsteidzot spēļu favorīti VDR sportisti Marlīsu Gēru. Šajās sacensībās Ludmila guva nopietnu savainojumu, nevarēja piedalīties 4 × 100 m stafetē un spēja atgūties tikai 1982. gadā. Kondratjevai boikota dēļ nācās izlaist 1984. gada olimpiskās spēles, lai gan togad viņa bija labā sportiskā formā.

1988. gadā olimpiskajās spēlēs Seulā PSRS izlases sastāvā viņa ieguva bronzu 4 × 100 metru stafetē. Pēc spēlēm viņa beidza sportistes karjeru.

1981. gadā L. Kondratjeva absolvēja Rostovas Valsts pedagoģisko institūtu. Viņa strādāja par treneri, apmācīja Krievijas junioru apvienoto vieglatlētikas komandu. 2006. gadā viņa strādāja par Indonēzijas vieglatlētikas izlases treneri.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Tautu Draudzības ordenis (1980)
 Ordenis "Goda zīme" (1985)

Atsauces

Ārējās saites 

1958. gadā dzimušie
Rostovas apgabalā dzimušie
PSRS vieglatlētes
1980. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Ar Tautu Draudzības ordeni apbalvotie
Krievijas treneri
Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Pasaules rekordisti vieglatlētikā
Sprinteri
Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā
Olimpiskie bronzas medaļnieki vieglatlētikā
Ludmila Kondratjeva ( , dzimusi ir bijusī PSRS vieglatlēte , kas specializējās sprinta distancēs , olimpiskā čempione , PSRS Nopelniem bagātā sporta meistare Sacensībās pārstāvēja Rostovas apgabala sporta biedrību " Burevestņik " ( Буревестник ) . Biogrāfija Ludmila Kondratjeva sāka trenēties dažādās vieglatlētikas disciplīnās Rostovas pie Donas sporta skolā . Viņas pirmā trenere bija Ņina Lazarčenko . Ludmila pirmos nopietnos rezultātus uzrādīja gadā , un eksperti sākumā viņā saskatīja daudzsološu daudzcīņnieci . gadāgadu vecumā viņa sasniedza PSRS čempionāta finālumetru skrējienā un izpildīja PSRS sporta meistara normu . Kļuva skaidrs , ka viņas aicinājums ir sprints . 1975. gada pavasarī Ludmila pārgāja pie jaunā trenera Valērija Sokovņina . Jaunā sportiste , kura uzrādīja labus rezultātus junioru sacensībās , kļuva par PSRS izlases kandidāti gada olimpiskajām spēlēm . Neskatoties uz to , treneris nolēma neforsēt sagatavošanos un par mērķi izvirzīja nākamo Eiropas čempionātu . 1978. gadā Kondratjeva pirmo reizi uzvarēja PSRS čempionātā . Pirmās lielākās starptautiskās sacensības , Eiropas čempionāts Prāgā gadā , Kondratjevai sagādāja lielus panākumus , viņa uzvarējametru skrējienā un 100 metru stafetē . 1980. gada jūnijā Kondratjeva pārspējametru pasaules rekordu87 ) . Olimpisko spēļumetru sacensību finālā Maskavā viņa kļuva par čempioni , par01 sekundi apsteidzot spēļu favorīti VDR sportisti Marlīsu Gēru . Šajās sacensībās Ludmila guva nopietnu savainojumu , nevarēja piedalīties × m stafetē un spēja atgūties tikai gadā . Kondratjevai boikota dēļ nācās izlaist gada olimpiskās spēles , lai gan togad viņa bija labā sportiskā formā . 1988. gadā olimpiskajās spēlēs Seulā PSRS izlases sastāvā viņa ieguva bronzu ×metru stafetē . Pēc spēlēm viņa beidza sportistes karjeru . 1981. gadā L. Kondratjeva absolvēja Rostovas Valsts pedagoģisko institūtu . Viņa strādāja par treneri , apmācīja Krievijas junioru apvienoto vieglatlētikas komandu . gadā viņa strādāja par Indonēzijas vieglatlētikas izlases treneri . Apbalvojumi un pagodinājumi Tautu Draudzības ordenis Ordenis " Goda zīme " Atsauces Ārējās saites 1958. gadā dzimušie Rostovas apgabalā dzimušie PSRS vieglatlētes 1980. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki 1988. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki Olimpiskās zelta medaļas ieguvēji Ar ordeni " Goda Zīme " apbalvotie Ar Tautu Draudzības ordeni apbalvotie Krievijas treneri Olimpiskās bronzas medaļas ieguvēji PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari Pasaules rekordisti vieglatlētikā Sprinteri Olimpiskie zelta medaļnieki vieglatlētikā Olimpiskie bronzas medaļnieki vieglatlētikā