Ivars Kraulītis
Ivars Kraulītis (dzimis  Tukumā, miris ) bija latviešu režisors.

1955. gadā beidzis Rīgas kultūras un izglītības darbinieku tehnikumu. 1961. gadā beidzis Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūta Režijas fakultātē; kā diplomdarbu veidojis Latvijas kultūras kanonā iekļauto īsfilmu "Baltie zvani".

Tehnikuma laikā sācis strādāt Operas un baleta teātra mīmu ansamblī. Vēlāk darbojies arī kā operatora palīgs Rīgas Kinostudijas hronikā un Latvijas Televīzijā. Pēc kinematogrāfijas institūta absolvēšanas un diplomdarba panākumiem kļuvis par Rīgas Kinostudijas štata režisoru. Šajā laikā ticis ievēlēts studijas komjaunatnes komitejā, kā arī kļuvis par kultūras darba organizatoru. 1963. un 1964. gadā vadījis komjauniešu klubu "KIKOK", kura aktīvās darbības rezultātā gandrīz ticis izslēgts no komjaunatnes. 1966. gadā beidzis strādāt kinostudijā un pievērsies kinoamatieru darbam. Bijis Latvijas PSR biedrības instruktors-metodiķis, vadījis masu propagandas un aģitācijas nodaļu. No 1968. līdz 1976. gadam bijis valdes atbildīgais sekretārs, bet no 1978. līdz 1992. gadam vadījis Latvijas Neprofesionālo kinematogrāfistu savienības daļu. Lasījis lekcijas gan kinoamatieru kursos, gan arī Krievijā, kur stāstījis par Baltijas kino. Piedalījies arī dažādos starptautiskos amatierfilmu kongresos, kongresos un festivālos.

Bez "Baltie zvani" strādājis arī pie filmām "Tēva zeme", "Lielums (Rainis)", "Tas jāprot katram", "Piektdien, sestdien, svētdien", "Melnais kaķis", "Padomju Latvija", kā arī veidojis kinožurnālu "Padomju Latvija" un "Māksla" numurus.

Atsauces 

1937. gadā dzimušie
2004. gadā mirušie
Latviešu režisori
Ivars Kraulītis ( dzimis Tukumā , miris ) bija latviešu režisors . 1955. gadā beidzis Rīgas kultūras un izglītības darbinieku tehnikumu . gadā beidzis Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūta Režijas fakultātē ; kā diplomdarbu veidojis Latvijas kultūras kanonā iekļauto īsfilmu " Baltie zvani " . Tehnikuma laikā sācis strādāt Operas un baleta teātra mīmu ansamblī . Vēlāk darbojies arī kā operatora palīgs Rīgas Kinostudijas hronikā un Latvijas Televīzijā . Pēc kinematogrāfijas institūta absolvēšanas un diplomdarba panākumiem kļuvis par Rīgas Kinostudijas štata režisoru . Šajā laikā ticis ievēlēts studijas komjaunatnes komitejā , kā arī kļuvis par kultūras darba organizatoru . un gadā vadījis komjauniešu klubu " KIKOK " , kura aktīvās darbības rezultātā gandrīz ticis izslēgts no komjaunatnes . gadā beidzis strādāt kinostudijā un pievērsies kinoamatieru darbam . Bijis Latvijas PSR biedrības instruktors -metodiķis , vadījis masu propagandas un aģitācijas nodaļu . No līdz gadam bijis valdes atbildīgais sekretārs , bet no līdz gadam vadījis Latvijas Neprofesionālo kinematogrāfistu savienības daļu . Lasījis lekcijas gan kinoamatieru kursos , gan arī Krievijā , kur stāstījis par Baltijas kino . Piedalījies arī dažādos starptautiskos amatierfilmu kongresos , kongresos un festivālos . Bez " Baltie zvani " strādājis arī pie filmām " Tēva zeme " , " Lielums ( Rainis ) " , " Tas jāprot katram " , " Piektdien , sestdien , svētdien " , " Melnais kaķis " , " Padomju Latvija " , kā arī veidojis kinožurnālu " Padomju Latvija " un " Māksla " numurus . Atsauces 1937. gadā dzimušie 2004. gadā mirušie Latviešu režisori