Skaistgalves
Skaistgalves (Calocybe) ir lapiņu sēņu ģints, kas pieder čemurpūkaiņu dzimtai. Pēc Latvijas Mikologu biedrības 2002. gada datiem, Latvijā līdz šim atrastas 7 sugas. Catalogue of Life 2021. gada beigās norāda pasaulē pavisam 48 skaistgalvju sugu.

Taksonomija 

Ģints nosaukumu un zinātnisko aprakstu devuši Kīners 1938. un Donks 1962. gadā. Daļa sēņu no šīs ģints, pēc dažu autoru domām, ietilpināma 1979. gadā izveidotajā ģintī Rugosomyces, taču latviešu valodā arī šo autoru tekstos tām saglabāts skaistgalvju nosaukums. Vienlaikus Calocybe tipisko sugu latviski pēc tradīcijas dēvē nevis par skaistgalvi, bet par maija auzeni, kas praktiski neietekmē sēņotājus, taču latviski rada sistemātisku problēmu, kas 2021. gadā vēl nav tikusi novērsta. Arī pati čemurpūkaiņu dzimta no pūkainēm izdalīta tikai 1981. gadā un arī pēc tam ne visi Latvijas avoti to atzina.

Saskaņā ar MycoBank un Fungorum, Rugosomyces uzskatāms par legālu sinonīmu pamatnosaukumam Calocybe. Catalogue of Life, kas norāda Rugosomyces kā atsevišķu ģinti, iekļauj tajā tikai divas sugas, kuras Latvijā nav atrastas.

Vaska skaistgalve (Calocybe cerina), kura agrāk bija iekļauta Latvijā atrasto sarakstā, tagad tiek uzskatīta par dzeltenās skaistgalves formu, baltā skaistgalve (Calocybe leucocephala) no šī paša saraksta pārcelta uz ģinti Tricholomella.

Apraksts 

Saskaņā ar 1980. gada aprakstu, skaistgalves ir dažāda izmēra cepurīšu sēnes, lielās sugas baltas, mazās krāsainas. Cepurītes forma no izliektas līdz plakanai, lapiņas parasti piestiprinātas ar zobiņu, parasti baltas, retāk krēmkrāsā. Saprofīti, aug uz trūdvielām un koksnes, retāk uz augsnes. Saskaņā ar Sugu enciklopēdijas aprakstiem, Latvijā sastopamo sugu sporas ir bezkrāsainas, gludas, relatīvi mazas, to birumraksts baltā krāsā, izņemot tagad uz citu ģinti pārcelto balto skaistgalvi.

Ģints sēnēm raksturīga liela augļķermeņu daudzuma vienlaicīga parādīšanās, nereti veido raganu riņķus. Daudzām sugām ir miltaina smarža.

Ģints tipiskā suga ir maija auzene. Ģintij Rugosomyces par tipisko sugu tika izvēlēta tumšā skaistgalve (Rugosomyces onychinus).

Izplatība 
Skaistgalves kopumā ir sastopamas visos kontinentos un klimatiskajās zonās, izņemot Antarktīdu, lai gan biežāk novērotas Eiropā, atbilstoši lielākajam pētnieku skaitam tajā.

Latvijā atrastās sugas 
Latvijā atrasto sugu nosaukumi norādīti pēc LMB 2002. gada saraksta ar dažiem Fungorum un Latvijas mikologu 2020. gada labojumiem.

Latvijā neatrastās sugas 
Novērojumi pa kontinentiem saskaņā ar GBIF un autoru datiem 2021. gada decembrī.

Eiropā atrastās 
Ar * zvaigznīti atzīmētas sugas, kuras atrastas Dienvidigaunijā vai Sāremā un tādēļ ticamas arī Latvijā.

Calocybe albella, Calocybe alpestris, Calocybe borealis, Calocybe cerinoides, Calocybe charistera, Calocybe civilis, Calocybe cyanocephala, Calocybe eborina, Calocybe favrei, Calocybe gangraenosa, Calocybe graveolens, Calocybe hebelomoides, Calocybe hymenoderma, Calocybe hypoxantha, Calocybe littoralis, Calocybe naucoria*, Calocybe obscurata, Calocybe obscurissima*, Calocybe ochracea, Calocybe phragmitis*, Calocybe pilosella, Calocybe rubrocyanea, Calocybe theiochroa, Calocybe umbrina, Rugosomyces obscuratus, Rugosomyces persicolor*.

Tikai citos kontinentos atrastās 
Calocybe africana, Calocybe alneti, Calocybe aromatica, Calocybe atropapillata, Calocybe aurantiaca, Calocybe bipigmentata, Calocybe caucasica, Calocybe coniceps, Calocybe convexa, Calocybe cyanea, Calocybe cyanella, Calocybe decolorata, Calocybe heterospora, Calocybe indica, Calocybe musashiensis, Calocybe pseudoflammula, Calocybe pusilla, Calocybe rubra, Calocybe vasilievae, Calocybe venezuelana.

Lietošana pārtikā 

Saskaņā ar ANO pārskatu, pasaulē plaši pārtikā tiek lietota maija auzene, kuras augšanas laikā citu sēņu ir maz. Dažās valstīs bieži lieto arī balto skaistgalvi (Austrumāzijā) un C. indica (Indijā). Tomēr vairums ģints sēņu ir sīkas un neizsauc kulināru interesi, pat ja formāli ir ēdamas.

Atsauces

Ārējās saites 

 Mycobank 
 Index Fungorum 

Sēņu sistemātika
Skaistgalves ( Calocybe ) ir lapiņu sēņu ģints , kas pieder čemurpūkaiņu dzimtai . Pēc Latvijas Mikologu biedrības gada datiem , Latvijā līdz šim atrastassugas . Catalogue of Life gada beigās norāda pasaulē pavisamskaistgalvju sugu . Taksonomija Ģints nosaukumu un zinātnisko aprakstu devuši Kīners un Donks gadā . Daļa sēņu no šīs ģints , pēc dažu autoru domām , ietilpināma gadā izveidotajā ģintī Rugosomyces , taču latviešu valodā arī šo autoru tekstos tām saglabāts skaistgalvju nosaukums . Vienlaikus Calocybe tipisko sugu latviski pēc tradīcijas dēvē nevis par skaistgalvi , bet par maija auzeni , kas praktiski neietekmē sēņotājus , taču latviski rada sistemātisku problēmu , kas gadā vēl nav tikusi novērsta . Arī pati čemurpūkaiņu dzimta no pūkainēm izdalīta tikai gadā un arī pēc tam ne visi Latvijas avoti to atzina . Saskaņā ar MycoBank un Fungorum , Rugosomyces uzskatāms par legālu sinonīmu pamatnosaukumam Calocybe . Catalogue of Life , kas norāda Rugosomyces kā atsevišķu ģinti , iekļauj tajā tikai divas sugas , kuras Latvijā nav atrastas . Vaska skaistgalve ( Calocybe cerina ) , kura agrāk bija iekļauta Latvijā atrasto sarakstā , tagad tiek uzskatīta par dzeltenās skaistgalves formu , baltā skaistgalve ( Calocybe leucocephala ) no šī paša saraksta pārcelta uz ģinti Tricholomella . Apraksts Saskaņā ar gada aprakstu , skaistgalves ir dažāda izmēra cepurīšu sēnes , lielās sugas baltas , mazās krāsainas . Cepurītes forma no izliektas līdz plakanai , lapiņas parasti piestiprinātas ar zobiņu , parasti baltas , retāk krēmkrāsā . Saprofīti , aug uz trūdvielām un koksnes , retāk uz augsnes . Saskaņā ar Sugu enciklopēdijas aprakstiem , Latvijā sastopamo sugu sporas ir bezkrāsainas , gludas , relatīvi mazas , to birumraksts baltā krāsā , izņemot tagad uz citu ģinti pārcelto balto skaistgalvi . Ģints sēnēm raksturīga liela augļķermeņu daudzuma vienlaicīga parādīšanās , nereti veido raganu riņķus . Daudzām sugām ir miltaina smarža . Ģints tipiskā suga ir maija auzene . Ģintij Rugosomyces par tipisko sugu tika izvēlēta tumšā skaistgalve ( Rugosomyces onychinus ) . Izplatība Skaistgalves kopumā ir sastopamas visos kontinentos un klimatiskajās zonās , izņemot Antarktīdu , lai gan biežāk novērotas Eiropā , atbilstoši lielākajam pētnieku skaitam tajā . Latvijā atrastās sugas Latvijā atrasto sugu nosaukumi norādīti pēc LMB gada saraksta ar dažiem Fungorum un Latvijas mikologu gada labojumiem . Latvijā neatrastās sugas Novērojumi pa kontinentiem saskaņā ar GBIF un autoru datiem gada decembrī . Eiropā atrastās Ar * zvaigznīti atzīmētas sugas , kuras atrastas Dienvidigaunijā vai Sāremā un tādēļ ticamas arī Latvijā . Calocybe albella , Calocybe alpestris , Calocybe borealis , Calocybe cerinoides , Calocybe charistera , Calocybe civilis , Calocybe cyanocephala , Calocybe eborina , Calocybe favrei , Calocybe gangraenosa , Calocybe graveolens , Calocybe hebelomoides , Calocybe hymenoderma , Calocybe hypoxantha , Calocybe littoralis , Calocybe naucoria * , Calocybe obscurata , Calocybe obscurissima * , Calocybe ochracea , Calocybe phragmitis * , Calocybe pilosella , Calocybe rubrocyanea , Calocybe theiochroa , Calocybe umbrina , Rugosomyces obscuratus , Rugosomyces persicolor*. Tikai citos kontinentos atrastās Calocybe africana , Calocybe alneti , Calocybe aromatica , Calocybe atropapillata , Calocybe aurantiaca , Calocybe bipigmentata , Calocybe caucasica , Calocybe coniceps , Calocybe convexa , Calocybe cyanea , Calocybe cyanella , Calocybe decolorata , Calocybe heterospora , Calocybe indica , Calocybe musashiensis , Calocybe pseudoflammula , Calocybe pusilla , Calocybe rubra , Calocybe vasilievae , Calocybe venezuelana . Lietošana pārtikā Saskaņā ar ANO pārskatu , pasaulē plaši pārtikā tiek lietota maija auzene , kuras augšanas laikā citu sēņu ir maz . Dažās valstīs bieži lieto arī balto skaistgalvi ( Austrumāzijā ) un C. indica ( Indijā ) . Tomēr vairums ģints sēņu ir sīkas un neizsauc kulināru interesi , pat ja formāli ir ēdamas . Atsauces Ārējās saites Mycobank Index Fungorum Sēņu sistemātika