Daniel D. Marin
Daniel D. Marin este un poet român,  membru al Uniunii Scriitorilor din România, Filiala București.

Biografie 
S-a născut la Călărași, iar din 2012 locuiește la Sassari, în Sardinia. 

Participă constant la cenaclurile din București între 2000 – 2009, dar refuză lecturile: când, totuși, le acceptă, devine el însuși un ascultator al poemelor sale, care sunt citite de fiecare dată de altcineva. Conform propriilor declarații, el însuși a citit un singur poem, la invitația scriitorului Marius Tupan. A publicat poezii în majoritatea revistelor literare importante din România și a realizat rubrici, interviuri și anchete literare pentru mai multe reviste de prestigiu, printre care Luceafărul, Cuvântul, Viața Românească, Suplimentul de cultură și Poesis. În cadrul rubricii sale, „niște tineri.ro”, pe care a inițiat-o și coordonat-o, între 2003-2007, în Oglinda literară, publică, în premieră, interviuri cu tineri poeți precum Elena Vlădăreanu , Adrian Urmanov  sau Claudiu Komartin . Din 2011, este redactor asociat la revista Zona literară, unde a inițiat o rubrică de poezie italiană contemporană. 

Debutează editorial în 2003, cu un volum despre care scriitorul Ion Zubașcu spunea că introduce tema prenatalității în poezia română.

În 2010, un juriu alcătuit din Bogdan Crețu, Mihail Gălățanu, Ștefania Mincu, Octavian Soviany și Radu Voinescu  îi acordă Premiul Marin Mincu, pentru volumul „L-am luat deoparte și i-am spus”, publicat în 2009. Conform Ștefaniei Mincu, membră a juriului, „Daniel D. Marin nu spune nimic patent în versurile sale, mai precis, în „poveștile” sale real-imaginare. Enunțurile sunt lipsite de valoare denotativă, deci sunt intraductibile și și-au anulat în felul acesta orice capacitate discursiv-retorică sau de „mesaj”. Aceleași enunțuri sunt lipsite și de ceea ce numim valoare conotativă, adică sunt simple transcripții ale halucinațiilor pure ale imaginarului, care săvârșesc, însă, opera cu atât mai amenințător și absolut infailibil. Altfel spus, sunt acum pe tăcute izgonite din poezie atât iluzia metaforei, cât și iluzia îndepărtării cortinei dintre real și text, a pipăirii minimaliste și cinematografice a „realului-ca-real”. E o lunecare mai puțin sesizabilă, dar cu atât mai neliniștitoare și mai obsedantă, către un tip veritabil de suprarealism, dacă vrem: unul inexpresiv, așa-zicând, dar care reușește să ne capteze, să ne pironească făcând ochii mari, ca sub privirea unei Meduze apocaliptice. Nu multă lume se poate juca în acest teritoriu care nu mai este pur minimalism sau „mizerabilism”, necum „fracturism” (care n-a fost decât un început), dar este douămiism sută la sută, intrat pe o altă treaptă de (re)lansare”.

Poezia antiutopică, o antologie retrospectivă a generației 2000 
Este realizatorul antologiei „Poezia antiutopică. O antologie a douămiismului poetic românesc”, una dintre cele mai controversate antologii ale ultimelor două decenii: criticul Cosmin Ciotloș apreciază demersul și reușita, fiind unul dintre cei care au vorbit la lansarea de la Târgul de Carte Gaudeamus, dar în scurt timp își schimbă poziția, devenind unul dintre cei mai vehemenți contestatari ai acesteia; Marius Chivu critică dur demersul editorial, dar după câteva luni menționează antologia în topul celor mai bune cărți ale anului 2010. Tot în topul celor mai bune cărți ale anului, antologia mai este nominalizată de critici precum Cosmin Borza, Bogdan Crețu sau Paul Cernat și Adina Dinițoiu. „Cei 25 de poeti inclusi, clasificati pana acum de critica sau de ei insisi in fracturisti, utilitaristi, deprimisti, neoexpresionisti sau minimalisti, alcatuiesc un tablou de familie care n-a parut atat de evident prin stivuirea propriu-zisa a volumelor” notează Alex Goldiș. Paul Cernat observă și el că „oricît de diverse ca formulă și personalitate, grupajele tind să alcătuiască, împreună, un flux relativ omogen, tipologic și chiar valoric, un eșantion generaționist reprezentativ. (...) Experimentală (și experiențială) fără fasoane experimentaliste, obsesională și furioasă, plină de prospețime, de adrenalină și umori negre distilate, antologia retrospectivă a lui Daniel D. Marin se citește cu mai multă participare decît volumele fiecărui autor antologat, „întregul” fiind superior, calitativ, fiecărei „părți”. Ceea ce e și bine (pentru marele text comun al generației), e și rău (pentru individualitățile care nu reușesc să spargă plafonul). Dar, cu toate rezervele care-i pot fi aduse, Poezia antiutopică rămîne o antologie generaționistă densă, provocatoare și, aș spune, inevitabilă”. Naomi Ionică vorbește despre cele două linii principale ale imaginarului poetic douămiist prezent în antologie, „mizerabilismul, mai aproape de furia existențială (direcția fracturistă) și neoexpresionismul, cu asumarea miraculosului și straniului existențial”, concluzionând că „în această antologie, găsim o poezie de calitate care va supraviețui timpului căreia îi aparține”. O serie de alți comentatori, de la Horia Gârbea și Gelu Dorian, Ștefan Manasia (el însuși inclus în antologie) și până la tânăra poetă Ecaterina Bargan sau Andrei Moldovan și chiar Dan Stanca, iau parte, uneori pasional, la discuțiile pe marginea antologiei. Nefiind critic sau istoric literar (fapt, în general, penalizat de critica literară), antologatorul poet a subliniat că el doar a pus la îndemâna celor interesați textele din care se va putea face cât mai precis un profil critic al generației 2000, neasumându-și un alt rol în afară de acela de a fi selectat, potrivit propriului simț poetic, pagini în care crede și pe care le va citi cu plăcere și în viitor.

Poezie pentru sănătate și plecarea din țară 
În 2012, Daniel D. Marin pleacă din țară, în urma unei vești care îi schimbă radical cursul vieții. Poetul lansează blogul Poezie pentru sănătate, dar rezultatul nu a fost decât o conștientizare a felului în care oamenii nu reușesc să se solidarizeze nici în momentele cele mai dificile ale vieții celor pe care-i cunosc – practic doar Ioana Vighi, Un Cristian, Elena Vlădăreanu, Chris Tănăsescu, Radu Voinescu, Andrei Velea, Cristina Cirnicianu, Paul Gorban și alți câțiva scriitori au răspuns pozitiv apelului de solidaritate lansat. Daniel D. Marin este citat, cu privire la această experiență, în Gazeta românească, după ce Ioana Vighi îi ceruse o confesiune pentru Hyperliteratura.

Poezie română în Sardinia
Plecat pe o insulă ca să uite de el însuși, își amintește de poezie și acceptă să participe la o serie de lecturi în Italia, citind atât poeme proprii (Brescia , 2012 ; Sassari, , Alghero, 2013, 2014), cât și poeme de Virgil Mazilescu și Mariana Marin sau de Nichita Danilov, Ruxandra Cesereanu, Carmen Firan, Radu Vancu și Ioan Es. Pop, contribuind inclusiv la traducerea unora din poemele acestora în italiană. 

În 2014 revine un timp în țară, unde își lansează „Poeme cu ochelari”. Poemele din volum au fost scrise în Sardinia, dar „e foarte posibil să le fi văzut prin ochelarii unuia de acasă”, după cum a mărturisit la lansare .

Opera 
 Oră de vârf, Geea, 2003 (Premiul „Duiliu Zamfirescu”, Focșani, 2003; nominalizare la Premiul Național de Poezie „Mihai Eminescu” , Botoșani 2004)
 Așa cum a fost, Vinea, 2008 
 L-am luat deoparte și i-am spus, Brumar, 2009; eLiteratura, 2013   (Premiul „Marin Mincu” , București, 2010)
 Poezia antiutopică. O antologie a douămiismului poetic românesc  (coord.), Paralela 45, 2010
 Poeme cu ochelari, Tracus Arte, 2014

Antologii colective în care este inclus 
 Literatura tânără 2007, coord. Irina Petraș, Ed. Casa Cărții de Știință, 2007
 Antologia Colocviului Tinerilor Scriitori, coord. Antonio Patraș, Ed. Convorbiri literare, 2008
 Vizita de dimineață. O panaramă a poeziei românești de la origini până în prezent, Lucian Perța, Ed. Tracus Arte, 2011
 Cele mai frumoase poezii ale anului , coord. Alexandru Petria, Ed. Adenium, 2014

Note

Bibliografie
 Daniel Cristea-Enache, România literară, Numărul 40 / 2008 
 Ioan Es Pop, despre poezia lui Daniel D. Marin, Ziarul Financiar, 28.08.2009 
 Violeta Savu, Ateneu, Anul 46, nr. 9 (481), septembrie 2009, pag. 6
 Emanuela Ilie, Raftul cărților de poezie, revista Poezia, Anul XIV, nr. 3 (49) / 2009 
 Dan Cristea, Luceafărul de dimineață, Numărul 7, 10 februarie 2010 
 Adina Dinițoiu, revista Dilemateca, nr. 45, februarie 2010
 Felix Nicolau, Ziarul de duminică, 3 martie 2010
 Ioan Moldovan, revista Familia, nr. 5, 2010
 Ștefan Manasia, revista Tribuna, nr. 188, 1-15 iulie 2010, pag. 4
 Adriana Teodorescu, "Departe. Aproape. Deoparte. O privire asupra poeziei lui Daniel D. Marin", revista Vatra, nr. 12, 2010, pag. 78
 Paul Cernat, Observator cultural, Nr. 278 / 5-11 august 2010 
 Robert Șerban, revista Levure Litteraire, nr. 4, 2011
în volume:
 Ștefania Mincu, Starea poeziei III, Ed. Palimpsest, 2011
 Felix Nicolau, Anticanonice – Cronici stresate, Ed. Tritonic, 2009, pag. 84 – 87

Legături externe 
 Site oficial Daniel D. Marin
 „Poezia în 3D arată după chipul și asemănarea noastră!” - interviu cu Daniel D. Marin în revista Argeș, 2011
 Daniel D. Marin despre Stereotipizarea socială a scriitorului, Contemporanul, nr. 8 (713), 2011, pagina 30  
 Daniel D. Marin la Espacio Niram, Madrid, 2009
 Poemul săptămânii în Ziarul de duminică, 8 ianuarie 2010 
 poeme în revista Luceafărul de dimineață, nr. 20-21, 2011
 Poeme în revista Convorbiri literare, septembrie 2012 
 Poeme în revista Viața Românească, nr. 9-10 / 2012
 Poeme în revista  Ramuri, nr. 11, 2013
 Poeme în revista  Vatra, nr. 8-9 / 2014 

Poeți români contemporani
Scriitori români în viață
Membri ai Uniunii Scriitorilor din România
Daniel D. Marin este un poet român , membru al Uniunii Scriitorilor din România , Filiala București . Biografie S- a născut la Călărași , iar dinlocuiește la Sassari , în Sardinia . Participă constant la cenaclurile din București între– dar refuză lecturile : când , totuși , le acceptă , devine el însuși un ascultator al poemelor sale , care sunt citite de fiecare dată de altcineva . Conform propriilor declarații , el însuși a citit un singur poem , la invitația scriitorului Marius Tupan . A publicat poezii în majoritatea revistelor literare importante din România și a realizat rubrici , interviuri și anchete literare pentru mai multe reviste de prestigiu , printre care Luceafărul , Cuvântul , Viața Românească , Suplimentul de cultură și Poesis . În cadrul rubricii sale , „ niște tineri.ro ” , pe care a inițiat -o și coordonat -o , între în Oglinda literară , publică , în premieră , interviuri cu tineri poeți precum Elena Vlădăreanu , Adrian Urmanov sau Claudiu Komartin \ . Din este redactor asociat la revista Zona literară , unde a inițiat o rubrică de poezie italiană contemporană . Debutează editorial în cu un volum despre care scriitorul Ion Zubașcu spunea că introduce tema prenatalității în poezia română . În un juriu alcătuit din Bogdan Crețu , Mihail Gălățanu , Ștefania Mincu , Octavian Soviany și Radu Voinescu îi acordă Premiul Marin Mincu , pentru volumul „ L- am luat deoparte și i- am spus ” , publicat în Conform Ștefaniei Mincu , membră a juriului , „ Daniel D. Marin nu spune nimic patent în versurile sale , mai precis , în „ poveștile ” sale real-imaginare . Enunțurile sunt lipsite de valoare denotativă , deci sunt intraductibile și și- au anulat în felul acesta orice capacitate discursiv-retorică sau de „ mesaj ” . Aceleași enunțuri sunt lipsite și de ceea ce numim valoare conotativă , adică sunt simple transcripții ale halucinațiilor pure ale imaginarului , care săvârșesc , însă , opera cu atât mai amenințător și absolut infailibil . Altfel spus , sunt acum pe tăcute izgonite din poezie atât iluzia metaforei , cât și iluzia îndepărtării cortinei dintre real și text , a pipăirii minimaliste și cinematografice a „ realului-ca-real ” . E o lunecare mai puțin sesizabilă , dar cu atât mai neliniștitoare și mai obsedantă , către un tip veritabil de suprarealism , dacă vrem : unul inexpresiv , așa- zicând , dar care reușește să ne capteze , să ne pironească făcând ochii mari , ca sub privirea unei Meduze apocaliptice . Nu multă lume se poate juca în acest teritoriu care nu mai este pur minimalism sau „ mizerabilism ” , necum „ fracturism” ( care n- a fost decât un început ) , dar este douămiism sută la sută , intrat pe o altă treaptă de ( re)lansare ” . Poezia antiutopică , o antologie retrospectivă a generației Este realizatorul antologiei „ Poezia antiutopică . O antologie a douămiismului poetic românesc ” , una dintre cele mai controversate antologii ale ultimelor două decenii : criticul Cosmin Ciotloș apreciază demersul și reușita , fiind unul dintre cei care au vorbit la lansarea de la Târgul de Carte Gaudeamus , dar în scurt timp își schimbă poziția , devenind unul dintre cei mai vehemenți contestatari ai acesteia ; Marius Chivu critică dur demersul editorial , dar după câteva luni menționează antologia în topul celor mai bune cărți ale anului Tot în topul celor mai bune cărți ale anului , antologia mai este nominalizată de critici precum Cosmin Borza , Bogdan Crețu sau Paul Cernat și Adina Dinițoiu . „ Ceide poeti inclusi , clasificati pana acum de critica sau de ei insisi in fracturisti , utilitaristi , deprimisti , neoexpresionisti sau minimalisti , alcatuiesc un tablou de familie care n- a parut atat de evident prin stivuirea propriu-zisa a volumelor ” notează Alex Goldiș . Paul Cernat observă și el că „ oricît de diverse ca formulă și personalitate , grupajele tind să alcătuiască , împreună , un flux relativ omogen , tipologic și chiar valoric , un eșantion generaționist reprezentativ . ( .. . ) Experimentală ( și experiențială ) fără fasoane experimentaliste , obsesională și furioasă , plină de prospețime , de adrenalină și umori negre distilate , antologia retrospectivă a lui Daniel D. Marin se citește cu mai multă participare decît volumele fiecărui autor antologat , „ întregul ” fiind superior , calitativ , fiecărei „ părți ” . Ceea ce e și bine ( pentru marele text comun al generației ) , e și rău ( pentru individualitățile care nu reușesc să spargă plafonul ) . Dar , cu toate rezervele care -i pot fi aduse , Poezia antiutopică rămîne o antologie generaționistă densă , provocatoare și , aș spune , inevitabilă ” . Naomi Ionică vorbește despre cele două linii principale ale imaginarului poetic douămiist prezent în antologie , „ mizerabilismul , mai aproape de furia existențială ( direcția fracturistă ) și neoexpresionismul , cu asumarea miraculosului și straniului existențial ” , concluzionând că „ în această antologie , găsim o poezie de calitate care va supraviețui timpului căreia îi aparține ” . O serie de alți comentatori , de la Horia Gârbea și Gelu Dorian , Ștefan Manasia ( el însuși inclus în antologie ) și până la tânăra poetă Ecaterina Bargan sau Andrei Moldovan și chiar Dan Stanca , iau parte , uneori pasional , la discuțiile pe marginea antologiei . Nefiind critic sau istoric literar ( fapt , în general , penalizat de critica literară ) , antologatorul poet a subliniat că el doar a pus la îndemâna celor interesați textele din care se va putea face cât mai precis un profil critic al generației neasumându -și un alt rol în afară de acela de a fi selectat , potrivit propriului simț poetic , pagini în care crede și pe care le va citi cu plăcere și în viitor . Poezie pentru sănătate și plecarea din țară În Daniel D. Marin pleacă din țară , în urma unei vești care îi schimbă radical cursul vieții . Poetul lansează blogul Poezie pentru sănătate , dar rezultatul nu a fost decât o conștientizare a felului în care oamenii nu reușesc să se solidarizeze nici în momentele cele mai dificile ale vieții celor pe care -i cunosc – practic doar Ioana Vighi , Un Cristian , Elena Vlădăreanu , Chris Tănăsescu , Radu Voinescu , Andrei Velea , Cristina Cirnicianu , Paul Gorban și alți câțiva scriitori au răspuns pozitiv apelului de solidaritate lansat . Daniel D. Marin este citat , cu privire la această experiență , în Gazeta românească , după ce Ioana Vighi îi ceruse o confesiune pentru Hyperliteratura . Poezie română în Sardinia Plecat pe o insulă ca să uite de el însuși , își amintește de poezie și acceptă să participe la o serie de lecturi în Italia , citind atât poeme proprii ( Brescia , ; Sassari , , Alghero , cât și poeme de Virgil Mazilescu și Mariana Marin sau de Nichita Danilov , Ruxandra Cesereanu , Carmen Firan , Radu Vancu și Ioan Es . Pop , contribuind inclusiv la traducerea unora din poemele acestora în italiană . Înrevine un timp în țară , unde își lansează „ Poeme cu ochelari ” . Poemele din volum au fost scrise în Sardinia , dar „ e foarte posibil să le fi văzut prin ochelarii unuia de acasă ” , după cum a mărturisit la lansare \ . Opera Oră de vârf , Geea , ( Premiul „ Duiliu Zamfirescu ” , Focșani , nominalizare la Premiul Național de Poezie „ Mihai Eminescu ” , Botoșani Așa cum a fost , Vinea , L- am luat deoparte și i- am spus , Brumar , eLiteratura , ( Premiul „ Marin Mincu ” , București , Poezia antiutopică . O antologie a douămiismului poetic românesc ( coord . ) , Paralela Poeme cu ochelari , Tracus Arte , Antologii colective în care este inclus Literatura tânără coord . Irina Petraș , Ed . Casa Cărții de Știință , Antologia Colocviului Tinerilor Scriitori , coord . Antonio Patraș , Ed . Convorbiri literare , Vizita de dimineață . O panaramă a poeziei românești de la origini până în prezent , Lucian Perța , Ed . Tracus Arte , Cele mai frumoase poezii ale anului , coord . Alexandru Petria , Ed . Adenium , Note Bibliografie Daniel Cristea-Enache , România literară , Numărul/ Ioan Es Pop , despre poezia lui Daniel D. Marin , Ziarul Financiar,08.2009 Violeta Savu , Ateneu , Anul nr.( 481 ) , septembrie pag . 6 Emanuela Ilie , Raftul cărților de poezie , revista Poezia , Anul XIV , nr.( 49 ) / Dan Cristea , Luceafărul de dimineață , Numărulfebruarie Adina Dinițoiu , revista Dilemateca , nr. februarie Felix Nicolau , Ziarul de duminică,martie Ioan Moldovan , revista Familia , nr. Ștefan Manasia , revista Tribuna , nr.iulie pag . 4 Adriana Teodorescu , " Departe . Aproape . Deoparte . O privire asupra poeziei lui Daniel D. Marin " , revista Vatra , nr. pag . Paul Cernat , Observator cultural , Nr./august Robert Șerban , revista Levure Litteraire , nr. în volume : Ștefania Mincu , Starea poeziei III , Ed . Palimpsest , Felix Nicolau , Anticanonice – Cronici stresate , Ed . Tritonic , pag.– Legături externe Site oficial Daniel D. Marin „ Poezia în arată după chipul și asemănarea noastră !” - interviu cu Daniel D. Marin în revista Argeș , Daniel D. Marin despre Stereotipizarea socială a scriitorului , Contemporanul , nr.( 713 ) , pagina Daniel D. Marin la Espacio Niram , Madrid , Poemul săptămânii în Ziarul de duminică,ianuarie poeme în revista Luceafărul de dimineață , nr. Poeme în revista Convorbiri literare , septembrie Poeme în revista Viața Românească , nr./ Poeme în revista Ramuri , nr. Poeme în revista Vatra , nr./ Poeți români contemporani Scriitori români în viață Membri ai Uniunii Scriitorilor din România