Autooscilație
Autooscilația reprezintă oscilația unui sistem fizic, generată de acțiunea unei forțe exterioare neperiodice.
Exemple:
 vibrațiile unei corzi de vioară;
 vibrațiile aerului într-un instrument de suflat;
 oscilațiile pendulului unui orologiu.

Studiul autooscilațiilor are aplicații nu numai în fizică, ci și în tehnică, biologie, economie.
Primii care s-au ocupat de acest concept au fost:  Robert Willis, George Biddell Airy și John William Strutt Rayleigh și aceasta în secolul al XIX-lea.
Dar termenul a fost introdus mai târziu de către Aleksandr Andronov, care s-a ocupat de stabilitatea structurală a sistemelor dinamice.
Alte lucrări și cercetări au fost efectuate ulterior de: André Blondel, Balthasar van der Pol și Philippe Le Corbeiller

Oscilații
Teoria sistemelor
Autooscilația reprezintă oscilația unui sistem fizic , generată de acțiunea unei forțe exterioare neperiodice . Exemple : vibrațiile unei corzi de vioară ; vibrațiile aerului într- un instrument de suflat ; oscilațiile pendulului unui orologiu . Studiul autooscilațiilor are aplicații nu numai în fizică , ci și în tehnică , biologie , economie . Primii care s- au ocupat de acest concept au fost : Robert Willis , George Biddell Airy și John William Strutt Rayleigh și aceasta în secolul al XIX -lea . Dar termenul a fost introdus mai târziu de către Aleksandr Andronov , care s- a ocupat de stabilitatea structurală a sistemelor dinamice . Alte lucrări și cercetări au fost efectuate ulterior de : André Blondel , Balthasar van der Pol și Philippe Le Corbeiller Oscilații Teoria sistemelor