Iulian Antonescu
Iulian Antonescu () a fost un profesor universitar, muzeograf, istoric și publicist, cetățean de onoare (post-mortem) al municipiilor Piatra Neamț (1999) și Bacău (2002).

Biografie
Fiu al colonelului Gheorghe Antonescu și al profesoarei Eugenia Antonescu, a făcut studiile elementare la Piatra Neamț și Chișinău. S-a dovedit a fi un elev de excepție al Liceului „Petru Rareș” din Piatra Neamț, calitate pe care a păstrat-o și la Chișinău sau Craiova. A absolvit cu diplomă de merit Facultatea de Istorie din cadrul Universității București, formându-se ca specialist în istoria antică și medievală sub conducerea profesorilor Dionisie M. Pippidi, Emil Condurachi, M. Berzea. A fost un istoric cu preocupări în domeniul istoriei antice, dar l-au preocupat de asemenea și problemele de muzeografie. Între anii 1957-1971 a fost muzeograf și director al Muzeului regional (județean) Bacău. A contribuit, în mod esențial, la înființarea muzeelor de istorie din Piatra Neamț, Roman, Bicaz, Onești și Târgu Neamț. Și-a adus de asemeni contribuția la extinderea cercetărilor arheologice din zonă, editând totodată revista „Carpica” – prima publicație de istorie și arheologie din regiune. A fost lector și conferențiar la Institutul Pedagogic din Bacău. Strălucit orator („un bătrân vulpoi al verbului”, cum se autodefinea), a rămas în conștiința intelectualității prin ciclurile sale de conferințe, considerate adevărate evenimente cultural-artistice. A susținut conferințe și în Franța, S.U.A. și Marea Britanie. În anul 1971 a devenit director al Direcției generale a Muzeelor din România, funcție deținută până în anul 1990. A donat municipalității din Piatra Neamț clădirea în care a fost organizat ulterior Muzeul de Științe Naturale. Este înmormântat la Cimitirul „Eternitatea” din Piatra Neamț.

In memoriam
 Muzeul Județean de Istorie și Artă Bacău îi poartă numele (azi Complexul Muzeal „Iulian Antonescu” Bacău).
 O stradă în Piatra Neamț îi poartă numele.
 Fundația Cultural-Științifică ce-i poartă numele, a fost înființată la 21 martie 2000, la Bacău și a avut de la început până în prezent, ca președinte de onoare pe Eugenia Antonescu și președinte executiv pe prof.dr. Ioan Mitrea. La inițiativa fundației menționate, Consiliul Local al municipiului Bacău, în mai 2002, i-a acordat, post-mortem, titlul de Cetățean de onoare al orașului Bacău. O alee din zona centrală a orașului Bacău poartă numele de „Aleea Iulian Antonescu”.
 Începând din anul 2001, Ministerul Culturii și Cultelor a instituit și acordat anual „Premiul Iulian Antonescu” pentru muzeografie.

Scrieri
 Depozitul carpic de la Negri și implicațiile sale istorice, în „Carpica”, I, 1968
 Zece ani de muzeografie băcăuană, „Carpica”, I, 1968
 Curțile domnești de la Bacău, „Carpica”, II, 1969
Săpăturile de la Gabăra, în MA, VII, 1961.
postum
 Neliniști medievale, Ed. Biblioteca Bucureștilor, București, 2010, ce cuprinde traduceri din poezia medievală, „Kormar Ogmundarson”, sec. al X-lea, „Trubaduri provensali”, sec. al XII-lea, „Godfroy de Monmouth” și din vechea poezie japoneză, din secolele al XI-lea, al XIII-lea și al XVII-lea.

Aprecieri

Note

Bibliografie
 O antologie a literaturii nemțene, Laurian Ante, Ed. Mușatinia, Roman, 2006, p. 23-25
 Cetățeni de onoare ai municipiului Piatra Neamț, Consiliul Local Piatra Neamț, Ed. Răzeșu, p. 20-21
 Revista Ateneu Iulian Antonescu – 20 de ani de postumitate
Ștefănescu Ștefan, Enciclopedia istoriografiei românești, Editura Știintifică și Enciclopedică, p.37.

Legături externe
 Ziarul de Bacău Iulian Antonescu și perenitatea ideilor și faptelor sale

Nașteri în 1932
Decese în 1991
Muzeografi români
Istorici români
Publiciști români
Profesori universitari români
Oameni din Piatra Neamț
Nașteri pe 26 iulie
Decese pe 24 ianuarie
Iulian Antonescu ( ) a fost un profesor universitar , muzeograf , istoric și publicist , cetățean de onoare ( post-mortem ) al municipiilor Piatra Neamțși Bacău Biografie Fiu al colonelului Gheorghe Antonescu și al profesoarei Eugenia Antonescu , a făcut studiile elementare la Piatra Neamț și Chișinău . S- a dovedit a fi un elev de excepție al Liceului „ Petru Rareș ” din Piatra Neamț , calitate pe care a păstrat -o și la Chișinău sau Craiova . A absolvit cu diplomă de merit Facultatea de Istorie din cadrul Universității București , formându -se ca specialist în istoria antică și medievală sub conducerea profesorilor Dionisie M. Pippidi , Emil Condurachi , M. Berzea . A fost un istoric cu preocupări în domeniul istoriei antice , dar l- au preocupat de asemenea și problemele de muzeografie . Între aniia fost muzeograf și director al Muzeului regional ( județean ) Bacău . A contribuit , în mod esențial , la înființarea muzeelor de istorie din Piatra Neamț , Roman , Bicaz , Onești și Târgu Neamț . Și- a adus de asemeni contribuția la extinderea cercetărilor arheologice din zonă , editând totodată revista „ Carpica” – prima publicație de istorie și arheologie din regiune . A fost lector și conferențiar la Institutul Pedagogic din Bacău . Strălucit orator ( „ un bătrân vulpoi al verbului ” , cum se autodefinea ) , a rămas în conștiința intelectualității prin ciclurile sale de conferințe , considerate adevărate evenimente cultural-artistice . A susținut conferințe și în Franța , S.U.A. și Marea Britanie . În anula devenit director al Direcției generale a Muzeelor din România , funcție deținută până în anul A donat municipalității din Piatra Neamț clădirea în care a fost organizat ulterior Muzeul de Științe Naturale . Este înmormântat la Cimitirul „ Eternitatea ” din Piatra Neamț . In memoriam Muzeul Județean de Istorie și Artă Bacău îi poartă numele ( azi Complexul Muzeal „ Iulian Antonescu” Bacău ) . O stradă în Piatra Neamț îi poartă numele . Fundația Cultural -Științifică ce - i poartă numele , a fost înființată lamartie la Bacău și a avut de la început până în prezent , ca președinte de onoare pe Eugenia Antonescu și președinte executiv pe prof.dr . Ioan Mitrea . La inițiativa fundației menționate , Consiliul Local al municipiului Bacău , în mai i- a acordat , post-mortem , titlul de Cetățean de onoare al orașului Bacău . O alee din zona centrală a orașului Bacău poartă numele de „ Aleea Iulian Antonescu ” . Începând din anul Ministerul Culturii și Cultelor a instituit și acordat anual „ Premiul Iulian Antonescu” pentru muzeografie . Scrieri Depozitul carpic de la Negri și implicațiile sale istorice , în „ Carpica ” , I , Zece ani de muzeografie băcăuană , „ Carpica ” , I , Curțile domnești de la Bacău , „ Carpica ” , II , Săpăturile de la Gabăra , în MA , VII , postum Neliniști medievale , Ed . Biblioteca Bucureștilor , București , ce cuprinde traduceri din poezia medievală , „ Kormar Ogmundarson ” , sec . al X -lea , „ Trubaduri provensali ” , sec . al XII -lea , „ Godfroy de Monmouth ” și din vechea poezie japoneză , din secolele al XI -lea , al XIII -lea și al XVII -lea . Aprecieri Note Bibliografie O antologie a literaturii nemțene , Laurian Ante , Ed . Mușatinia , Roman , p. 23-25 Cetățeni de onoare ai municipiului Piatra Neamț , Consiliul Local Piatra Neamț , Ed. Răzeșu , p. 20-21 Revista Ateneu Iulian Antonescu –de ani de postumitate Ștefănescu Ștefan , Enciclopedia istoriografiei românești , Editura Știintifică și Enciclopedică , p.37 . Legături externe Ziarul de Bacău Iulian Antonescu și perenitatea ideilor și faptelor sale Nașteri în Decese în Muzeografi români Istorici români Publiciști români Profesori universitari români Oameni din Piatra Neamț Nașteri peiulie Decese peianuarie