Giotto (sondă spațială)
Sonda Giotto a făcut parte dintr-o flotă de cinci sonde spațiale, împreună cu două sonde sovietice Vega 1 și Vega 2 și două japoneze Sakigake și Suisei, lansate în 1985 cu destinația cometa Halley. Misiunea a fost condusă de Agenția Spațială Europeană (ESA). Inițial, misiunea trebuia să fie sprijinită de Statele Unite ale Americii, dar cum acestea s-au retras, ESA a continuat singură misiunea pentru a nu pierde trecerea cometei, care nu s-ar mai fi repetat înainte de 75 de ani (următorul periheliu va avea loc la 28 iulie 2061).

Originea numelui 

Giotto reamintește de pictorul florentin (Italia) Giotto di Bondone care, pe una dintre fresce care reprezintă „Adorația Magilor” / „Închinarea Magilor”, a ilustrat Steaua de la Betleem sub forma unei comete. Giotto a fost inspirat de trecerea cometei Halley din anul 1301.

Sonda 
Sonda Giotto a fost construită pe baza unui satelit de cercetări de tip GEOS construit de British Aerospace, căruia i-a fost adăugat, cu această ocazie, un dublu scut de protecție contra microparticulelor cometare constituit dintr-o primă foaie de aluminiu de 1 mm apoi, la o distanță de 23 cm, dintr-o foaie de PET de 1,2 cm grosime. Au fost înregistrate  de impacturi. Impactul cel mai violent, înregistrat cu 7 secunde și jumătate înainte ca sonda să atingă punctul cel mai apropiat de cometă, a făcut-o să se rotească în jurul axei sale și să piardă, pentru moment, contactul cu Pământul. Viteza sondei, în raport cu nucleul cometei, se apropia atunci de 68 km/s.

Sonda, care cântărea 960 kg (o greutate modestă pentru acest tip de misiune), avea o formă cilindrică cu diametrul de 2 metri și înălțimea de 1 m, acoperită de celule solare și de o antenă cu câștig mare, având diametrul de 1,5 m.

Desfășurarea misiunii 

 Lansarea cu ajutorul unei rachete Ariane 1, la 2 iulie 1985, de la Centrul Spațial Kourou din Guyana;
 Traseu de  de kilometri parcurși în 8 luni;
 Întâlnire cu nucleul cometei Halley în noaptea de 13 spre 14 martie 1986, la 596 km;
 Punere în stare de hibernare la 2 aprilie 1986;
 Sonda a fost reactivată la 19 februarie 1990;
 Întoarcerea, la 2 iulie 1990, spre Terra, de care sonda trece razant, la distanța de  de kilometri, pentru a-și schimba orbita prin asistență gravitațională;
 Repunere în stare de hibernare;
 Întâlnire, la 9 iulie 1992, cu o a doua cometă: 26P/Grigg-Skjellerup, la  de kilometri de Terra.

Rezultatele științifice ale studiului cometei Halley 
Imaginile au permis să se constate că nucleul cometei avea forma unei arahide întunecate, lungă de 15 km și a cărei lățime era cuprinsă între 7 și 10 km. Doar 10% din suprafața nucleului era activă cu cel puțin 3 jeturi de degazare, în partea însorită. Analizele au arătat că obiectul, format în urmă cu 4,5 miliarde de ani, era compus din volatile (îndeosebi din apă) care se condensaseră sub formă de praf interstelar. Cometa rămăsese practic neschimbată de la crearea sa.

Materialul ejectat de cometă era compus din:
 80% din apă,
 10% din monoxid de carbon,
 2,5% dintr-un amestec de metan și din amoniac,
 Alte hidrocarburi, fier și sodiu au fost găsite sub formă de urme.

Giotto a permis să se descopere că nucleul cometei era mai întunecat decât cărbunele, fapt ce era, fără îndoială, datorat grosimii stratului de praf.

Suprafața nucleului era accidentată și poroasă, cu o densitate a nucleului slabă, de ordinul a 0,3 grame/cm³. Echipa lui Sagdeev a estimat-o la 0,6 g/cm³, însă S. J. Peale a precizat că toate estimările aveau asemenea erori încât ele nu puteau fi considerate ca fiind fiabile.

Cantitatea de material ejectat era de 3 tone pe secundă prin intermediul a 7 jeturi, ceea ce a declanșat o oscilație a cometei cu o perioadă lungă.

Praful ejectat avea mărimea particulelor de fum de țigaretă, a căror masă era cuprinsă între 10-20 kg și 40x10-5 kg. Deși masa particulei care a provocat rotirea sondei Giotto nu a fost măsurată, ea a fost estimată între 0,1 și 1 gram, după efectele produse.

Existau două tipuri de praf:
 unul compus dintr-un amestec de carbon, hidrogen, azot și oxigen,
 celălalt compus din calciu, fier, magneziu și sodiu.

Distribuția statistică a elementelor ușoare excluzând azotul (hidrogen, carbon, oxigen) era aceeași ca și a Soarelui. Prin urmare cometa era compusă din elementele cele mai primitive ale Sistemului Solar. 

Spectrometrele de masă cu plasmă și ioni au arătat că suprafața cometei Halley era bogată în carbon.

Premiere 
Sonda Giotto a avut la activ mai multe premiere:
 prima misiune spațială europeană în spațiul îndepărtat,
 primele fotografii luate din apropierea unui nucleu cometar, cel al cometei Halley,
 prima sondă spațială a cărei orbită a fost modificată prin sprijin gravitațional terestru,
 record de trecere în proximitatea unui nucleu cometar: la 200 km de 26P/Grigg-Skjellerup,
 singura sondă care s-a întâlnit cu două comete,
 a găsit urme de materie organică în nucleul cometar,
 prima sondă care a fost reactivată după ce fusese pusă în stare de hibernare.

Note

Legături externe 

  La brève mais incroyable rencontre de Giotto, sur le site de l'ESA, le 13 mars 2006 (în română: „Scurta, dar de necrezut întâlnire a lui Giotto, pe site-ul ESA, 13 martie 2006”
  Giotto overview, pe site-ul ESA
  Rezumat al misiunii Giotto, pe site-ul ESA

Vezi și 
 Cometa Halley

Sonde spațiale
Sonde ale Agenției Spațiale Europene
Agenția Spațială Europeană
1985 în zboruri spațiale
1986 în zboruri spațiale
1992 în zboruri spațiale
Explorare de comete
Sonda Giotto a făcut parte dintr- o flotă de cinci sonde spațiale , împreună cu două sonde sovietice Vegași Vegași două japoneze Sakigake și Suisei , lansate încu destinația cometa Halley . Misiunea a fost condusă de Agenția Spațială Europeană ( ESA ) . Inițial , misiunea trebuia să fie sprijinită de Statele Unite ale Americii , dar cum acestea s- au retras , ESA a continuat singură misiunea pentru a nu pierde trecerea cometei , care nu s- ar mai fi repetat înainte dede ani ( următorul periheliu va avea loc laiulie Originea numelui Giotto reamintește de pictorul florentin ( Italia ) Giotto di Bondone care , pe una dintre fresce care reprezintă „ Adorația Magilor ” / „ Închinarea Magilor ” , a ilustrat Steaua de la Betleem sub forma unei comete . Giotto a fost inspirat de trecerea cometei Halley din anul Sonda Sonda Giotto a fost construită pe baza unui satelit de cercetări de tip GEOS construit de British Aerospace , căruia i- a fost adăugat , cu această ocazie , un dublu scut de protecție contra microparticulelor cometare constituit dintr- o primă foaie de aluminiu demm apoi , la o distanță decm , dintr- o foaie de PET de2 cm grosime . Au fost înregistrate de impacturi . Impactul cel mai violent , înregistrat cusecunde și jumătate înainte ca sonda să atingă punctul cel mai apropiat de cometă , a făcut -o să se rotească în jurul axei sale și să piardă , pentru moment , contactul cu Pământul . Viteza sondei , în raport cu nucleul cometei , se apropia atunci dekm/s . Sonda , care cântăreakg ( o greutate modestă pentru acest tip de misiune ) , avea o formă cilindrică cu diametrul demetri și înălțimea dem , acoperită de celule solare și de o antenă cu câștig mare , având diametrul de5 m . Desfășurarea misiunii Lansarea cu ajutorul unei rachete Ariane laiulie de la Centrul Spațial Kourou din Guyana ; Traseu de de kilometri parcurși înluni ; Întâlnire cu nucleul cometei Halley în noaptea despremartie lakm ; Punere în stare de hibernare laaprilie Sonda a fost reactivată lafebruarie Întoarcerea , laiulie spre Terra , de care sonda trece razant , la distanța de de kilometri , pentru a -și schimba orbita prin asistență gravitațională ; Repunere în stare de hibernare ; Întâlnire , laiulie cu o a doua cometă :/Grigg-Skjellerup , la de kilometri de Terra . Rezultatele științifice ale studiului cometei Halley Imaginile au permis să se constate că nucleul cometei avea forma unei arahide întunecate , lungă dekm și a cărei lățime era cuprinsă întreșikm . Doar din suprafața nucleului era activă cu cel puținjeturi de degazare , în partea însorită . Analizele au arătat că obiectul , format în urmă cu5 miliarde de ani , era compus din volatile ( îndeosebi din apă ) care se condensaseră sub formă de praf interstelar . Cometa rămăsese practic neschimbată de la crearea sa . Materialul ejectat de cometă era compus din : din apă , din monoxid de carbon , 5% dintr- un amestec de metan și din amoniac , Alte hidrocarburi , fier și sodiu au fost găsite sub formă de urme . Giotto a permis să se descopere că nucleul cometei era mai întunecat decât cărbunele , fapt ce era , fără îndoială , datorat grosimii stratului de praf . Suprafața nucleului era accidentată și poroasă , cu o densitate a nucleului slabă , de ordinul a3 grame/cm³ . Echipa lui Sagdeev a estimat -o la6 g/cm³ , însă S. J. Peale a precizat că toate estimările aveau asemenea erori încât ele nu puteau fi considerate ca fiind fiabile . Cantitatea de material ejectat era detone pe secundă prin intermediul ajeturi , ceea ce a declanșat o oscilație a cometei cu o perioadă lungă . Praful ejectat avea mărimea particulelor de fum de țigaretă , a căror masă era cuprinsă întrekg și10-5 kg . Deși masa particulei care a provocat rotirea sondei Giotto nu a fost măsurată , ea a fost estimată între1 șigram , după efectele produse . Existau două tipuri de praf : unul compus dintr- un amestec de carbon , hidrogen , azot și oxigen , celălalt compus din calciu , fier , magneziu și sodiu . Distribuția statistică a elementelor ușoare excluzând azotul ( hidrogen , carbon , oxigen ) era aceeași ca și a Soarelui . Prin urmare cometa era compusă din elementele cele mai primitive ale Sistemului Solar . Spectrometrele de masă cu plasmă și ioni au arătat că suprafața cometei Halley era bogată în carbon . Premiere Sonda Giotto a avut la activ mai multe premiere : prima misiune spațială europeană în spațiul îndepărtat , primele fotografii luate din apropierea unui nucleu cometar , cel al cometei Halley , prima sondă spațială a cărei orbită a fost modificată prin sprijin gravitațional terestru , record de trecere în proximitatea unui nucleu cometar : lakm de/Grigg-Skjellerup , singura sondă care s- a întâlnit cu două comete , a găsit urme de materie organică în nucleul cometar , prima sondă care a fost reactivată după ce fusese pusă în stare de hibernare . Note Legături externe La brève mais incroyable rencontre de Giotto , sur le site de l'ESA , lemars (în română : „ Scurta , dar de necrezut întâlnire a lui Giotto , pe site -ul ESA,martie Giotto overview , pe site -ul ESA Rezumat al misiunii Giotto , pe site -ul ESA Vezi și Cometa Halley Sonde spațiale Sonde ale Agenției Spațiale Europene Agenția Spațială Europeană 1985 în zboruri spațiale 1986 în zboruri spațiale 1992 în zboruri spațiale Explorare de comete