Pierre Bérégovoy
Pierre Bérégovoy (; ) a fost un om politic francez, membru al Partidului Socialist, prim-ministrul Franței în perioadă aprilie 1992 – martie 1993.

Biografie 
S-a născut în 1925 într-o familie de mici comercianți din Normandia. Tatăl său, originar din orașul ucrainean Izium din regiunea Harkiv, era ofițer în armata țaristă și a fost admis în Franța ca refugiat. Pierre și-a abandonat studiile atunci când tatăl său s-a îmbolnăvit și a devenit ajustor mecanic la SNCF, societatea națională de transport feroviar de călători din Franța. În iulie 1943 s-a implicat în mișcarea de Rezistența a lucrătorilor feroviari și s-a alăturat unui sindicat comunist clandestin, Confédération générale du travail, luptând alături de Forțele Franceze din Interior.

După eliberarea Franței a aderat la Secția Franceză a Internaționalei Muncitorești (SFIO). În anul 1949 a întrat în cabinetul ministrului transporturilor. În 1969 a fost numit în biroul național al proaspătului Partid Socialist. După ce socialistul François Mitterrand a fost ales președintele Franței în 1981, el a devenit secretar general al președinției. 
A fost ministrul pentru afaceri sociale în perioada iunie 1982 – iulie 1984, apoi ministrul economiei și finanțelor în perioadele iulie 1984 – martie 1986 și mai 1988 – aprilie 1992. La momentul respectiv a fost numit prim-ministrul Franței, înlocuind-o pe Édith Cresson. A demisionat în mai 1993, după ce a fost implicat într-un caz de posibilă corupție, și s-a sinucis câteva săptămâni mai târziu.

Referințe

Nașteri în 1925
Nașteri pe 23 decembrie
Decese în 1993
Decese pe 1 mai
Prim-miniștri ai Franței
Socialiști francezi
Pierre Bérégovoy ( ; ) a fost un om politic francez , membru al Partidului Socialist , prim- ministrul Franței în perioadă aprilie– martie Biografie S- a născut înîntr- o familie de mici comercianți din Normandia . Tatăl său , originar din orașul ucrainean Izium din regiunea Harkiv , era ofițer în armata țaristă și a fost admis în Franța ca refugiat . Pierre și- a abandonat studiile atunci când tatăl său s- a îmbolnăvit și a devenit ajustor mecanic la SNCF , societatea națională de transport feroviar de călători din Franța . În iulies-a implicat în mișcarea de Rezistența a lucrătorilor feroviari și s- a alăturat unui sindicat comunist clandestin , Confédération générale du travail , luptând alături de Forțele Franceze din Interior . După eliberarea Franței a aderat la Secția Franceză a Internaționalei Muncitorești ( SFIO ) . În anula întrat în cabinetul ministrului transporturilor . Îna fost numit în biroul național al proaspătului Partid Socialist . După ce socialistul François Mitterrand a fost ales președintele Franței în el a devenit secretar general al președinției . A fost ministrul pentru afaceri sociale în perioada iunie– iulie apoi ministrul economiei și finanțelor în perioadele iulie– martieși mai– aprilie La momentul respectiv a fost numit prim- ministrul Franței , înlocuind -o pe Édith Cresson . A demisionat în mai după ce a fost implicat într- un caz de posibilă corupție , și s- a sinucis câteva săptămâni mai târziu . Referințe Nașteri în Nașteri pedecembrie Decese în Decese pemai Prim- miniștri ai Franței Socialiști francezi