Bullacephalus
Bullacephalus este un gen dispărut de biarmosuchian din ordinul terapsidelor, care face parte din familia Burnetiidae. Specia tip B. jacksoni a fost denumită și clasificată în anul 2003. Exemplarul holotip (BP/1/5387) a fost descoperit în stratele grupului Beaufort din Africa de Sud, datând din permianul târziu. A fost descris pe baza unui craniu aproape complet, cu mandibulă. Este considerat reprezentantul cel mai primitiv al grupului Burnetiamorpha cunoscut până în prezent.

Denumirea științifică a genului este formată din cuvintele bulla (însemnând „umflătură”, în limba latină) și kephale (κεφαλή, însemnând „cap”, în limba greacă veche), cu referire la protuberanța sferică de pe fruntea animalului. Specia tip Bullacephalus jacksoni a fost denumită astfel în onoarea profesorului Stanley Jackson, fost director al  din Johannesburg.

Dimensiunile craniului păstrat (aproximativ 15 cm) sugerează că animalul căruia i-a aparținut era un tetrapod de talie relativ modestă, cu o lungime care atingea probabil în jur de 1 m.

Filogenie

Bullacephalus este strâns înrudit cu genurile fosile Burnetia și Proburnetia din aceeași perioadă geologică, dar prezintă trăsături mai arhaice decât acestea. Următoarea cladogramă a fost propusă de Rubidge & Kitching (2003), pe baza analizei comparative a 32 de caractere, aplicate unui număr de opt taxoni terminali:

Referințe

Biarmosuchieni
Bullacephalus este un gen dispărut de biarmosuchian din ordinul terapsidelor , care face parte din familia Burnetiidae . Specia tip B. jacksoni a fost denumită și clasificată în anul Exemplarul holotip ( BP/1/5387 ) a fost descoperit în stratele grupului Beaufort din Africa de Sud , datând din permianul târziu . A fost descris pe baza unui craniu aproape complet , cu mandibulă . Este considerat reprezentantul cel mai primitiv al grupului Burnetiamorpha cunoscut până în prezent . Denumirea științifică a genului este formată din cuvintele bulla ( însemnând „ umflătură ” , în limba latină ) și kephale ( κεφ αλή , însemnând „ cap ” , în limba greacă veche ) , cu referire la protuberanța sferică de pe fruntea animalului . Specia tip Bullacephalus jacksoni a fost denumită astfel în onoarea profesorului Stanley Jackson , fost director al din Johannesburg . Dimensiunile craniului păstrat ( aproximativcm ) sugerează că animalul căruia i- a aparținut era un tetrapod de talie relativ modestă , cu o lungime care atingea probabil în jur dem . Filogenie Bullacephalus este strâns înrudit cu genurile fosile Burnetia și Proburnetia din aceeași perioadă geologică , dar prezintă trăsături mai arhaice decât acestea . Următoarea cladogramă a fost propusă de Rubidge & Kitching pe baza analizei comparative ade caractere , aplicate unui număr de opt taxoni terminali : Referințe Biarmosuchieni