Miron Pompiliu
Miron Pompiliu (n. Moise Popovici, 20 iunie 1848, Ștei, comitatul Bihor, d. 20 noiembrie 1897, Iași) a fost un scriitor și folclorist român.

Biografie 
Moise Popovici a fost al doilea fiu al preotului ortodox Nicolae Popovici și al Anei (n. Popa). A urmat școala primară în satul natal, apoi a urmat cursurile școlii germane din Băița, iar cursurile liceale le-a urmat la Beiuș și Oradea. Bacalaureatul l-a luat la Beiuș în 1866 cu prima cum eminentia. După bacalaureat s-a înscris la Facultatea de drept din Pesta. În anul 1867 este ales membru de onoare al Societății de lectură din Oradea pentru merite publicistice deosebite. În anul 1868 este nevoit să fugă la București, deoarece a refuzat să se înroleze în armata ungară, unde devine student al Facultății de litere. La București a fost membru al societății Orientul, unde-l va cunoaște pe Mihai Eminescu și devine redactor la Albina Pindului.  Din anul 1869 se mută la Iași, unde devine licențiat al Facultății de litere în anul 1873, iar apoi a fost timp de doi ani secretar al Universității de unde a fost destituit la 1 martie 1876, ca urmare a înlocuirii lui Titu Maiorescu din funcția de ministru al instrucțiunii publice și al culturii.

A debutat cu prima poezie în Familia nr. 2 din 15/27 ianuarie 1866 și se intitula Ghicitura. La a doua poezie, Ecouri și suspine, apărută în nr. 18 din 25 iunie/7 iulie 1866, Iosif Vulcan i-a făcut o prezentare generoasă: 

În toamna anului 1874 Miron Pompiliu împarte aceași odaie cu Mihai Eminescu și Ioan Slavici, la Școala Normală Trei Ierarhi, condusă la acea vreme de Samson Bodnărescu și împreună cu cei trei prieteni frecventează saloanele Veronicăi Micle și Matildei Cugler.

După anul 1876 a fost profesor la Școala centrală de fete și la alte licee și pensionate.<ref name=DLR/

La începutul carierei publicistice a purtat numele tatălui, dar mai apoi l-a schimbat în Moise Pompiliu și mai târziu în Miron Pompiliu. Din anul 1869 devine unul dintre cei mai activi și mai statornici membrii ai Junimii din Iași, prezent la ședințele săptămânale, la prelecțiunile populare și în paginile Convorbirilor literare.A tradus din Goethe, Schiller, Uhland, Heine, Lenau, Petőfi, Lamartine ș.a.

În anul 1895 se căsătorește cu profesoara Gheorghiu, proprietara unui pension de fete din Ploiești, dar va divorța în scurt timp din cauza neînțelegerilor.

La 14 noiembrie 1897 se împușcă în cap, iar la câteva zile, în ciuda tuturor eforturilor depuse de doctori, încetează din viață la 20 noiembrie și este înmormântat la 2 decembrie 1897, în cimitirul Eternitatea din Iași.

Opera 
 Balade populare române, Junimea, Iași, 1870
 Antologie română pentru uzul școalelor secundare, Iași, 1885
 Ileana Cozînzeana, din cosiță floare-i cântă, nouă împărați ascultă, basm, Convorbiri literare, 1872
 Carte de cetire, I-III, manual realizat împreună cu I. Paul, Iași, 1897
 Literatură și limbă populară, ediție îngrijită și studiu introductiv de V. Netea, București, 1967
 Poezii, ediție și prefață de Mircea Popa, Oradea, 1998

In memoriam 
Școala gimnazială din Ștei îi poartă numele.

Referințe

Bibliografie 
 Aurel Sasu, Dicționarul biografic al literaturii române, M-Z, Paralela 45
 Dicționarul literaturii române de la origini pînă la 1900, București, Editura Academiei Române și Editura GUNIVAS, București, 2008

Scriitori români
Folcloriști români
Sinucideri în România
Miron Pompiliu ( n. Moise Popovici,iunie Ștei , comitatul Bihor , d.noiembrie Iași ) a fost un scriitor și folclorist român . Biografie Moise Popovici a fost al doilea fiu al preotului ortodox Nicolae Popovici și al Anei ( n. Popa ) . A urmat școala primară în satul natal , apoi a urmat cursurile școlii germane din Băița , iar cursurile liceale le- a urmat la Beiuș și Oradea . Bacalaureatul l- a luat la Beiuș încu prima cum eminentia . După bacalaureat s- a înscris la Facultatea de drept din Pesta . În anuleste ales membru de onoare al Societății de lectură din Oradea pentru merite publicistice deosebite . În anuleste nevoit să fugă la București , deoarece a refuzat să se înroleze în armata ungară , unde devine student al Facultății de litere . La București a fost membru al societății Orientul , unde-l va cunoaște pe Mihai Eminescu și devine redactor la Albina Pindului . Din anulse mută la Iași , unde devine licențiat al Facultății de litere în anul iar apoi a fost timp de doi ani secretar al Universității de unde a fost destituit lamartie ca urmare a înlocuirii lui Titu Maiorescu din funcția de ministru al instrucțiunii publice și al culturii . A debutat cu prima poezie în Familia nr.din 27 ianuarieși se intitula Ghicitura . La a doua poezie , Ecouri și suspine , apărută în nr.diniunie/7 iulie Iosif Vulcan i- a făcut o prezentare generoasă : În toamna anuluiMiron Pompiliu împarte aceași odaie cu Mihai Eminescu și Ioan Slavici , la Școala Normală Trei Ierarhi , condusă la acea vreme de Samson Bodnărescu și împreună cu cei trei prieteni frecventează saloanele Veronicăi Micle și Matildei Cugler . După anula fost profesor la Școala centrală de fete și la alte licee și pensionate.<ref name=DLR/ La începutul carierei publicistice a purtat numele tatălui , dar mai apoi l- a schimbat în Moise Pompiliu și mai târziu în Miron Pompiliu . Din anuldevine unul dintre cei mai activi și mai statornici membrii ai Junimii din Iași , prezent la ședințele săptămânale , la prelecțiunile populare și în paginile Convorbirilor literare.A tradus din Goethe , Schiller , Uhland , Heine , Lenau , Petőfi , Lamartine ș.a . În anulse căsătorește cu profesoara Gheorghiu , proprietara unui pension de fete din Ploiești , dar va divorța în scurt timp din cauza neînțelegerilor . Lanoiembriese împușcă în cap , iar la câteva zile , în ciuda tuturor eforturilor depuse de doctori , încetează din viață lanoiembrie și este înmormântat ladecembrie în cimitirul Eternitatea din Iași . Opera Balade populare române , Junimea , Iași , Antologie română pentru uzul școalelor secundare , Iași , Ileana Cozînzeana , din cosiță floare -i cântă , nouă împărați ascultă , basm , Convorbiri literare , Carte de cetire , I-III , manual realizat împreună cu I. Paul , Iași , Literatură și limbă populară , ediție îngrijită și studiu introductiv de V. Netea , București , Poezii , ediție și prefață de Mircea Popa , Oradea , In memoriam Școala gimnazială din Ștei îi poartă numele . Referințe Bibliografie Aurel Sasu , Dicționarul biografic al literaturii române , M-Z , Paralela Dicționarul literaturii române de la origini pînă la București , Editura Academiei Române și Editura GUNIVAS , București , Scriitori români Folcloriști români Sinucideri în România