Alexandru Rogojan
Alexandru Rogojan (n. 13 mai 1914, Suia – d. 10 august 1984, Timișoara) a fost un inginer electronist român, profesor universitar și rector al Universității Politehnica Timișoara. În 1965 a înființat la UPT prima secție din România având ca specializare calculatoarele numerice.

Date biografice 
Se naște ca fiu al preotului Alexandru Rogojan și al Emiliei Pop. Școala primară o urmează în localitatea natală. Apoi, între 1923–1930, urmează gimnaziul și liceul la actualul Colegiu Național „Andrei Mureșanu” din Dej. Își începe studiile universitare la Universitatea din Cluj, dar se mută la Școala Politehnică din Timișoara, pe care o urmează între anii 1933–1938 cu întreruperi datorită satisfacerii stagiului militar. Își susține examenul de absolvire în 1941.

Se căsătorește în 1941, iar în 1948 i se naște fiica, Dorina.

Activitate 
După absolvire a lucrat pentru scurt timp la DURA și la . În 1942 este mobilizat și trimis pe front, dar se întoarce și între 1943–1951 este angajat la CFR. Acolo realizează Sudura electrică a firelor de telecomunicații și Instalația de teleconferință telefonică, premiate în 1949.

În 1948 devine profesor suplinitor la IPT la disciplina „Tehnica curenților slabi”, iar în 1952 șeful catedrei de Măsuri Electrice, pe care o va coordona până la pensionare, în 1983. Din 1960 s-a dedicat domeniului calculatoarelor, în special părții electronice a lor. A realizat prima  din România, realizare pentru care a primit Premiul Academiei Române. Începând din 1960 lucrează la realizarea calculatoului CETA, bazat pe principiile calculatorului , calculator finalizat în 1973.

În 1963 susține cursul de „Calculatoare automate și programare”. În 1965 înființează la IPT prima secție din România de specializare în calculatoare, prima promoție fiind cea din 1966. În 1965 devine șeful catedrei de Electronică și Calculatoare, atunci înființată. În 1973 scrie cursul Calculatoare numerice în trei volume.

În calitate de profesor universitar, în 1966 primește dreptul de a fi conducător de doctorat, deși el însuși își susține doctoratul la Institutul Politehnic București abia în 1974, cu tema „Metodă pentru sinteza schemei logice a unui calculator numeric”, metodă care a stat la baza proiectării calculatorului CETA. În 1979 finalizează construcția calculatorului CETA-16, calculator de proces al testorului de baterii de la ELBA.

Îndeplinește funcțiile de prodecan al Facultății de Electrotehnică (1952−1953), prorector (1953−1954 și 1963−1966) și rector (1956−1957) al Institutului Politehnic Timișoara.

Recunoaștere 
Pentru activitatea sa științifică i se acordă mai multe distincții, între care Ordinul Muncii cl. a III-a și Ordinul Meritul Științific cl. a III-a. O stradă din Timișoara îi poartă numele. Tot numele său îl poartă principalul amfiteatru al Facultății de Automatică și Calculatoare, precum și concursul de software din facultate.

Note

Lectură suplimentară 
 Horia Gligor, Sabin Ionel, MECIPT: începuturile Științei și Ingineriei Calculatoarelor la Politehnica din Timișoara, Timișoara: Editura „Politehnica”, 2011, ISBN 978-606-554-271-6, pp. 23–27

Legături externe 
 Situl web oficial

Nașteri pe 13 mai
Nașteri în 1914
Decese pe 10 august
Decese în 1984
Conducători de doctorate români
Decorați cu Ordinul Meritul Științific
Decorați cu Ordinul Muncii
Informaticieni români
Ingineri români
Profesori universitari români
Rectori ai Universității Politehnica Timișoara
Timișoreni
Alexandru Rogojan ( n.mai Suia – d.august Timișoara ) a fost un inginer electronist român , profesor universitar și rector al Universității Politehnica Timișoara . Îna înființat la UPT prima secție din România având ca specializare calculatoarele numerice . Date biografice Se naște ca fiu al preotului Alexandru Rogojan și al Emiliei Pop . Școala primară o urmează în localitatea natală . Apoi , între1930 , urmează gimnaziul și liceul la actualul Colegiu Național „ Andrei Mureșanu ” din Dej . Își începe studiile universitare la Universitatea din Cluj , dar se mută la Școala Politehnică din Timișoara , pe care o urmează între anii1938 cu întreruperi datorită satisfacerii stagiului militar . Își susține examenul de absolvire în Se căsătorește în iar îni se naște fiica , Dorina . Activitate După absolvire a lucrat pentru scurt timp la DURA și la \ . Îneste mobilizat și trimis pe front , dar se întoarce și între1951 este angajat la CFR . Acolo realizează Sudura electrică a firelor de telecomunicații și Instalația de teleconferință telefonică , premiate în Îndevine profesor suplinitor la IPT la disciplina „ Tehnica curenților slabi ” , iar înșeful catedrei de Măsuri Electrice , pe care o va coordona până la pensionare , în Dins-a dedicat domeniului calculatoarelor , în special părții electronice a lor . A realizat prima din România , realizare pentru care a primit Premiul Academiei Române . Începând dinlucrează la realizarea calculatoului CETA , bazat pe principiile calculatorului , calculator finalizat în Însusține cursul de „ Calculatoare automate și programare ” . Înînființează la IPT prima secție din România de specializare în calculatoare , prima promoție fiind cea din Îndevine șeful catedrei de Electronică și Calculatoare , atunci înființată . Înscrie cursul Calculatoare numerice în trei volume . În calitate de profesor universitar , înprimește dreptul de a fi conducător de doctorat , deși el însuși își susține doctoratul la Institutul Politehnic București abia în cu tema „ Metodă pentru sinteza schemei logice a unui calculator numeric ” , metodă care a stat la baza proiectării calculatorului CETA . Înfinalizează construcția calculatorului CETA-16 , calculator de proces al testorului de baterii de la ELBA . Îndeplinește funcțiile de prodecan al Facultății de Electrotehnică1953 ) , prorector1954 și1966 ) și rector1957 ) al Institutului Politehnic Timișoara . Recunoaștere Pentru activitatea sa științifică i se acordă mai multe distincții , între care Ordinul Muncii cl . a III -a și Ordinul Meritul Științific cl . a III -a . O stradă din Timișoara îi poartă numele . Tot numele său îl poartă principalul amfiteatru al Facultății de Automatică și Calculatoare , precum și concursul de software din facultate . Note Lectură suplimentară Horia Gligor , Sabin Ionel , MECIPT : începuturile Științei și Ingineriei Calculatoarelor la Politehnica din Timișoara , Timișoara : Editura „ Politehnica ” , ISBN554-271-6 , pp. 23–27 Legături externe Situl web oficial Nașteri pemai Nașteri în Decese peaugust Decese în Conducători de doctorate români Decorați cu Ordinul Meritul Științific Decorați cu Ordinul Muncii Informaticieni români Ingineri români Profesori universitari români Rectori ai Universității Politehnica Timișoara Timișoreni