Leopold I, Prinț de Anhalt-Dessau
Leopold I, Prinț de Anhalt-Dessau (3 iulie 1676 – 7 aprilie 1747) a fost prinț german din Casa de Ascania și conducător al principatului Anhalt-Dessau din 1693 până în 1747. De asemenea, a fost Generalfeldmarschall în armata prusacă.

Primii ani
Leopold s-a născut la Dessau ca al 9-lea din cei zece copii (și cel mai mic din cei doi fii) ai lui Johann Georg al II-lea, Prinț de Anhalt-Dessau și a soției acestuia, Henriette Catherine de Nassau. Fratele lui mai mare a murit înainte ca Leopold să se nască.

Încă din tinerețe s-a dedicat preocupărilor militare, pentru care a fost educat atât fizic cât și mental. A devenit colonel de  regiment prusac în 1693 și în același an a moștenit principatul. Pentru restul lungii sale vieți, el a efectuat simultan sarcinile unui prinț suveran și ale unui ofițer prusac.

Prima campanie a lui Leopold a fost în 1695 în Țările de Jos, în care a fost prezent la Asediul de la Namur. A rămas pe câmpul de luptă până la sfârșitul războiului în 1697, de afacerile principatului ocupându-se mama sa, prințesa văduvă Henriette Catherine.

Cariera militară

Războiul Succesiunii Spaniole

Cariera militară ca important comandant a lui Leopold a început odată cu izbucnirea Războiului de Succesiune spaniol în 1701. El a adus multe îmbunătățiri în armata prusacă, și a preluat comanda unui corp prusac de armată pe Rin, servind în asediile la la Kaiserswerth și Venlo în 1702. În anul următor, a obținut gradul de general-locotenent și a luat parte la Asediul de la Bonn. În campania din 1704 primul contingent prusac a servit sub Louis Wilhelm, Margraf de Baden-Baden, apoi sub Eugen de Savoia, și a luptat la Blenheim.

În 1705 Leopold a fost trimis cu un corp prusac să se alăture Prințului Eugen în Italia, și la 6 august a luptat în Bătălia de la Cassano. În Bătălia de la Torino a fost primul care a intrat în fortificațiile ostile (7 septembrie 1706). El a mai servit în mai multe campanii în Italia, apoi, sub comanda lui Eugen, s-a alăturat lui Marlborough în Țările de Jos, fiind prezent în 1709 la Asediul de la Tournai și Bătălia de la Malplaquet.

În 1710 Leopold a preluat comanda întregului contingent prusac pe frontul francez și în 1712 a fost făcut mareșal la cererea expresă a Prințului Moștenitor a Prusiei, Frederic Wilhelm, care a servit ca voluntar cu el. În prima parte a domniei lui Frederic Wilhelm, Prințul de Dessau a fost unul dintre membrii cei mai influenți ai cercului de guvernare prusac.

Marele Război al Nordului

Deși Prusia a fost ostilă Suediei, prusacii au fost reticenți în a participa la Marele Război al Nordului. Numai după ce rușii au distrus cea mai mare parte din armata suedeză Prusia a intrat în război în 1715. Leopold l-a însoțit pe rege pe front, comandând o armată de 40.000 de oameni și învingând forțele mult mai mici ale lui Carol al XII-lea al Suediei în lupte grele pe insula Rügen la 16 noiembrie în alianță cu armata daneză. În timp de pace, și în special după o scurtă ceartă și duel cu generalul Friedrich Wilhelm von Grumbkow în 1725 s-a dedicat instruirii armatei prusace.

Nașteri în 1676
Decese în 1747
Luterani germani
Feldmareșali prusaci
Prinți de Anhalt-Dessau
Beneficiari ai Ordinului Vulturul Negru
Leopold I , Prinț de Anhalt-Dessauiulie–apriliea fost prinț german din Casa de Ascania și conducător al principatului Anhalt-Dessau dinpână în De asemenea , a fost Generalfeldmarschall în armata prusacă . Primii ani Leopold s- a născut la Dessau ca allea din cei zece copii ( și cel mai mic din cei doi fii ) ai lui Johann Georg al II -lea , Prinț de Anhalt-Dessau și a soției acestuia , Henriette Catherine de Nassau . Fratele lui mai mare a murit înainte ca Leopold să se nască . Încă din tinerețe s- a dedicat preocupărilor militare , pentru care a fost educat atât fizic cât și mental . A devenit colonel de regiment prusac înși în același an a moștenit principatul . Pentru restul lungii sale vieți , el a efectuat simultan sarcinile unui prinț suveran și ale unui ofițer prusac . Prima campanie a lui Leopold a fost înîn Țările de Jos , în care a fost prezent la Asediul de la Namur . A rămas pe câmpul de luptă până la sfârșitul războiului în de afacerile principatului ocupându -se mama sa , prințesa văduvă Henriette Catherine . Cariera militară Războiul Succesiunii Spaniole Cariera militară ca important comandant a lui Leopold a început odată cu izbucnirea Războiului de Succesiune spaniol în El a adus multe îmbunătățiri în armata prusacă , și a preluat comanda unui corp prusac de armată pe Rin , servind în asediile la la Kaiserswerth și Venlo în În anul următor , a obținut gradul de general-locotenent și a luat parte la Asediul de la Bonn . În campania dinprimul contingent prusac a servit sub Louis Wilhelm , Margraf de Baden-Baden , apoi sub Eugen de Savoia , și a luptat la Blenheim . ÎnLeopold a fost trimis cu un corp prusac să se alăture Prințului Eugen în Italia , și laaugust a luptat în Bătălia de la Cassano . În Bătălia de la Torino a fost primul care a intrat în fortificațiile ostileseptembrie El a mai servit în mai multe campanii în Italia , apoi , sub comanda lui Eugen , s- a alăturat lui Marlborough în Țările de Jos , fiind prezent înla Asediul de la Tournai și Bătălia de la Malplaquet . ÎnLeopold a preluat comanda întregului contingent prusac pe frontul francez și îna fost făcut mareșal la cererea expresă a Prințului Moștenitor a Prusiei , Frederic Wilhelm , care a servit ca voluntar cu el . În prima parte a domniei lui Frederic Wilhelm , Prințul de Dessau a fost unul dintre membrii cei mai influenți ai cercului de guvernare prusac . Marele Război al Nordului Deși Prusia a fost ostilă Suediei , prusacii au fost reticenți în a participa la Marele Război al Nordului . Numai după ce rușii au distrus cea mai mare parte din armata suedeză Prusia a intrat în război în Leopold l- a însoțit pe rege pe front , comandând o armată de000 de oameni și învingând forțele mult mai mici ale lui Carol al XII -lea al Suediei în lupte grele pe insula Rügen lanoiembrie în alianță cu armata daneză . În timp de pace , și în special după o scurtă ceartă și duel cu generalul Friedrich Wilhelm von Grumbkow îns- a dedicat instruirii armatei prusace . Nașteri în Decese în Luterani germani Feldmareșali prusaci Prinți de Anhalt-Dessau Beneficiari ai Ordinului Vulturul Negru