Comuna Frasin, Dondușeni
Comuna Frasin este o comună din raionul Dondușeni, Republica Moldova. Este formată din satele Frasin (sat-reședință), Caraiman și Codrenii Noi.

TOPOGRAFIE ISTORICĂ 

Originea etimologică a vechiului sat, Frasin, atestat documentar în 1589 (pentru prima oară ), nu este de la numele femeiesc prescurtat, din "Eufrosinia" în "Frăsâna", cum e scris greșit în unele acte, ci de la copacul al cărui nume îl poartă.  

Satul vechi, lung de peste 2 km, este fundul unui hârtop cu mai multe coline şi povârnişuri ce sunt din ambele părți, şi era locuit doar cât țin pantele văii (Planul lui Schubert, 1868-1893, f. 27-6). În jurul satului vechi, sus pe loc mai drept, satul avea să se lărgească în perioada sovetică - mai mult spre nord şi mai puțin spre sud-est. La înc. sec. XX s-a înregistrat: ,,FRĂSÂNA, ruseşte Frasino, sat, în județul Soroca, volostea Târnova, aşezat într-un hârtop din dreapta văii Apa-Mâței. Are o populație de 1199 suflete români; biserică; 317 vite mari, 36 cai, 240 oi" (Dicționarul geografic al Basarabiei, 1904, Zamfir Arbore). Conform hărților istorice, în sec. XIX, la Frasin nu erau mori de vânt, ca în satele vecine şi nici păduri ce s-ar fi defrișat mai târziu (Planul lui Schubert, 1868-1893, f. 27-6). Până la mijlocul sec. XX satul Frasin a fost în general de rând cu cele sărace, iar în perioada țaristă a fost sub administrarea moşierilor din satul vecin, Scăieni, unde era conacullui Filip Marcoci şi cel mai apropiat drum poştal. "Valea lui Mâțu" este în pământul satelor Frasin şi Codrenii-Noi, fiind înseamnă pe prima hartă topografică a acestor pământuri (Planul lui Schubert). Conform istoriei bisericii din satul vecin, Scăieni, dinastia răzăşească "Mâțu" a dispărut din Scăieni după revoluția din 1917, când s-a distrus şi conacul. Strânsa legătură între aceste sate o arată şi vechile drumuri, ce erau două de la Scăieni până la ferma "Pohor", ambele trecând pe la Frasin (Planul lui Schubert). 

Moșia satului Frasin, ce după vechile hotare arată ca un triunghi echilateral fără cornuri, este aşezat în bazinele văilor "lui Mâțu", "Pomilor" şi "Bourului". Acestea sunt afluienți de dreapta ai Răutului. În cursul acestor gârle, pământul satului Frasin nu ajunge nici la Răut, unde se varsă, nici la dealul Bourului, de unde încep ele, şi care desparte bazinul apelor Nistrului de ale Prutului. Aşadar, hotarul moşiei este: de la "Pădurea Viilor" (Scăeni) până în fața Răutului (printre valea lui Mâțu şi hârtoapele de la Scăieni); iar de aici, paralel cu Răutul, pănă la "Capul Piscului". Pe acest segment s-au făcut schimbări de hotar, în perioada sovetică, când o parte de pământ a trecut de la Tîrnova la Codrenii-Noi. Iar de la Capul Piscului, peste dealul Caraiman şi prin valea "Vulpăria", până aproape de noul sat, Ciubara, hotarul era aproape drept. Ocolind un hârtop din pământul "Pohor", ia direcția nordică, spre dealul "Bourului". Pe acest segment, de la valea "Vulpăria" până mai sus de valea "Cuguşeni", era hotarul pământului "Pohor". Iar de aici, rămânând neschimbat, hotarul trece prin valea "Bourului" şi ajunge sub dealul cu acelaș nume de se întoarce la Pădurea Viilor. 

Cătunul "Pohor", ce a existat pe pământul satului Frasin, în partea sudică, ca moşie a lui Mihail Sturdza şi la urmă, fermă gubernială, este descris astfel: ,,POHOR, cătun, în județul Soroca, aşezat în valea Bourului, la gura văii Cuguşeni. Are 12 case, cu o populațiune de 68 suflete. Aproape de sat este un heleșteu" (Dicționarul geografic al Basarabiei, 1904, Zamfir Arbore). În perioada Regatului Român, când s-a desființat cătunul, acest pământ a avut să treacă la satul vecin, Baraboi, ce era unul nou și creştea repede. După istoria satelor vecine, primii locuitori din Baraboi (atestat în 1839) au fost strămutați din Scăieni anume în perioada când satul Frasin, ce este între acestea două, era sub administrarea moşierilor din Scăieni. Aceste împrejurări nu se cunoaște în ce măsură au influențat țărănimea din Frasin, precum schimbările de hotar cu satul nou Baraboi.    

Trei sate noi aveau să fie fondate pe pământul satului Frasin, în perioada Regatului Român: Codrenii-Noi, Caraiman şi cătunul Petru-Rareș. Aceastea erau toate numai cartiere drepte și din ele numai primul a fost să fie cu perspectivă (Harta topografică Românească, 1939). Codrenii-Noi s-a fondat pe locul satului "Valea-Răzăşilor", în valea lui Mâțu, de ucraineni veniți de la Codrenii din plasa Otaci. Ultimii răzăşi ar fi fugit de aici după revoluția din 1917, iar în 1939 satul era format aproape pe jumate față de sfârșitul perioadei sovetice (Harta topografică Românească, 1939). În perioada respectvă a fost să se facă şi drumul de acces spre localitățile vecine "Tîrnova-Frasin". Satul Caraiman, ce a fost în fundul văii "Vulpăria", la vest de dealul cu acelaș nume de origine turcică, era tot unul ucrainean. Datorită drumului ce s-a făcut până aici, în perioada sovetică, satul a supraviețuit până la sfârșitul sec. XX, când a rămas pustiu. Cătunul Petru-Rareș, ce era pe drumul vestic dintre Frasin şi Scăieni, în valea lui Mâțu, la Odaia lui Tihic, a fost populat doar de o generație de locuitori. Din motivul prea multor localități mici, majoritatea au fost sortite desființării, prin lipsa investițiilor, cum s-a făcut şi aici. De menționat este că îndată peste deal era cătunul "Cotul-Frumos", adică, în jurul satului Frasin, la începutul perioadei sovetice, erau 5 sate mici (Harta topografică Românească, 1939).

"Valea lui Mâțu" - cum e însemnată pe harta statului major rus, după numele moşierului din Scăieni (Planul lui Schubert, 1868-1893, f. 27-6) sau "Valea Răzăşilor", cum o numeşte Ion Druță, este descrisă pe scurt: ,,APA MÂȚEI, vale în județul Soroca, începe la Nord de satul Frasân şi merge în direcția Sud-Est, până aproape de valea Răutului. În albia ei curge un mic pârâu. Lungimea văii 9 km..." (Dicționarul geografic al Basarabiei, 1904, Zamfir Arbore). Această vale începe de sub dealul Bourului şi sfârșește în "Valea Pomilor", iar în cursul ei sunt trei iazuri și au fost două sate. Pe malul stâng al iazului "Găinăria", în "Odaia lui Tihic", a fost cătunul Petru-Rareș, iar între "Iazul lui Buda" şi cel de "La Trei Fântâni" a fost satul "Valea Răzăşilor", pe ambele maluri. În dreptul ultimei localități, pe malul stâng al văii lui Mâțu, s-a format satul Codrenii-Noi. În această vale sfârșește şi hârtopul satului, la iazul de "La Trei Fântâni". 

"Valea Pomilor" începe de sub "Celălalt Deal" (262 m), de pe marginea sudică a satului Frasin şi sfârșește în Răut, pe pământul satului Baraboi. Hotarul istoric cu pământul satului vecin o întretaie între dealurile "Capul Piscului" şi "Caraiman" (235 m), (Ibidem).

Dealul "Celălalt" (262 m), care este cel mai nalt loc de pe pământul satului Frasin, nu se cunoaște din care pricină poartă acest nume. Altfelzis, pe acesta era măgură (movilă de strajă), ca şi pe dealul "Caraiman" (235 m). Deşi ultimul este mai jos, avea mai multă prioritate strategică, peste movila lui trecând hotarul dintre două județe. Aceste două dealuri, de pe brazda dintre valea "Bourului" şi cele a "lui Mâțu" şi a "Pomilor", erau singurele de strajă, în hotarele satului Frasin (Planul lui Schubert). Prin urmare, "Cel de-ntâi", care este înaintea lui "Celălalt", ar fi dealul Caraiman şi ultimul ar fi primit numele respectiv de la străjeri, iar nu de la țărani, pentru că stă în fața malului stâng al hârtopului satului. "Capul Piscului" este ultimul deal din brazda dintre valea Răutului şi văile "lui Mâțu" cu a "Pomilor", culmea lui fiind tot pe hotarul vechi județian. De aici este deschidere pentru observații la distanță în trei direcții. Deşi hărțile vechi nu arată aici movilă de strajă, îi indică numele istoric (Harta topografică Românească, 1939) şi drumul de hotar (Planul lui Schubert, 1868-1839, f. 27-6). De menționat este faptul că "Capul Piscului" e unul din doar două dealuri de pe care se putea face observări peste "Colonia Evreiească Briceva", unde, în perioada țaristă, ieşirea şi intrarea erau sub control strategic. Tot el e singurul loc de pe hotarul istoric, de unde se vede la mică distanță locul de la "Pristanca" străjerilor, ce funcționa pe Răut, la Ioneşti (Elenăuca), pentru supravegherea comerțului evreilor din colonie, pe direcția vestică (Ibidem).   

"Valea Bourului" este la sud-vest de localitate, pe pământul satului Frasin fiind mai mult hârtoape. Aici, bazinul acestei văi este despărțit de al celor descrise mai sus, prin brazda dealurilor "Celălalt" şi "Caraiman", ce are aceiaş lungime ca valea "Bourului". În 1904 aceasta este descrisă astfel : ,,VALEA BOURULUI - vale, în județul Bălți, începe în județul Soroca, pe moșia satului Frasân şi merge în direcțiunea Sud-Est, până în valea Răutului, trecând pe la sud de satul Baraboi... Lângă ferma Pohor intră în județul Bălți..." (Dicționarul geografic al Basarabiei, 1904, Zamfir Arbore). Hotarul județian vechi, ce tăia valea respectivă, a fost unul schimbător în acest loc, din cauza creșterii noului sat vecin, Baraboi, la care a trecut pământul Pohor. "Iazul lui Vasile" este cel mai vechi lac de la Frasin şi exista în valea Bourului încă la sfârșitul sec. XIX (Planul lui Schubert, 1868-1893, f. 27-6).

Drumurile vechi ce porneau din Frasin spre localitățile vecine erau: spre Scăieni, prin Odaia lui Tihic; spre târgul Briceva, pe la "Capul Piscului" şi "Pristanca" de la Ioneşti (Elenăuca) şi; spre ferma "Pohor". Căile spre Baraboi şi Fântâna-Nouă (Gaşpar) erau drumuri secundare, iar spre centrul de voloste, Tîrnova, nu exista nici un drum direct, decât pe la Scăieni sau Elenăuca. Cele trei sate noi ce au fost fondate pe pământul satului Frasin, la înc. sec. XX, precum și schimbările din vecinătate, au avut a schimba aici prioritatea drumurilor. Drumul nou spre Tîrnova, ce în perioada sovetică a fost centru raional, a fost planificat şi făcut pe diagonala terenurilor agricole, prin Codrenii-Noi. Până atunci noul sat nu avea un drum de ieşire spre alte localități. Spre direcția vestică s-a ales drumul prin Gaşpar, iar cele spre Scăieni şi Briceva au fost hotărâte ca fără perspectivă. Din această pricină a dispărut şi cătunul Petru-Rareș, înainte de îmbătrânire. Doar spre satul Caraiman s-a făcut drum pavat, pentru ca primii doi km să fie drum stradal al satului Frasin, iar cu timpul să se prelungească până la Baraboi.

Demografie 
Conform datelor recensământului din 2014, comuna are o populație de 1.706 locuitori. La recensământul din 2004 erau 2.090 de locuitori.

Referințe

Comune din raionul Dondușeni
Toate comunele din Republica Moldova
Comuna Frasin este o comună din raionul Dondușeni , Republica Moldova . Este formată din satele Frasin ( sat-reședință ) , Caraiman și Codrenii Noi . TOPOGRAFIE ISTORICĂ Originea etimologică a vechiului sat , Frasin , atestat documentar în( pentru prima oară ) , nu este de la numele femeiesc prescurtat , din " Eufrosinia " în " Frăsâna " , cum e scris greșit în unele acte , ci de la copacul al cărui nume îl poartă . Satul vechi , lung de pestekm , este fundul unui hârtop cu mai multe coline şi povârnişuri ce sunt din ambele părți , şi era locuit doar cât țin pantele văii ( Planul lui Schubert , f . În jurul satului vechi , sus pe loc mai drept , satul avea să se lărgească în perioada sovetică - mai mult spre nord şi mai puțin spre sud-est . La înc . sec . XX s- a înregistrat : , ,FRĂSÂNA , ruseşte Frasino , sat , în județul Soroca , volostea Târnova , aşezat într- un hârtop din dreapta văii Apa-Mâței . Are o populație desuflete români ; biserică ; vite mari,cai , o i " ( Dicționarul geografic al Basarabiei , Zamfir Arbore ) . Conform hărților istorice , în sec . XIX , la Frasin nu erau mori de vânt , ca în satele vecine şi nici păduri ce s- ar fi defrișat mai târziu ( Planul lui Schubert , f . Până la mijlocul sec . XX satul Frasin a fost în general de rând cu cele sărace , iar în perioada țaristă a fost sub administrarea moşierilor din satul vecin , Scăieni , unde era conacullui Filip Marcoci şi cel mai apropiat drum poştal . " Valea lui Mâțu " este în pământul satelor Frasin şi Codrenii-Noi , fiind înseamnă pe prima hartă topografică a acestor pământuri ( Planul lui Schubert ) . Conform istoriei bisericii din satul vecin , Scăieni , dinastia răzăşească " Mâțu " a dispărut din Scăieni după revoluția din când s- a distrus şi conacul . Strânsa legătură între aceste sate o arată şi vechile drumuri , ce erau două de la Scăieni până la ferma " Pohor " , ambele trecând pe la Frasin ( Planul lui Schubert ) . Moșia satului Frasin , ce după vechile hotare arată ca un triunghi echilateral fără cornuri , este aşezat în bazinele văilor " lui Mâțu " , " Pomilor " şi " Bourului " . Acestea sunt afluienți de dreapta ai Răutului . În cursul acestor gârle , pământul satului Frasin nu ajunge nici la Răut , unde se varsă , nici la dealul Bourului , de unde încep ele , şi care desparte bazinul apelor Nistrului de ale Prutului . Aşadar , hotarul moşiei este : de la " Pădurea Viilor " ( Scăeni ) până în fața Răutului ( printre valea lui Mâțu şi hârtoapele de la Scăieni ) ; iar de aici , paralel cu Răutul , pănă la " Capul Piscului " . Pe acest segment s- au făcut schimbări de hotar , în perioada sovetică , când o parte de pământ a trecut de la Tîrnova la Codrenii-Noi . Iar de la Capul Piscului , peste dealul Caraiman şi prin valea " Vulpăria " , până aproape de noul sat , Ciubara , hotarul era aproape drept . Ocolind un hârtop din pământul " Pohor " , ia direcția nordică , spre dealul " Bourului " . Pe acest segment , de la valea " Vulpăria " până mai sus de valea " Cuguşeni " , era hotarul pământului " Pohor " . Iar de aici , rămânând neschimbat , hotarul trece prin valea " Bourului " şi ajunge sub dealul cu acelaș nume de se întoarce la Pădurea Viilor . Cătunul " Pohor " , ce a existat pe pământul satului Frasin , în partea sudică , ca moşie a lui Mihail Sturdza şi la urmă , fermă gubernială , este descris astfel : , ,POHOR , cătun , în județul Soroca , aşezat în valea Bourului , la gura văii Cuguşeni . Arecase , cu o populațiune desuflete . Aproape de sat este un heleșteu " ( Dicționarul geografic al Basarabiei , Zamfir Arbore ) . În perioada Regatului Român , când s- a desființat cătunul , acest pământ a avut să treacă la satul vecin , Baraboi , ce era unul nou și creştea repede . După istoria satelor vecine , primii locuitori din Baraboi ( atestat înau fost strămutați din Scăieni anume în perioada când satul Frasin , ce este între acestea două , era sub administrarea moşierilor din Scăieni . Aceste împrejurări nu se cunoaște în ce măsură au influențat țărănimea din Frasin , precum schimbările de hotar cu satul nou Baraboi . Trei sate noi aveau să fie fondate pe pământul satului Frasin , în perioada Regatului Român : Codrenii-Noi , Caraiman şi cătunul Petru-Rareș . Aceastea erau toate numai cartiere drepte și din ele numai primul a fost să fie cu perspectivă ( Harta topografică Românească , Codrenii-Noi s- a fondat pe locul satului " Valea-Răzăşilor " , în valea lui Mâțu , de ucraineni veniți de la Codrenii din plasa Otaci . Ultimii răzăşi ar fi fugit de aici după revoluția din iar însatul era format aproape pe jumate față de sfârșitul perioadei sovetice ( Harta topografică Românească , În perioada respectvă a fost să se facă şi drumul de acces spre localitățile vecine " Tîrnova -Frasin " . Satul Caraiman , ce a fost în fundul văii " Vulpăria " , la vest de dealul cu acelaș nume de origine turcică , era tot unul ucrainean . Datorită drumului ce s- a făcut până aici , în perioada sovetică , satul a supraviețuit până la sfârșitul sec . XX , când a rămas pustiu . Cătunul Petru-Rareș , ce era pe drumul vestic dintre Frasin şi Scăieni , în valea lui Mâțu , la Odaia lui Tihic , a fost populat doar de o generație de locuitori . Din motivul prea multor localități mici , majoritatea au fost sortite desființării , prin lipsa investițiilor , cum s- a făcut şi aici . De menționat este că îndată peste deal era cătunul " Cotul -Frumos " , adică , în jurul satului Frasin , la începutul perioadei sovetice , erausate mici ( Harta topografică Românească , " Valea lui Mâțu " - cum e însemnată pe harta statului major rus , după numele moşierului din Scăieni ( Planul lui Schubert , f.sau " Valea Răzăşilor " , cum o numeşte Ion Druță , este descrisă pe scurt :,,APA MÂȚEI , vale în județul Soroca , începe la Nord de satul Frasân şi merge în direcția Sud-Est , până aproape de valea Răutului . În albia ei curge un mic pârâu . Lungimea văiikm . . . " ( Dicționarul geografic al Basarabiei , Zamfir Arbore ) . Această vale începe de sub dealul Bourului şi sfârșește în " Valea Pomilor " , iar în cursul ei sunt trei iazuri și au fost două sate . Pe malul stâng al iazului " Găinăria " , în " Odaia lui Tihic " , a fost cătunul Petru-Rareș , iar între " Iazul lui Buda " şi cel de " La Trei Fântâni " a fost satul " Valea Răzăşilor " , pe ambele maluri . În dreptul ultimei localități , pe malul stâng al văii lui Mâțu , s- a format satul Codrenii-Noi . În această vale sfârșește şi hârtopul satului , la iazul de " La Trei Fântâni " . " Valea Pomilor " începe de sub " Celălalt Deal" m ) , de pe marginea sudică a satului Frasin şi sfârșește în Răut , pe pământul satului Baraboi . Hotarul istoric cu pământul satului vecin o întretaie între dealurile " Capul Piscului " şi " Caraiman" m ) , ( Ibidem ) . Dealul " Celălalt" m ) , care este cel mai nalt loc de pe pământul satului Frasin , nu se cunoaște din care pricină poartă acest nume . Altfelzis , pe acesta era măgură ( movilă de strajă ) , ca şi pe dealul " Caraiman" m ) . Deşi ultimul este mai jos , avea mai multă prioritate strategică , peste movila lui trecând hotarul dintre două județe . Aceste două dealuri , de pe brazda dintre valea " Bourului " şi cele a " lui Mâțu " şi a " Pomilor " , erau singurele de strajă , în hotarele satului Frasin ( Planul lui Schubert ) . Prin urmare , " Cel de -ntâi " , care este înaintea lui " Celălalt " , ar fi dealul Caraiman şi ultimul ar fi primit numele respectiv de la străjeri , iar nu de la țărani , pentru că stă în fața malului stâng al hârtopului satului . " Capul Piscului " este ultimul deal din brazda dintre valea Răutului şi văile " lui Mâțu " cu a " Pomilor " , culmea lui fiind tot pe hotarul vechi județian . De aici este deschidere pentru observații la distanță în trei direcții . Deşi hărțile vechi nu arată aici movilă de strajă , îi indică numele istoric ( Harta topografică Românească,şi drumul de hotar ( Planul lui Schubert , f . De menționat este faptul că " Capul Piscului " e unul din doar două dealuri de pe care se putea face observări peste " Colonia Evreiească Briceva " , unde , în perioada țaristă , ieşirea şi intrarea erau sub control strategic . Tot el e singurul loc de pe hotarul istoric , de unde se vede la mică distanță locul de la " Pristanca " străjerilor , ce funcționa pe Răut , la Ioneşti ( Elenăuca ) , pentru supravegherea comerțului evreilor din colonie , pe direcția vestică ( Ibidem ) . " Valea Bourului " este la sud-vest de localitate , pe pământul satului Frasin fiind mai mult hârtoape . Aici , bazinul acestei văi este despărțit de al celor descrise mai sus , prin brazda dealurilor " Celălalt " şi " Caraiman " , ce are aceiaş lungime ca valea " Bourului " . Înaceasta este descrisă astfel \ :, ,VALEA BOURULUI - vale , în județul Bălți , începe în județul Soroca , pe moșia satului Frasân şi merge în direcțiunea Sud-Est , până în valea Răutului , trecând pe la sud de satul Baraboi.. . Lângă ferma Pohor intră în județul Bălți . . . " ( Dicționarul geografic al Basarabiei , Zamfir Arbore ) . Hotarul județian vechi , ce tăia valea respectivă , a fost unul schimbător în acest loc , din cauza creșterii noului sat vecin , Baraboi , la care a trecut pământul Pohor . " Iazul lui Vasile " este cel mai vechi lac de la Frasin şi exista în valea Bourului încă la sfârșitul sec . XIX ( Planul lui Schubert , f. Drumurile vechi ce porneau din Frasin spre localitățile vecine erau : spre Scăieni , prin Odaia lui Tihic ; spre târgul Briceva , pe la " Capul Piscului " şi " Pristanca " de la Ioneşti ( Elenăuca ) şi ; spre ferma " Pohor " . Căile spre Baraboi şi Fântâna-Nouă ( Gaşpar ) erau drumuri secundare , iar spre centrul de voloste , Tîrnova , nu exista nici un drum direct , decât pe la Scăieni sau Elenăuca . Cele trei sate noi ce au fost fondate pe pământul satului Frasin , la înc . sec . XX , precum și schimbările din vecinătate , au avut a schimba aici prioritatea drumurilor . Drumul nou spre Tîrnova , ce în perioada sovetică a fost centru raional , a fost planificat şi făcut pe diagonala terenurilor agricole , prin Codrenii-Noi . Până atunci noul sat nu avea un drum de ieşire spre alte localități . Spre direcția vestică s- a ales drumul prin Gaşpar , iar cele spre Scăieni şi Briceva au fost hotărâte ca fără perspectivă . Din această pricină a dispărut şi cătunul Petru-Rareș , înainte de îmbătrânire . Doar spre satul Caraiman s- a făcut drum pavat , pentru ca primii doi km să fie drum stradal al satului Frasin , iar cu timpul să se prelungească până la Baraboi . Demografie Conform datelor recensământului din comuna are o populație de706 locuitori . La recensământul dinerau090 de locuitori . Referințe Comune din raionul Dondușeni Toate comunele din Republica Moldova