Frazeologie
Frazeologia este o ramură a lingvisticii care se ocupă cu studiul îmbinărilor de cuvinte parțial sau total fixe, numite unități frazeologice, frazeme sau frazeologisme.

Această disciplină este relativ tânără, afirmându-se ca atare începând cu anii 1970, și există controverse atât privitor la statutul ei exact în cadrul lingvisticii, cât și la obiectul său, dat fiind că este greu de precizat ce îmbinări de cuvinte pot fi considerate unități frazeologice și care este tipologia lor. În același timp este discutată și terminologia folosită în domeniul ei.

Istoricul frazeologiei 

Primele elemente de frazeologie apar pe la sfârșitul secolului al XIX-lea, în lucrări de lingvistică generală, prin menționarea cu diferite alte denumiri a ceea ce numim aici unități frazeologice. Astfel, în legătură cu limba germană, Hermann Paul (1880) indică prezența unor expresii fixe formate din elemente care constituie un bloc, folosite în mod frecvent, și cu un sens total diferit de cel al elementelor luate în parte. Referitor la limba engleză, Henry Sweet (1891) amintește de îmbinări de cuvinte pe care le numește idioms, regulate din punct de vedere formal, dar neregulate din punct de vedere semantic. Pentru limba franceză, Michel Bréal (1897) menționează grupuri de cuvinte pe care le numește formules („formule”), locutions („locuțiuni”) sau groupes articulés („grupuri articulate”) ce se caracterizează prin fixitate și opacitate semantică.

Lingvistul elvețian Charles Bally (1909) este cel care folosește primul termenul phraséologie cu sens lingvistic, înțelegând prin acesta ansamblul trăsăturilor unui grup de cuvinte în care fiecare element își pierde parțial sau total sensul individual, grupul prezentând astfel un sens aparte. Un astfel de grup este numit de el locution composée („locuțiune compusă”). Ulterior, termenul „frazeologie” se va impune ca nume de disciplină.

Și mai târziu sunt abordate marginal unitățile frazeologice, de exemplu de către Ferdinand de Saussure (1916) care le numește locutions toutes faites („locuțiuni de gata”), apoi de Albert Sechehaye (1921) care vorbește despre locutions (în care componentele își pierd identitatea semantică) și despre mots composés („cuvinte compuse”) în care componentele și-o păstrează. Lingvistul olandez Cornelis de Boer (1922) face la rândul său o delimitare între ceea ce numește syntaxe figée („sintaxă fixă”) sau syntaxe locutionnelle („sintaxă locuțională”) și syntaxe vivante („sintaxă vie”) sau syntaxe mobile („sintaxă mobilă”).

Constituirea frazeologiei ca disciplină aparte începe în anii 1930 și 1940, în Uniunea Sovietică, prin punerea bazelor sale teoretice de către unii lingviști ca E. D. Polivanov sau V. V. Vinogradov. Apoi contribuții însemnate aduc frazeologiei unii lingviști germani și francezi. Dintre lingviștii români, Eugen Coșeriu, care trăia în exil, s-a ocupat încă din 1964 de frazeologie, definind noțiunea de „discurs repetat”, în care includea citatele, proverbele, locuțiunile fixe, formulele de comparație și diferite alte expresii integrate de vorbitor în ceea ce lingvistul numea „tehnica liberă a discursului”.

Începând cu anii 1970 se poate vorbi despre frazeologie ca despre o disciplină afirmată care a luat avânt. În România, prima contribuție teoretică importantă în domeniu a fost adusă de Theodor Hristea (1984). În prezent sunt relativ mulți cercetători care se ocupă de frazeologie, pe terenul limbii lor ori în perspectivă bi- sau plurilinguală. Există o Societate Europeană de Frazeologie (EUROPHRAS) înființată în 1999, care organizează colocvii și scoate publicații în domeniu.

Statutul și obiectul frazeologiei 

Frazeologia fiind o disciplină relativ tânără, însuși statutul ei în cadrul lingvisticii este controversat. După unii autori este o subramură a lexicologiei, după alții, frazeologia ține de lexicologie și de sintaxă. Frazeologia are de fapt un caracter mai larg interdisciplinar, dat fiind că unitățile frazeologice sunt studiate din mai multe puncte de vedere: lexical, sintactic, stilistic, semantic, având legătură și cu etimologia. Necesitatea tratării unităților frazeologice în dicționare face ca și lexicografia să se ocupe de acestea. Frazeologia mai are legătură și cu pragmatica, sociolingvistica, psiholingvistica, ba chiar și cu cultura în general.

Delimitarea obiectului de studiu al frazeologiei este de asemenea controversat, în sensul că nu există acord total privitor la ce grupuri de cuvinte pot fi considerate unități frazeologice. Limitele neclare ale acestui obiect au la origine două tradiții principale diferite. Pe când frazeologii din fosta Uniune Sovietică s-au ocupat de îmbinări de cuvinte total sau aproape total fixe, cum sunt expresiile idiomatice și proverbele, iar în centrul tradiției franceze stă noțiunea de fixitate, frazeologii anglo-saxoni au dat de la început o mare importanță unor îmbinări mai puțin fixe, precum colocațiile.

A existat și există încă o viziune mai largă și una mai îngustă în această chestiune. Coșeriu, de exemplu, avea o viziune largă, incluzând în discursul repetat citatele și proverbele. Alții le exclud pe acestea din obiectul frazeologiei, împreună cu zicalele, maximele, sentințele, formulele de poveste și altele. Unii ligviști includ printre unitățile frazeologice și așa-numitele în franceză phrasème pragmatique („frazem pragmatic”), pragmatème („pragmatem”), énoncé lié à une situation („enunț legat de o situație”), expression liée („expresie legată”), formule situationnelle („formulă situațională”) sau phrase situationnelle („propoziție/frază situațională”), care au făcut inițial numai obiectul altei ramuri a lingvisticii, pragmatica. În categoria parimiilor, din care fac parte tradițional proverbele, zicalele (sau dictoanele), aforismele, maximele și sentințele, unii cercetători includ și devizele și sloganurile comerciale și politice sau sociale. Mai apar ca unități frazeologice și unele epitafuri, inscripții de pe tricouri, graffiti etc..

Stabilirea tipurilor de unități frazeologice, delimitarea acestor tipuri unul de altul și clasificarea lor sunt de asemenea controversate. Este tipică pentru aceasta discuția în jurul noțiunilor „expresie” și „locuțiune”. Unii lingviști le consideră sinonime, alții le disting prin caracterul figurat al primei față de lipsa acestuia în cazul celei de-a doua, admițând că ambele sunt unități frazeologice, iar alții le disting, excluzând totodată locuțiunile din domeniul frazeologiei, deoarece acestea sunt echivalente ale unor părți de vorbire.

Terminologia frazeologiei 

Dificultățile amintite sunt reflectate și de lipsa unității terminologice. Pentru diversele îmbinări de cuvinte parțial sau total fixe se întâlnesc o mulțime de termeni. Pe de o parte, sunt folosiți mai mulți termeni pentru același tip, pe de altă parte – un singur termen pentru mai multe tipuri.

În lucrări franceze, Kocourek (1982) a găsit 27 de asemenea termeni. Tot în limba franceză, diverși autori citează din lucrări ale altora sau folosesc ei înșiși și mai mulți termeni, alții decât aceștia.

În engleză, Kocourek (1982) a inventariat 15 termeni. În alte surse se găsesc în plus și mai mulți.

În literatura română de specialitate au fost repertoriați, în ordine alfabetică: aforism, citat celebru, clișeu, clișeu lingvistic, colocație, comparație proverbială, compus, eponim, expresie, expresie frazeologică, expresie idiomatică, expresie la modă, expresie perifrastică, expresie proverbială, expresii în limbi clasice, expresii în limbi moderne, formulă convențională, frazem, frazeologism, idiom, idiom funcțional, idiom lexemic, idiomatism, idiotism, izolare, izolare livrescă, locuțiune, locuțiune figurată, locuțiune proverbială, maximă, parimie, parte de vorbire cu determinare obligatorie, perifrază proverbială, proverb, sentință, sintagmă, unitate frazeologică, wellerism, zicală. Acestora li se adaugă „construcție idiomatică” și „entitate frazeologică”.

Printre toți acești termeni sunt unii care denumesc anumite tipuri de îmbinări de cuvinte, de exemplu „citat celebru”, alții care înglobează câteva tipuri, de exemplu „parimie”, și alții care îi înglobează pe toți. Dintre aceștia, cel mai frecvent se folosesc:
 unitate frazeologică –  phraseological unit –  unité phrasélogique;
 frazem –  phraseme –  phrasème;
 frazeologism –  phraseologism –  phraséologisme.

Note

Surse bibliografice

Surse directe 

 Bárdosi, Vilmos, Magyar szólások, közmondások adatbázisa (Bază de date a expresiilor idiomatice și a proverbelor maghiare), Budapesta, Tinta, 2012 (accesat la 17 august 2018)
 Busuioc, Ileana, „Tipuri de entități frazeologice”, în UniTerm. Revistă electronică de terminologie, nr. 1, 2004, Facultatea de litere, istorie și teologie, Universitatea de Vest din Timișoara (accesat la 17 august 2018)
  Crystal, David, A Dictionary of Linguistics and Phonetics  (Dicționar de lingvistică și fonetică), ediția a VI-a, Blackwell Publishing, 2008, ISBN 978-1-4051-5296-9 (accesat la 10 noiembrie 2018)
  Forgács, Tamás, Frazeológiai kézikönyv megírása és publikálása. Zárójelentés a T 47060. sz. OTKA kutatási projektről (Scrierea și publicarea unui ghid frazeologic. Raport final despre proiectul OTKA nr. T 47060), 2007 (accesat la 17 august 2018)
  González Rey, María Isabel, „Constructions endocentriques et exocentriques des unités phraséologiques” (Construcții endocentrice și exocentrice ale unităților frazeologice), în María Luz Casal Silva et al. (coord.), La lingüística francesa en España camino del siglo XXI, Arrecife Producciones, S.L., 2000, ISBN-13: 978-8492379286 (accesat la 17 august 2018)
  Granger, Sylviane și Paquot, Magali, „Disentangling the phraseological web” (Să descurcăm ițele frazeologice), în Granger, Sylviane; Meunier, Fanny (coord.), Phraseology. An interdisciplinary perspective (Frazeologia. O perspectivă interdisciplinară), Amsterdam/Philadelphia, John Benjamins Publishing Company, 2008, ISBN 978 90 272 3246 5, pp. 27–50 (accesat la 17 august 2018)
  Gries, Stefan Th., „Phraseology and linguistic theory” (Frazeologia și teoria lingvistică), în Granger, Sylviane; Meunier, Fanny (coord.), Phraseology. An interdisciplinary perspective (Frazeologia. O perspectivă interdisciplinară), Amsterdam/Philadelphia, John Benjamins Publishing Company, 2008, ISBN 978 90 272 3246 5, pp. 3–26 (accesat la 17 august 2018)
 Husarciuc, Maria, „Echivalarea în limba română a unităților frazeologice infinitivale din limba franceză”, în Trandabăț, Diana Maria et al. (coord.), Lucrările atelierului Resurse lingvistice și instrumente pentru prelucrarea limbii române, Iași, 19-21 noiembrie 2008, Editura Universității „Alexandru Ioan Cuza” Iași, 2008, ISSN 1843-911X, pp. 115–127 (accesat la 17 august 2018)
  Leroi, Marie-Véronique, Le traitement automatique et lexicographique des locutions verbales figées en français (Prelucrarea automată și lexicografică a locuțiunilor verbale fixe din franceză), lucrare de cercetare, Universitatea Paris III, ILPGA, 2004 (accesat la 17 august 2018)
  Marque-Pucheu, Christiane, Les énoncés liés à une situation : mode de fonctionnement et mode d’accès en langue 2 (Enunțurile legate de o situație: mod de funcționare și mod de acces într-o limbă străină), în Hieronymus, nr. 1, Universitatea din Zadar (Croația), 2007, pp. 25–48 (accesat la 17 august 2018)
 Munteanu, Cristinel, Sinonimia frazeologică în limba română din perspectiva lingvisticii integrale, Pitești, Editura „Independența Economică”, 2007, ISBN 978-973-7732-66-8 (accesat la 17 august 2018)
 Munteanu Siserman, Mihaela, „Onomastic Markers in Romanian Fixed structures. Sociolinguistic and Cultural Perspectives”  (Mărci onomastice în structuri fixe românești. Viziune sociolingvistică și culturală), în Boldea, Iulian (coord.), Communication, Context, Interdisciplinarity . Studies and articles, vol. III, secțiunea Language and Discourse, Târgu-Mureș, Editura Universității „Petru Maior”, 2014, pp. 67–77 (accesat la 17 august 2018)
  Navarro Domínguez, Fernando, „La rhétorique du slogan : cliché, idéologie et communication” (Retorica sloganului: clișeu, ideologie și comunicare), în Bulletin Hispanique, vol. 107, nr. 1, 2005, pp. 265–282 (accesat la 17 august 2018)
  Piirainen, Elisabeth, „Figurative phraseology and culture” (Frazeologia figurativă și cultura), în Granger, Sylviane; Meunier, Fanny (coord.), Phraseology. An interdisciplinary perspective (Frazeologia. O perspectivă interdisciplinară), Amsterdam/Philadelphia, John Benjamins Publishing Company, 2008, ISBN 978 90 272 3246 5, pp. 207–230 (accesat la 17 august 2018)
 Podaru, Alina, „Idiomaticitatea și expresiile idiomatice în italiană și română” , în Philologica Jassyensia, an VIII, nr. 1 (15), 2012, pp. 309–318 (accesat la 17 august 2018)

Surse indirecte 

 Avădanei, Constanța, Construcții idiomatice în română și engleză, Ed. Universității „Al. I. Cuza”, Iași, 2000
  Bally, Charles, Traité de Stylistique française (Tratat de stilistică franceză), vol. I, Heidelberg, C. Winter, 1909
  Boer, Cornelis de, Essais de syntaxe du français moderne (Eseuri de sintaxă a francezei moderne), vol. I, Groningen, P. Noordhoff, 1922
  Bréal, Michel, Essai de sémantique (Science des significations), Paris, Hachette, 1924 (accesat la 17 august 2018)
 Colțun, Gheorghe, Frazeologia limbii române, Chișinău, Ed. Arc, 2000
  Coșeriu, Eugen, „Structure lexicale et enseignement du vocabulaire” (Structură lexicală și predarea vocabularului), în Actes du premier colloque international de linguistique appliquée, Nancy, 26-31 octombrie 1964, Sesiunea II/1, Nancy, Universitatea din Nancy, Annales de l’Est, Mémoire 31, pp. 175–217.
 Coteanu, Ion, Gramatica de bază a limbii române, Ed.Albatros, București, 1982
 Hristea, Theodor, „Introducere în studiul frazeologiei”, în Hristea et alii, Sinteze de limba română, București, Editura Albatros, 1984
  Kocourek, Rostislav, La langue française de la technique et de la science (Limba franceză a tehnicii și a științei), Wiesbaden, Oscar Brandstetter, 1982
  Paul, Hermann, Prinzipien der Sprachgeschichte (Principii ale istoriei limbii), Tübingen, Max Niemeyer, 1880
  Saussure, Ferdinand de, Cours de linguistique générale (Curs de lingvistică generală), publié par C. Bally et A. Sechehaye avec la collaboration de A. Riedlinger, Lausanne-Paris, Payot, 1916
  Sechehaye, Albert, „Locutions et composés” (Locuțiuni și compuse), în Journal de psychologie normale et pathologique, vol. 18, 1921, pp. 654–675
  Sweet, Henry, A new English Grammar, logical and historical (O gramatică nouă, logică și istorică, a limbii engleze) , 2 vol., Oxford, Oxford University Press, 1960
 Zugun, Petru, Lexicologia limbii române, Iași, Ed. Tehnopress, 2000

Legătură externă 

 Site-ul EUROPHRAS (accesat la 17 august 2018)

Vezi și 

 Expresie idiomatică
 Locuțiune
 Unitate frazeologică

Frazeologie
Lingvistică
Frazeologia este o ramură a lingvisticii care se ocupă cu studiul îmbinărilor de cuvinte parțial sau total fixe , numite unități frazeologice , frazeme sau frazeologisme . Această disciplină este relativ tânără , afirmându -se ca atare începând cu anii și există controverse atât privitor la statutul ei exact în cadrul lingvisticii , cât și la obiectul său , dat fiind că este greu de precizat ce îmbinări de cuvinte pot fi considerate unități frazeologice și care este tipologia lor . În același timp este discutată și terminologia folosită în domeniul ei . Istoricul frazeologiei Primele elemente de frazeologie apar pe la sfârșitul secolului al XIX -lea , în lucrări de lingvistică generală , prin menționarea cu diferite alte denumiri a ceea ce numim aici unități frazeologice . Astfel , în legătură cu limba germană , Hermann Paulindică prezența unor expresii fixe formate din elemente care constituie un bloc , folosite în mod frecvent , și cu un sens total diferit de cel al elementelor luate în parte . Referitor la limba engleză , Henry Sweetamintește de îmbinări de cuvinte pe care le numește idioms , regulate din punct de vedere formal , dar neregulate din punct de vedere semantic . Pentru limba franceză , Michel Bréalmenționează grupuri de cuvinte pe care le numește formules ( „ formule ” ) , locutions ( „ locuțiuni ” ) sau groupes articulés ( „ grupuri articulate ” ) ce se caracterizează prin fixitate și opacitate semantică . Lingvistul elvețian Charles Ballyeste cel care folosește primul termenul phraséologie cu sens lingvistic , înțelegând prin acesta ansamblul trăsăturilor unui grup de cuvinte în care fiecare element își pierde parțial sau total sensul individual , grupul prezentând astfel un sens aparte . Un astfel de grup este numit de el locution composée ( „ locuțiune compusă ” ) . Ulterior , termenul „ frazeologie” se va impune ca nume de disciplină . Și mai târziu sunt abordate marginal unitățile frazeologice , de exemplu de către Ferdinand de Saussurecare le numește locutions toutes faites ( „ locuțiuni de gata ” ) , apoi de Albert Sechehayecare vorbește despre locutions ( în care componentele își pierd identitatea semantică ) și despre mots composés ( „ cuvinte compuse ” ) în care componentele și- o păstrează . Lingvistul olandez Cornelis de Boerface la rândul său o delimitare între ceea ce numește syntaxe figée ( „ sintaxă fixă ” ) sau syntaxe locutionnelle ( „ sintaxă locuțională ” ) și syntaxe vivante ( „ sintaxă vie ” ) sau syntaxe mobile ( „ sintaxă mobilă ” ) . Constituirea frazeologiei ca disciplină aparte începe în aniiși în Uniunea Sovietică , prin punerea bazelor sale teoretice de către unii lingviști ca E. D. Polivanov sau V. V. Vinogradov . Apoi contribuții însemnate aduc frazeologiei unii lingviști germani și francezi . Dintre lingviștii români , Eugen Coșeriu , care trăia în exil , s- a ocupat încă dinde frazeologie , definind noțiunea de „ discurs repetat ” , în care includea citatele , proverbele , locuțiunile fixe , formulele de comparație și diferite alte expresii integrate de vorbitor în ceea ce lingvistul numea „ tehnica liberă a discursului ” . Începând cu aniise poate vorbi despre frazeologie ca despre o disciplină afirmată care a luat avânt . În România , prima contribuție teoretică importantă în domeniu a fost adusă de Theodor Hristea În prezent sunt relativ mulți cercetători care se ocupă de frazeologie , pe terenul limbii lor ori în perspectivă bi- sau plurilinguală . Există o Societate Europeană de Frazeologie ( EUROPHRAS ) înființată în care organizează colocvii și scoate publicații în domeniu . Statutul și obiectul frazeologiei Frazeologia fiind o disciplină relativ tânără , însuși statutul ei în cadrul lingvisticii este controversat . După unii autori este o subramură a lexicologiei , după alții , frazeologia ține de lexicologie și de sintaxă . Frazeologia are de fapt un caracter mai larg interdisciplinar , dat fiind că unitățile frazeologice sunt studiate din mai multe puncte de vedere : lexical , sintactic , stilistic , semantic , având legătură și cu etimologia . Necesitatea tratării unităților frazeologice în dicționare face ca și lexicografia să se ocupe de acestea . Frazeologia mai are legătură și cu pragmatica , sociolingvistica , psiholingvistica , ba chiar și cu cultura în general . Delimitarea obiectului de studiu al frazeologiei este de asemenea controversat , în sensul că nu există acord total privitor la ce grupuri de cuvinte pot fi considerate unități frazeologice . Limitele neclare ale acestui obiect au la origine două tradiții principale diferite . Pe când frazeologii din fosta Uniune Sovietică s- au ocupat de îmbinări de cuvinte total sau aproape total fixe , cum sunt expresiile idiomatice și proverbele , iar în centrul tradiției franceze stă noțiunea de fixitate , frazeologii anglo-saxoni au dat de la început o mare importanță unor îmbinări mai puțin fixe , precum colocațiile . A existat și există încă o viziune mai largă și una mai îngustă în această chestiune . Coșeriu , de exemplu , avea o viziune largă , incluzând în discursul repetat citatele și proverbele . Alții le exclud pe acestea din obiectul frazeologiei , împreună cu zicalele , maximele , sentințele , formulele de poveste și altele . Unii ligviști includ printre unitățile frazeologice și așa -numitele în franceză phrasème pragmatique ( „ frazem pragmatic ” ) , pragmatème ( „ pragmatem ” ) , énoncé lié à une situation ( „ enunț legat de o situație ” ) , expression liée ( „ expresie legată ” ) , formule situationnelle ( „ formulă situațională ” ) sau phrase situationnelle ( „ propoziție/frază situațională ” ) , care au făcut inițial numai obiectul altei ramuri a lingvisticii , pragmatica . În categoria parimiilor , din care fac parte tradițional proverbele , zicalele ( sau dictoanele ) , aforismele , maximele și sentințele , unii cercetători includ și devizele și sloganurile comerciale și politice sau sociale . Mai apar ca unități frazeologice și unele epitafuri , inscripții de pe tricouri , graffiti etc. . Stabilirea tipurilor de unități frazeologice , delimitarea acestor tipuri unul de altul și clasificarea lor sunt de asemenea controversate . Este tipică pentru aceasta discuția în jurul noțiunilor „ expresie ” și „ locuțiune ” . Unii lingviști le consideră sinonime , alții le disting prin caracterul figurat al primei față de lipsa acestuia în cazul celei de- a doua , admițând că ambele sunt unități frazeologice , iar alții le disting , excluzând totodată locuțiunile din domeniul frazeologiei , deoarece acestea sunt echivalente ale unor părți de vorbire . Terminologia frazeologiei Dificultățile amintite sunt reflectate și de lipsa unității terminologice . Pentru diversele îmbinări de cuvinte parțial sau total fixe se întâlnesc o mulțime de termeni . Pe de o parte , sunt folosiți mai mulți termeni pentru același tip , pe de altă parte – un singur termen pentru mai multe tipuri . În lucrări franceze , Kocoureka găsitde asemenea termeni . Tot în limba franceză , diverși autori citează din lucrări ale altora sau folosesc ei înșiși și mai mulți termeni , alții decât aceștia . În engleză , Kocoureka inventariattermeni . În alte surse se găsesc în plus și mai mulți . În literatura română de specialitate au fost repertoriați , în ordine alfabetică : aforism , citat celebru , clișeu , clișeu lingvistic , colocație , comparație proverbială , compus , eponim , expresie , expresie frazeologică , expresie idiomatică , expresie la modă , expresie perifrastică , expresie proverbială , expresii în limbi clasice , expresii în limbi moderne , formulă convențională , frazem , frazeologism , idiom , idiom funcțional , idiom lexemic , idiomatism , idiotism , izolare , izolare livrescă , locuțiune , locuțiune figurată , locuțiune proverbială , maximă , parimie , parte de vorbire cu determinare obligatorie , perifrază proverbială , proverb , sentință , sintagmă , unitate frazeologică , wellerism , zicală . Acestora li se adaugă „ construcție idiomatică ” și „ entitate frazeologică ” . Printre toți acești termeni sunt unii care denumesc anumite tipuri de îmbinări de cuvinte , de exemplu „ citat celebru ” , alții care înglobează câteva tipuri , de exemplu „ parimie ” , și alții care îi înglobează pe toți . Dintre aceștia , cel mai frecvent se folosesc : unitate frazeologică – phraseological unit – unité phrasélogique ; frazem – phraseme – phrasème ; frazeologism – phraseologism – phraséologisme . Note Surse bibliografice Surse directe Bárdosi , Vilmos , Magyar szólások , közmondások adatbázisa ( Bază de date a expresiilor idiomatice și a proverbelor maghiare ) , Budapesta , Tinta, ( accesat laaugust Busuioc , Ileana , „ Tipuri de entități frazeologice ” , în UniTerm . Revistă electronică de terminologie , nr. Facultatea de litere , istorie și teologie , Universitatea de Vest din Timișoara ( accesat laaugust Crystal , David , A Dictionary of Linguistics and Phonetics ( Dicționar de lingvistică și fonetică ) , ediția a VI -a , Blackwell Publishing , ISBN4051-5296-9 ( accesat lanoiembrie Forgács , Tamás , Frazeológiai kézikönyv megírása és publikálása . Zárójelentés a T sz . OTKA kutatási projektről ( Scrierea și publicarea unui ghid frazeologic . Raport final despre proiectul OTKA nr. T( accesat laaugust González Rey , María Isabel , „ Constructions endocentriques et exocentriques des unités phraséologiques ” ( Construcții endocentrice și exocentrice ale unităților frazeologice ) , în María Luz Casal Silva et al . ( coord. ) , La lingüística francesa en España camino del siglo XXI , Arrecife Producciones , S.L. , ISBN-13 :( accesat laaugust Granger , Sylviane și Paquot , Magali , „ Disentangling the phraseological web ” ( Să descurcăm ițele frazeologice ) , în Granger , Sylviane ; Meunier , Fanny ( coord . ) , Phraseology . An interdisciplinary perspective ( Frazeologia . O perspectivă interdisciplinară ) , Amsterdam/Philadelphia , John Benjamins Publishing Company , ISBN903246 pp. 27–50 ( accesat laaugust Gries , Stefan Th . , „ Phraseology and linguistic theory ” ( Frazeologia și teoria lingvistică ) , în Granger , Sylviane ; Meunier , Fanny ( coord . ) , Phraseology . An interdisciplinary perspective ( Frazeologia . O perspectivă interdisciplinară ) , Amsterdam/Philadelphia , John Benjamins Publishing Company , ISBN903246 pp. 3–26 ( accesat laaugust Husarciuc , Maria , „ Echivalarea în limba română a unităților frazeologice infinitivale din limba franceză ” , în Trandabăț , Diana Maria et al . ( coord . ) , Lucrările atelierului Resurse lingvistice și instrumente pentru prelucrarea limbii române , Iași,noiembrie Editura Universității „ Alexandru Ioan Cuza” Iași , ISSN , pp. 115–127 ( accesat laaugust Leroi , Marie -Véronique , Le traitement automatique et lexicographique des locutions verbales figées en français ( Prelucrarea automată și lexicografică a locuțiunilor verbale fixe din franceză ) , lucrare de cercetare , Universitatea Paris III , ILPGA , ( accesat laaugust Marque-Pucheu , Christiane , Les énoncés liés à une situation \ : mode de fonctionnement et mode d’accès en langue (Enunțurile legate de o situație : mod de funcționare și mod de acces într- o limbă străină ) , în Hieronymus , nr. Universitatea din Zadar ( Croația ) , pp. 25–48 ( accesat laaugust Munteanu , Cristinel , Sinonimia frazeologică în limba română din perspectiva lingvisticii integrale , Pitești , Editura „ Independența Economică ” , ISBN7732-66-8 ( accesat laaugust Munteanu Siserman , Mihaela , „ Onomastic Markers in Romanian Fixed structures . Sociolinguistic and Cultural Perspectives ” ( Mărci onomastice în structuri fixe românești . Viziune sociolingvistică și culturală ) , în Boldea , Iulian ( coord . ) , Communication , Context , Interdisciplinarity \ . Studies and articles , vol . III , secțiunea Language and Discourse , Târgu-Mureș , Editura Universității „ Petru Maior ” , pp. 67–77 ( accesat laaugust Navarro Domínguez , Fernando , „ La rhétorique du slogan \ : cliché , idéologie et communication ” ( Retorica sloganului : clișeu , ideologie și comunicare ) , în Bulletin Hispanique , vol . nr. pp. 265–282 ( accesat laaugust Piirainen , Elisabeth , „ Figurative phraseology and culture ” ( Frazeologia figurativă și cultura ) , în Granger , Sylviane ; Meunier , Fanny ( coord . ) , Phraseology . An interdisciplinary perspective ( Frazeologia . O perspectivă interdisciplinară ) , Amsterdam/Philadelphia , John Benjamins Publishing Company , ISBN903246 pp. 207–230 ( accesat laaugust Podaru , Alina , „ Idiomaticitatea și expresiile idiomatice în italiană și română ” , în Philologica Jassyensia , an VIII , nr.(15 ) , pp. 309–318 ( accesat laaugust Surse indirecte Avădanei , Constanța , Construcții idiomatice în română și engleză , Ed . Universității „ Al. I. Cuza ” , Iași , Bally , Charles , Traité de Stylistique française ( Tratat de stilistică franceză ) , vol . I , Heidelberg , C. Winter , Boer , Cornelis de , Essais de syntaxe du français moderne ( Eseuri de sintaxă a francezei moderne ) , vol . I , Groningen , P. Noordhoff , Bréal , Michel , Essai de sémantique ( Science des significations ) , Paris , Hachette , ( accesat laaugust Colțun , Gheorghe , Frazeologia limbii române , Chișinău , Ed . Arc , Coșeriu , Eugen , „ Structure lexicale et enseignement du vocabulaire ” ( Structură lexicală și predarea vocabularului ) , în Actes du premier colloque international de linguistique appliquée , Nancy ,octombrie Sesiunea II/1 , Nancy , Universitatea din Nancy , Annales de l’Est , Mémoire pp. 175–217 . Coteanu , Ion , Gramatica de bază a limbii române , Ed.Albatros , București , Hristea , Theodor , „ Introducere în studiul frazeologiei ” , în Hristea et alii , Sinteze de limba română , București , Editura Albatros , Kocourek , Rostislav , La langue française de la technique et de la science ( Limba franceză a tehnicii și a științei ) , Wiesbaden , Oscar Brandstetter , Paul , Hermann , Prinzipien der Sprachgeschichte ( Principii ale istoriei limbii ) , Tübingen , Max Niemeyer , Saussure , Ferdinand de , Cours de linguistique générale ( Curs de lingvistică generală ) , publié par C. Bally et A . Sechehaye avec la collaboration de A. Riedlinger , Lausanne-Paris , Payot , Sechehaye , Albert , „ Locutions et composés ” ( Locuțiuni și compuse ) , în Journal de psychologie normale et pathologique , vol . pp. 654–675 Sweet , Henry , A new English Grammar , logical and historical ( O gramatică nouă , logică și istorică , a limbii engleze),vol . , Oxford , Oxford University Press , Zugun , Petru , Lexicologia limbii române , Iași , Ed . Tehnopress , Legătură externă Site -ul EUROPHRAS ( accesat laaugust Vezi și Expresie idiomatică Locuțiune Unitate frazeologică Frazeologie Lingvistică