Giovanni Antonio Scopoli
Giovanni Antonio Scopoli, adesea oară latinizat ca Johannes Antonius Scopolius, () a fost un om de știință, medic, botanist, micolog, zoolog și scriitor științific tirolez  de origine italiană. El a fost numit de biograful lui, Otto Guglia (1904-1984), primul european non-național precum  Linnaeus Austriae. Abrevierea numelui său în cărți științifice de botanică și micologie este Scop., iar în cele zoologice Scopoli.

Familie 
Giovanni a fost fiul lui Francesco Antonio Scopoli, jurist promovat precum guvernator al principe-episcopului de Trento, mama lui fiind Claudia Catharin, fiica patricianului trentin Antonius de Gramola (1699-1791), o pictoriță cunoscută.

El s-a căsătorit de trei ori: pentru prima dată, în anul 1749 la Cavalese, cu nobila Albina de Miorini (d. 1756) și după moartea dânsei, pentru a doua oară, în anul 1758, cu Catharina de  Franchenfeldt (d. pe la 1770). După decesul și acestei soții, s-a cununat, pe 2 august 1774 la Schemnitz, cu Caroline, fiica lui Johann de Franzenau, medic militar, savant, între altele, din 1806, organizator a sistemului educațional sub Napoleon I. Giovanni a avut trei copii, un fiu și o fată din prima, precum încă un fiu, Johann Anton (Giovanni Antonio, 1774-1854) din a treia căsătorie. Acesta a fost medic, econom precum publicist și numit conte al regatului Italiei în anul 1810.

Biografie 
Tânărul Scopoli a urmat școala primară la Cavalese, apoi liceul din Trento și în sfârșit acel de la Hall in Tirol, zece kilometri în est de Innsbruck, unde și-a dat bacalaureatul. A studiat în continuare medicine la Innsbruck, promovând în 1743. Studiul de plante și insecte ale patriei sale Tirol, cărui s-a  dedicat din tinerețe, l-a continuat pe lângă activitatea sa  de medic în Cavalese, Trento și Veneția.

În 1751 episcopul-principe (Fürstbischof) Leopold de Seckau, conte de Firmian, l-a numit secretar privat, dar, deja în anul 1753, s-a îndreptat spre Universitatea din Viena, unde a studiat suplementar o specializare care i-a permis, după absolvirea acesteia sub foarte cunoscutul profesor Gerard van Swieten un an mai târziu, să preia activități de interes public ca apărarea de epidemii, controlul personalului medical și afaceri medicinale în fața tribunalelor. Primul angajament în această calitate l-a căpătat în orașul minier Idria (astăzi Slovenia). Aici a avut-o să aibă grijă ca medic de aproximativ 2000 de mineri cu familiile lor. Pentru acest scop a înființat, printre altele, o farmacie. În 1763, i-a fost tradusă în plus predarea chimiei metalurgice elevilor mineri.

În tot acest timp n-a uitat de botanică. Astfel Scopoli a descris, drept rezultat multor excursii în regiune, în operele sale majore Flora Carniolica (2 volume, 1760 și 1772) cu mai mult de 750 de plante cu flori și mai mult de 250 de criptogame precum Entomologia Carniolica (1763), cu mai mult de 1000 de specii, menținând o corespondență intensă cu Carl von Linné și alți naturaliști. Activitatea sa medicala în Idria l-a îndemnat pentru analizarea chimică (descrierea, extracția și prelucrarea)  a mercurului conținut în  rocă, precum și pentru descrierea bolilor minerilor efectuate ulterior. Cu propunerile sale privind metodele de siguranță și de vindecare la locul de muncă în opera sa „Tentamina physicochymico-medica” (1761), el a devenit un co-fondator al medicinii muncii. De asemenea, savantul a studiat plante subterane (în principal ciuperci și licheni) și a devenit astfel un pionier al speologiei botanice. El a descris acolo, în detaliu, însușirile macroscopice și caracterizante de 187 specii de ciuperci, împărțindu-le în 11 genuri în  conformitate cu taxonomia lui Linné, refuzând însă acestui sistem al sexualității plantelor. Treizeci de specii de bureți poartă numele lui, printre care Amanita caesarea și Macrolepiota procera. Dar și multe specii de plante și insecte descrise de el pentru prima dată, au fost numite după el. Solanaceea „Atropa species“, descrisă de el în 1760, a fost denumită de Linné (1767) „Hyoscyamus Scopolia“, și Nikolaus Joseph von Jacquin a adăugat-o la noul gen „Scopolia, Species Carniolica” (1764). Abrevierea numelui său în cârti științifice este „Scop.”.

În anul 1769 Scopoli a fost transferat, probabil ca urmare a criticii superiorilor săi în Idria din cauza investigațiilor sale științifice consumatoare de mult timp, la Academia de Minerit în Schemnitz (în prezent în Slovacia), ca profesor de chimie, mineralogie și metalurgie. În același timp a fost numit consilier imperial și evaluator la Camera Oficiului Ungariei Regale, iar în 1776, a urmat vocației, devenind profesor de chimie și botanică la Universitatea din Pavia (pe atunci Ducatul Milanului), unde a stabilit o grădină botanică și un laborator chimic. Pentru a îmbunătăți agricultura el a sugerat, printre altele, îngrășămintele chimice, de asemenea, s-a ocupat de creșterea animalelor și de apicultura.

Mai departe, savantul a corectat parțial sistemul pasărilor și a reînnoit în special clasificarea insectelor, creând, prin luarea în considerare de cât mai multe caracteristici structurale, o clasificare sistematică. De asemenea, în clasificarea mineralelor Scopoli a ales un mod propriu, ținând seamă, pe lângă de caracteristicile structurale optice și de calitățile lor chimice. Cunoștințele bazate pe propriile sale experimente au găsit loc în traducerea italiană a celui mai important dicționar chimic acestor timpuri (scris de Pierre Joseph Macquer), pe care a extins-o enorm (Dizionario di Chimica, 10 volume, 1784-1785).

Deja bolnav de ceva timp și aproape orb, Scopoli s-a stins din viatä în casa sa la Pavia (1788). În anul morții sale Scopoli a mai publicat în latină autobiografia sa „Vitae meae vices".

Onoruri 
Marele naturalist a fost numit membru în multe organizații, printre altele:
 Societas Oeconomica, Berna (1769),
 Gesellschaft Naturforschender Freunde, Berlin (1774),
 экономическое общество (Societatea economică), St. Petersburg (1780),
 Società di Scienze, Napoli (1781),
 Société économique, Paris (1785),
 Société scientifique, Toulouse (1785).

Ciuperci denumite de Scopoli (selecție) 
 Amanita caesarea (Scop., 1772) Pers. (1801), genul Amanita 
 Aphis fabae Scop. 1763, familia Hemipterae, în toată lumea
 Battus, Scop. 1777, familia Papilionidae, America de Sud
 Bombus pascuorum Scop. 1763, familia Apidae, în toată lumea
 Caudata (salamandre), Scop. 1763, Subordin din familia amfibiilor
 Cortinarius fasciatus (Scop. 1772) Fr. (1838)
 Cucujus cinnaberinus Scop. 1763, familia Cucujidae, Europa
 Cystoderma amianthinum (Scop. 1772) Fayod (1889), familia Agaricaceae, în toată lumea
 Dolichovespula sylvestris Scop. 1763, familia Viespi, Europa și Asia
 Emerita, gen Scop., 1777, familia Hippidae 
 Hygrocybe spadicea (Scop. 1772) P.Karst. (1879)
 Laccaria laccata (Scop. 1772) Cooke, 1884, genul Laccaria  
 Osmoderma eremita Scop. 1763, familia Scarabaeidae, Europa
 Proboscidea (ordin, invalid) Scop. 1763
 Rhagonycha fulva Scop. 1763, familia Cantharidae, Europa
 Sargus bipunctatus Scop. 1763, genul Diptera, Europa
 Telephora palmata (Scop. 1772) Fr. (1821)

Dedicări (selecție) 
 Scopolia (Jacq., 1774), un gen de plante din familia Solanaceae
 Evergestis, un gen de plante din familia Crambidae
 Cerambyx scopolii  (Fuessly, 1775) – un gândac din familia (Cerambycidae), Europa
 Dorcadion scopolii (Herbst, 1784) – un gândac din familia Lamiinae, Europa

Opere (selecție) 
Aici sunt documentate cele mai importante lucrări ale savantului.
 De affectibus animi dissertatio physico-medica, Trento 1753
 Methodus plantarum enumerandis stirpibus ab eo repertis destinata, Trento 1754
 Flora carniolica exhibens plantas Carnioliae indigenas, vol. 1, Editura Johann Thmas Trattner, Viena 1760 
 Entomologica carniolica, Editura Johann Paul Krauss, Viena 1763
 Annus I–V historico-naturalis, Editura Hilscher, Leipzig 1768–72 
 Bemerkungen aus der Naturgeschichte, Leipzig 1770
 De Hydrargyro Idriensi tentamina physico-chymico-medica, Jena și Leipzig 1771
 Flora carniolica exhibens plantas Carnioliae indigenas, vol. 2, Editura Johann Paul Krauss, Viena 1772 
 Dissertationes ad scientiam naturalem pertinentes, 3 volume, Praga 1772
 Principia mineralogiae systematicae et practicae succincte exhibentia structuram telluris, Praga 1772 (de: 1775 și 1786, it: 1778)
 Crystallographia Hungarica, Praga 1776
 Fundamenta chemicae praelectionibus publicis accomodata, Praga 1777 (de: 1784)
 Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, Praga 1777 
 Principi di mineralogia, Veneția 1778.
 Fundamenta botanica, praelectionibus publicis accommodata, Pavia 1783, de: Viena 1786)
 Deliciae Florae et Faunae Insubricae seu novae, 3 volume, Pavia 1786–88
 Vitae meae vices Pavia 1788, conținută în opera de mai sus

Note

Bibliografie 
 Angelo Fabi: „Giovanni Scopoli e Maurizio Bufalini”, Edizioni Scientifiche Italiane, Bologna 1990
 P. Lorenzi, S. Bruno.: „Uomini, storie, serpenti contributi alla storiografia erpetologica del Trentino-Alto Adige e Dintorni”, Annali del Museo Civico di Rovereto nr. 17, Rovereto 2002 
 Giovanni Maironi da Ponte: „Elogio storico del Signor Giovanni Antonio Scopoli” Editura Luigi Sonzogni, Bergamo 1811
 Cristiano Violani: „Giovanni Antonio Scopoli, 1723–1788”, Como 1988

Legături externe 
 
 Dolichovespula sylvestris
 Ornitologia lui Scopoli

Vezi și
 Listă de zoologi după abrevierile de autor

Nașteri în 1723
Nașteri pe 3 iunie
Decese în 1788
Decese pe 8 mai
Biologi din secolul al XVIII-lea
Fizicieni din secolul al XVIII-lea
Medici din secolul al XVIII-lea
Botaniști cu abreviere de autor
Arahnologi
Botaniști italieni
Entomologi italieni
Ficologi
Lepidopterologi
Pteridologi
Micologi italieni
Micologi austrieci
Ornitologi austrieci
Scriitori de limbă latină din secolul al XVIII-lea
Austrieci din secolul al XVIII-lea
Italieni din secolul al XVIII-lea
Giovanni Antonio Scopoli , adesea oară latinizat ca Johannes Antonius Scopolius , ( ) a fost un om de știință , medic , botanist , micolog , zoolog și scriitor științific tirolez de origine italiană . El a fost numit de biograful lui , Otto Guglia primul european non-național precum Linnaeus Austriae . Abrevierea numelui său în cărți științifice de botanică și micologie este Scop. , iar în cele zoologice Scopoli . Familie Giovanni a fost fiul lui Francesco Antonio Scopoli , jurist promovat precum guvernator al principe-episcopului de Trento , mama lui fiind Claudia Catharin , fiica patricianului trentin Antonius de Gramola o pictoriță cunoscută . El s- a căsătorit de trei ori : pentru prima dată , în anulla Cavalese , cu nobila Albina de Miorini ( d.și după moartea dânsei , pentru a doua oară , în anul cu Catharina de Franchenfeldt ( d. pe la După decesul și acestei soții , s- a cununat , peaugustla Schemnitz , cu Caroline , fiica lui Johann de Franzenau , medic militar , savant , între altele , din organizator a sistemului educațional sub Napoleon I. Giovanni a avut trei copii , un fiu și o fată din prima , precum încă un fiu , Johann Anton ( Giovanni Antonio,din a treia căsătorie . Acesta a fost medic , econom precum publicist și numit conte al regatului Italiei în anul Biografie Tânărul Scopoli a urmat școala primară la Cavalese , apoi liceul din Trento și în sfârșit acel de la Hall in Tirol , zece kilometri în est de Innsbruck , unde și- a dat bacalaureatul . A studiat în continuare medicine la Innsbruck , promovând în Studiul de plante și insecte ale patriei sale Tirol , cărui s- a dedicat din tinerețe , l- a continuat pe lângă activitatea sa de medic în Cavalese , Trento și Veneția . Înepiscopul-principe ( Fürstbischof ) Leopold de Seckau , conte de Firmian , l- a numit secretar privat , dar , deja în anul s- a îndreptat spre Universitatea din Viena , unde a studiat suplementar o specializare care i- a permis , după absolvirea acesteia sub foarte cunoscutul profesor Gerard van Swieten un an mai târziu , să preia activități de interes public ca apărarea de epidemii , controlul personalului medical și afaceri medicinale în fața tribunalelor . Primul angajament în această calitate l- a căpătat în orașul minier Idria ( astăzi Slovenia ) . Aici a avut -o să aibă grijă ca medic de aproximativde mineri cu familiile lor . Pentru acest scop a înființat , printre altele , o farmacie . În i- a fost tradusă în plus predarea chimiei metalurgice elevilor mineri . În tot acest timp n- a uitat de botanică . Astfel Scopoli a descris , drept rezultat multor excursii în regiune , în operele sale majore Flora Carniolicavolume,șicu mai mult dede plante cu flori și mai mult dede criptogame precum Entomologia Carniolica cu mai mult dede specii , menținând o corespondență intensă cu Carl von Linné și alți naturaliști . Activitatea sa medicala în Idria l- a îndemnat pentru analizarea chimică ( descrierea , extracția și prelucrarea ) a mercurului conținut în rocă , precum și pentru descrierea bolilor minerilor efectuate ulterior . Cu propunerile sale privind metodele de siguranță și de vindecare la locul de muncă în opera sa „ Tentamina physicochymico-medica ” el a devenit un co-fondator al medicinii muncii . De asemenea , savantul a studiat plante subterane ( în principal ciuperci și licheni ) și a devenit astfel un pionier al speologiei botanice . El a descris acolo , în detaliu , însușirile macroscopice și caracterizante despecii de ciuperci , împărțindu -le îngenuri în conformitate cu taxonomia lui Linné , refuzând însă acestui sistem al sexualității plantelor . Treizeci de specii de bureți poartă numele lui , printre care Amanita caesarea și Macrolepiota procera . Dar și multe specii de plante și insecte descrise de el pentru prima dată , au fost numite după el . Solanaceea „ Atropa species “ , descrisă de el în a fost denumită de Linné „ Hyoscyamus Scopolia “ , și Nikolaus Joseph von Jacquin a adăugat -o la noul gen „ Scopolia , Species Carniolica ” Abrevierea numelui său în cârti științifice este „ Scop.” . În anulScopoli a fost transferat , probabil ca urmare a criticii superiorilor săi în Idria din cauza investigațiilor sale științifice consumatoare de mult timp , la Academia de Minerit în Schemnitz ( în prezent în Slovacia ) , ca profesor de chimie , mineralogie și metalurgie . În același timp a fost numit consilier imperial și evaluator la Camera Oficiului Ungariei Regale , iar în a urmat vocației , devenind profesor de chimie și botanică la Universitatea din Pavia ( pe atunci Ducatul Milanului ) , unde a stabilit o grădină botanică și un laborator chimic . Pentru a îmbunătăți agricultura el a sugerat , printre altele , îngrășămintele chimice , de asemenea , s- a ocupat de creșterea animalelor și de apicultura . Mai departe , savantul a corectat parțial sistemul pasărilor și a reînnoit în special clasificarea insectelor , creând , prin luarea în considerare de cât mai multe caracteristici structurale , o clasificare sistematică . De asemenea , în clasificarea mineralelor Scopoli a ales un mod propriu , ținând seamă , pe lângă de caracteristicile structurale optice și de calitățile lor chimice . Cunoștințele bazate pe propriile sale experimente au găsit loc în traducerea italiană a celui mai important dicționar chimic acestor timpuri ( scris de Pierre Joseph Macquer ) , pe care a extins -o enorm ( Dizionario di Chimica,volume , Deja bolnav de ceva timp și aproape orb , Scopoli s- a stins din viatä în casa sa la Pavia În anul morții sale Scopoli a mai publicat în latină autobiografia sa „ Vitae meae vices " . Onoruri Marele naturalist a fost numit membru în multe organizații , printre altele : Societas Oeconomica , Berna Gesellschaft Naturforschender Freunde , Berlin экономическое общество ( Societatea economică ) , St . Petersburg Società di Scienze , Napoli Société économique , Paris Société scientifique , Toulouse Ciuperci denumite de Scopoli ( selecție ) Amanita caesarea ( Scop. ,Pers . genul Amanita Aphis fabae Scop. familia Hemipterae , în toată lumea Battus , Scop. familia Papilionidae , America de Sud Bombus pascuorum Scop. familia Apidae , în toată lumea Caudata ( salamandre ) , Scop . Subordin din familia amfibiilor Cortinarius fasciatus ( Scop.Fr . Cucujus cinnaberinus Scop. familia Cucujidae , Europa Cystoderma amianthinum ( Scop.Fayod familia Agaricaceae , în toată lumea Dolichovespula sylvestris Scop. familia Viespi , Europa și Asia Emerita , gen Scop. , familia Hippidae Hygrocybe spadicea ( Scop.P.Karst . Laccaria laccata ( Scop.Cooke , genul Laccaria Osmoderma eremita Scop. familia Scarabaeidae , Europa Proboscidea ( ordin , invalid ) Scop . Rhagonycha fulva Scop. familia Cantharidae , Europa Sargus bipunctatus Scop. genul Diptera , Europa Telephora palmata ( Scop.Fr . Dedicări ( selecție ) Scopolia ( Jacq . , un gen de plante din familia Solanaceae Evergestis , un gen de plante din familia Crambidae Cerambyx scopolii ( Fuessly,– un gândac din familia ( Cerambycidae ) , Europa Dorcadion scopolii ( Herbst,– un gândac din familia Lamiinae , Europa Opere ( selecție ) Aici sunt documentate cele mai importante lucrări ale savantului . De affectibus animi dissertatio physico-medica , Trento Methodus plantarum enumerandis stirpibus ab eo repertis destinata , Trento Flora carniolica exhibens plantas Carnioliae indigenas , vol . Editura Johann Thmas Trattner , Viena Entomologica carniolica , Editura Johann Paul Krauss , Viena Annus I–V historico-naturalis , Editura Hilscher , Leipzig72 Bemerkungen aus der Naturgeschichte , Leipzig De Hydrargyro Idriensi tentamina physico-chymico-medica , Jena și Leipzig Flora carniolica exhibens plantas Carnioliae indigenas , vol . Editura Johann Paul Krauss , Viena Dissertationes ad scientiam naturalem pertinentes,volume , Praga Principia mineralogiae systematicae et practicae succincte exhibentia structuram telluris , Praga( de : și it : Crystallographia Hungarica , Praga Fundamenta chemicae praelectionibus publicis accomodata , Praga( de : Introductio ad historiam naturalem , sistens genera lapidum , plantarum et animalium hactenus detecta , Praga Principi di mineralogia , Veneția Fundamenta botanica , praelectionibus publicis accommodata , Pavia de : Viena Deliciae Florae et Faunae Insubricae seu novae,volume , Pavia88 Vitae meae vices Pavia conținută în opera de mai sus Note Bibliografie Angelo Fabi : „ Giovanni Scopoli e Maurizio Bufalini ” , Edizioni Scientifiche Italiane , Bologna P. Lorenzi , S. Bruno . : „ Uomini , storie , serpenti contributi alla storiografia erpetologica del Trentino-Alto Adige e Dintorni ” , Annali del Museo Civico di Rovereto nr. Rovereto Giovanni Maironi da Ponte : „ Elogio storico del Signor Giovanni Antonio Scopoli ” Editura Luigi Sonzogni , Bergamo Cristiano Violani : „ Giovanni Antonio Scopoli,1788 ” , Como Legături externe Dolichovespula sylvestris Ornitologia lui Scopoli Vezi și Listă de zoologi după abrevierile de autor Nașteri în Nașteri peiunie Decese în Decese pemai Biologi din secolul al XVIII -lea Fizicieni din secolul al XVIII -lea Medici din secolul al XVIII -lea Botaniști cu abreviere de autor Arahnologi Botaniști italieni Entomologi italieni Ficologi Lepidopterologi Pteridologi Micologi italieni Micologi austrieci Ornitologi austrieci Scriitori de limbă latină din secolul al XVIII -lea Austrieci din secolul al XVIII -lea Italieni din secolul al XVIII -lea