René Laforgue
René Laforgue (n. 5 noiembrie 1894, Thann, Alsacia, Imperiul German d. 6 martie 1962, Paris) a fost un psihiatru și psihanalist francez. A studiat medicina la Berlin și a purtat corespondență cu Sigmund Freud. Este autorul mai multor cărți de psihoanaliză.

Biografie 
Născut în Alsacia, René Laforgue a fost mobilizat în armata germană în perioada 1914-1918. A studiat medicina la Berlin, dar și-a prezentat lucrarea de diplomă cu titlul „Afectivitatea în schizofrenie” în anul 1919 în Franța.

A lucrat cu Eugénie Sokolnicka, asistentă a lui Sigmund Freud în Franța. În 1923 a deschis primul cabinet medical de consultații psihanalitice în Franța, la spitalul Sainte-Anne, plasat sub conducerea științifică a lui Henri Claude. 

A fost unul din fondatorii revistei L'évolution psychiatrique (1925).

El a înființat împreună cu René Allendy și Édouard Pichon primele cercuri freudiene din Franța, care au stat la baza fondării în 1926 a Societății Psihanalitice din Paris, al cărei prim președinte a fost. A fondat în 1927 Revue française de psychanalyse, împreună cu, printre alții, Marie Bonaparte, Angelo Hesnard, Charles Odier și Raymond de Saussure.

El a corespondat cu Freud, a scris unele lucrări de referință, în special Psychopathologie de l'échec și a format numeroși psihanaliști printre care Jean Bergeret și Françoise Dolto.

A fost o personalitate de referință a psihanalizei franceze până în 1945, când a devenit o figură controversată din cauza raporturilor pe care le-a întreținut în timpul războiului cu Matthias Göring (psihiatru german care a militat împotriva „psihanalizei evreiești” și văr al lui Hermann Göring): între 1940 și 1942 Laforgue a dorit arianizarea totală a profesiilor psihoterapeutice franceze, adică înlăturarea evreilor și eliminarea influenței evreiești în plan ideologic. În primăvara anului 1946, el a fost achitat într-un proces de epurare a membrilor Consiliului Ordinului Psihiatric din Paris. A colaborat în același an la revista Psyché a lui Maryse Choisy. În 1953 a părăsit Societatea Psihanalitică din Paris, alăturându-se Societății Franceze de Psihanaliză. În 1956 s-a stabilit la Casablanca unde a fondat l'Institut de psychanalyse de Casablanca. A fost interesat o perioadă de neopsihanaliză.

A fost decorat cu Legiunea de Onoare în 1953. A murit la 6 martie 1962 în Paris.

Opere publicate 
 Clinique psychanalytique : conférences faites à l'institut de psychanalyse de Paris, Bibliothèque des Introuvables, 2005, 
 Psychopathologie de l'échec, Guy Trédaniel, coll. « Les Œuvres du Dr René Laforgue », 1990, 
 Aperçu de l'historique du mouvement psychanalytique en France (1925) și À propos de l'aperçu de l'historique du mouvement psychanalytique en France (1927) (ambele scrise în colaborare cu Angelo Hesnard) reed.: in l'Évolution psychiatrique, 2007, nr. 72 
 La Psychanalyse et les névroses (în colaborare cu René Allendy, prefață de Henri Claude). Payot, 1924.
 Relativité de la réalité 
 L'Échec de Baudelaire
 Au-delà du scientisme
 Les Processus d'Auto-punition (în colaborare cu Angelo Hesnard), Denoël et Steele, Paris, 1931, 83 pp.

Note

Bibliografie
 Alain de Mijolla, Freud et la France, 1885–1945, Presses Universitaires de France, 2010 (ISBN 2130545157)
M.O. Poivet, René Laforgue. Sa place originale dans la naissance du mouvement psychanalytique français. (1978). dirigé par André Bourguignon (Université de Paris Val-de-Marne, Créteil).
 Martine Lilamand, René Laforgue, fondateur du mouvement psychanalytique français. Sa vie, son œuvre. (1980). dirigé par André Bourguignon (Université de Paris Val-de-Marne, Créteil).
 Annick Ohayon : Psychologie et psychanalyse en France. L'impossible rencontre 1919–1969, Ed. La Découverte, 2006, ISBN 2707147796

Legături externe
Biografie

Nașteri în 1894
Decese în 1962
Oameni din Alsacia
Psihanaliști francezi
Psihiatri francezi
René Laforgue ( n.noiembrie Thann , Alsacia , Imperiul German d.martie Paris ) a fost un psihiatru și psihanalist francez . A studiat medicina la Berlin și a purtat corespondență cu Sigmund Freud . Este autorul mai multor cărți de psihoanaliză . Biografie Născut în Alsacia , René Laforgue a fost mobilizat în armata germană în perioada A studiat medicina la Berlin , dar și- a prezentat lucrarea de diplomă cu titlul „ Afectivitatea în schizofrenie ” în anulîn Franța . A lucrat cu Eugénie Sokolnicka , asistentă a lui Sigmund Freud în Franța . Îna deschis primul cabinet medical de consultații psihanalitice în Franța , la spitalul Sainte-Anne , plasat sub conducerea științifică a lui Henri Claude . A fost unul din fondatorii revistei L'évolution psychiatrique El a înființat împreună cu René Allendy și Édouard Pichon primele cercuri freudiene din Franța , care au stat la baza fondării îna Societății Psihanalitice din Paris , al cărei prim președinte a fost . A fondat înRevue française de psychanalyse , împreună cu , printre alții , Marie Bonaparte , Angelo Hesnard , Charles Odier și Raymond de Saussure . El a corespondat cu Freud , a scris unele lucrări de referință , în special Psychopathologie de l'échec și a format numeroși psihanaliști printre care Jean Bergeret și Françoise Dolto . A fost o personalitate de referință a psihanalizei franceze până în când a devenit o figură controversată din cauza raporturilor pe care le- a întreținut în timpul războiului cu Matthias Göring ( psihiatru german care a militat împotriva „ psihanalizei evreiești ” și văr al lui Hermann Göring ) : întreșiLaforgue a dorit arianizarea totală a profesiilor psihoterapeutice franceze , adică înlăturarea evreilor și eliminarea influenței evreiești în plan ideologic . În primăvara anului el a fost achitat într- un proces de epurare a membrilor Consiliului Ordinului Psihiatric din Paris . A colaborat în același an la revista Psyché a lui Maryse Choisy . Îna părăsit Societatea Psihanalitică din Paris , alăturându -se Societății Franceze de Psihanaliză . Îns- a stabilit la Casablanca unde a fondat l'Institut de psychanalyse de Casablanca . A fost interesat o perioadă de neopsihanaliză . A fost decorat cu Legiunea de Onoare în A murit lamartieîn Paris . Opere publicate Clinique psychanalytique \ : conférences faites à l'institut de psychanalyse de Paris , Bibliothèque des Introuvables , Psychopathologie de l'échec , Guy Trédaniel , coll . « Les Œuvres du Dr René Laforgue » , Aperçu de l'historique du mouvement psychanalytique en Franceși À propos de l'aperçu de l'historique du mouvement psychanalytique en France( ambele scrise în colaborare cu Angelo Hesnard ) reed . : in l'Évolution psychiatrique , nr. La Psychanalyse et les névroses ( în colaborare cu René Allendy , prefață de Henri Claude ) . Payot , Relativité de la réalité L'Échec de Baudelaire Au-delà du scientisme Les Processus d'Auto-punition ( în colaborare cu Angelo Hesnard ) , Denoël et Steele , Paris,pp . Note Bibliografie Alain de Mijolla , Freud et la France,1945 , Presses Universitaires de France , ( ISBN M.O. Poivet , René Laforgue . Sa place originale dans la naissance du mouvement psychanalytique français . dirigé par André Bourguignon ( Université de Paris Val-de-Marne , Créteil ) . Martine Lilamand , René Laforgue , fondateur du mouvement psychanalytique français . Sa vie , son œuvre . dirigé par André Bourguignon ( Université de Paris Val-de-Marne , Créteil ) . Annick Ohayon \ : Psychologie et psychanalyse en France . L'impossible rencontre1969 , Ed . La Découverte , ISBN Legături externe Biografie Nașteri în Decese în Oameni din Alsacia Psihanaliști francezi Psihiatri francezi