Curbură
Curbura (din latină: curvatura, "îndoitură") unui obiect geometric este o măsură cantitativă ce exprimă proprietatea de a nu fi rectiliniu pentru orice punct al figurii respective.

Astfel, pentru o curbă, curbura într-un punct M al acesteia este limita raportului dintre unghiul  format de tangentele la curbă în două puncte, M și M''', când punctul M' tinde către M:

Inversul curburii (ρ) se numește rază de curbură.
Cercul de rază ρ, tangent curbei în M, situat spre concavitatea curbei, este cercul de curbură''.

Pentru calculul curburii într-un punct al unei curbe plane, definite prin ecuațiile parametrice:  se utilizează formula:

formulă pe care Isaac Newton a descoperit-o în 1670.

Pentru o curbă plană definită prin 

Pentru o curbă plană definită prin ecuația în coordonate polare 

În cazul unei curbe strâmbe definite prin ecuațiile parametrice:

curbura este dată de:

Primul exemplu de curbă cu dublă curbură l-a furnizat Archytas.
Curbura ( din latină : curvatura , " îndoitură " ) unui obiect geometric este o măsură cantitativă ce exprimă proprietatea de a nu fi rectiliniu pentru orice punct al figurii respective . Astfel , pentru o curbă , curbura într- un punct M al acesteia este limita raportului dintre unghiul format de tangentele la curbă în două puncte , M și M' '' , când punctul M' tinde către M : Inversul curburii ( ρ ) se numește rază de curbură . Cercul de rază ρ , tangent curbei în M , situat spre concavitatea curbei , este cercul de curbură'' . Pentru calculul curburii într- un punct al unei curbe plane , definite prin ecuațiile parametrice : se utilizează formula : formulă pe care Isaac Newton a descoperit -o în Pentru o curbă plană definită prin Pentru o curbă plană definită prin ecuația în coordonate polare În cazul unei curbe strâmbe definite prin ecuațiile parametrice : curbura este dată de : Primul exemplu de curbă cu dublă curbură l- a furnizat Archytas .