Johann Wilhelm, Duce de Saxa-Weimar
Johann Wilhelm (11 martie 1530 – 2 martie 1573), a fost duce de Saxa-Weimar.

Biografie
A fost al doilea fiu al lui Johann Friedrich I, Elector de Saxonia și a soției acestuia, Sibylle de Cleves.

În momentul nașterii sale, tatăl său încă deținea titlul de Elector de Saxonia, titlu pe care l-a pierdut în 1547 după ce a fost înfrânt și capturat de împăratul Carol Quintul în urma sprijinului pe care Electorul de Saxonia îl dăduse Reformei protestante. Johann Friedrich a fost eliberat și forțat să adopte titlul mai mic de duce de Saxonia  într-o zonă substanțial mai mică decât fostul său teritoriu în Turingia. 

În 1554, după decesul tatălui său, Johann Wilhelm a moștenit ducatul de Saxonia împreună cu fratele său mai mare, Johann Frederick II, și cu fratele mai mic, Johann Friedrich III.

Cei trei frați au împărțit ducatul: Johann Friedrich II ca șef al familiei a luat Eisenach și Coburg; Johann Wilhelm a primit Weimar; și Johann Friedrich III a moștenit Gotha. Totuși, în 1565, când John Frederick al III-lea a murit fără să lase moștenitori, cei doi frați au făcut un nou tratat prin care au împărțit teritoriile lui. Fratele cel mare a ocupat Gotha în timp ce Johann Wilhelm a reținut teritoriile lui din Weimar. De asemenea, planul stipula ca cei doi frați să facă schimb de regiunile lor între ei la fiecare trei ani. Această dispoziție nu a fost niciodată realizată.

Politicile politice ale lui Johann Friedrich al II-lea au fost îndreptate spre recuperarea teritoriilor și titlul de Elector pierdut de către tatăl său în 1547. El a recuperat pentru scurt timp electoratul în timpul perioadei 1554-1556, dar implicarea sa în intrigi politice l-au înfuriat pe împăratul Maximilian al II-lea. Împăratul a impus în cele din urmă Reichsacht (interzicerea imperială) asupra lui, devenind obiectul unei Reichsexekution (acțiune a poliției imperiale). După un asediu asupra castelului său din Gotha, Johann Friedrich a fost în cele din urmă învins în 1566 și și-a petrecut restul vieții ca  prizonier imperial. 

Bunurile sale au fost confiscate de către împărat și predate lui Johann Wilhelm, care astfel a devenit singurul conducător al întregului ducat al Saxoniei.

Curând Johann Wilhelm a căzut în dizgrația împăratului atunci când a intrat în serviciul regelui Carol al IX-lea al Franței ca general în campania sa împotriva hughenoților (regii francezi erau dușmanii împăraților habsburgi). Acest lucru i-a înstrăinat și pe supușii săi protestanți. 

Împăratul i-a stârnit pe cei doi fii supraviețuitori ai lui Johann Friedrich al II-lea împotriva lui Johann Wilhelm și în 1572 s-a încheiat Împărțirea de la Erfurt. Ducatul de Saxonia a fost împărțit în trei părți. Fiul cel mare al lui Johann Friedrich al II-lea, Johann Casimir, a primit Coburg, iar cel mai mic, Johann Ernst, a primit Eisenach.

Johann Wilhelm a reținut doar o mică parte din ducat, regiunea din jurul Weimar, însă și-a adăugat districtele Altenburg, Gotha și Meiningen. Ca rezultat al Împărțirii de la Erfurt, toate teritoriile deținute de Casa de Wettin, indiferent de ramură, au devenit învecinate. Casa de Saxa-Weimar și prima casă de Saxa-Altenburg, ambele descind din Johann Wilhelm.

Căsătorie și copii
La Heidelberg la 15 iunie 1560 Johann Wilhelm s-a căsătorit cu Dorothea Susanne de Simmern, fiica lui Frederick al III-lea, Elector Palatin. Ei au avut cinci copii:
Friedrich Wilhelm I, Duce de Saxa-Weimar (n. 25 aprilie 1562, Weimar – d. 7 iulie 1602, Weimar)
Sibylle Marie (n. 7 noiembrie 1563, Weimar – d. 20 februarie 1569, Altenburg)
fiu (n./d. 9 octombrie 1564, Weimar)
Johann al II-lea, Duce de Saxa-Weimar (n. 22 mai 1570, Weimar – d. 18 iulie 1605, Weimar)
Maria (n. 7 octombrie 1571 – d. 7 martie 1610, Quedlinburg), stareță de Quedlinburg în perioada 1601–1610.

Nașteri în 1530
Decese în 1573
Casa de Wettin
Duci de Saxa-Weimar
Johann Wilhelmmartie–martie a fost duce de Saxa-Weimar . Biografie A fost al doilea fiu al lui Johann Friedrich I , Elector de Saxonia și a soției acestuia , Sibylle de Cleves . În momentul nașterii sale , tatăl său încă deținea titlul de Elector de Saxonia , titlu pe care l- a pierdut îndupă ce a fost înfrânt și capturat de împăratul Carol Quintul în urma sprijinului pe care Electorul de Saxonia îl dăduse Reformei protestante . Johann Friedrich a fost eliberat și forțat să adopte titlul mai mic de duce de Saxonia într- o zonă substanțial mai mică decât fostul său teritoriu în Turingia . În după decesul tatălui său , Johann Wilhelm a moștenit ducatul de Saxonia împreună cu fratele său mai mare , Johann Frederick II , și cu fratele mai mic , Johann Friedrich III . Cei trei frați au împărțit ducatul : Johann Friedrich II ca șef al familiei a luat Eisenach și Coburg ; Johann Wilhelm a primit Weimar ; și Johann Friedrich III a moștenit Gotha . Totuși , în când John Frederick al III -lea a murit fără să lase moștenitori , cei doi frați au făcut un nou tratat prin care au împărțit teritoriile lui . Fratele cel mare a ocupat Gotha în timp ce Johann Wilhelm a reținut teritoriile lui din Weimar . De asemenea , planul stipula ca cei doi frați să facă schimb de regiunile lor între ei la fiecare trei ani . Această dispoziție nu a fost niciodată realizată . Politicile politice ale lui Johann Friedrich al II -lea au fost îndreptate spre recuperarea teritoriilor și titlul de Elector pierdut de către tatăl său în El a recuperat pentru scurt timp electoratul în timpul perioadei dar implicarea sa în intrigi politice l- au înfuriat pe împăratul Maximilian al II -lea . Împăratul a impus în cele din urmă Reichsacht ( interzicerea imperială ) asupra lui , devenind obiectul unei Reichsexekution ( acțiune a poliției imperiale ) . După un asediu asupra castelului său din Gotha , Johann Friedrich a fost în cele din urmă învins înși și- a petrecut restul vieții ca prizonier imperial . Bunurile sale au fost confiscate de către împărat și predate lui Johann Wilhelm , care astfel a devenit singurul conducător al întregului ducat al Saxoniei . Curând Johann Wilhelm a căzut în dizgrația împăratului atunci când a intrat în serviciul regelui Carol al IX -lea al Franței ca general în campania sa împotriva hughenoților ( regii francezi erau dușmanii împăraților habsburgi ) . Acest lucru i- a înstrăinat și pe supușii săi protestanți . Împăratul i- a stârnit pe cei doi fii supraviețuitori ai lui Johann Friedrich al II -lea împotriva lui Johann Wilhelm și îns- a încheiat Împărțirea de la Erfurt . Ducatul de Saxonia a fost împărțit în trei părți . Fiul cel mare al lui Johann Friedrich al II -lea , Johann Casimir , a primit Coburg , iar cel mai mic , Johann Ernst , a primit Eisenach . Johann Wilhelm a reținut doar o mică parte din ducat , regiunea din jurul Weimar , însă și- a adăugat districtele Altenburg , Gotha și Meiningen . Ca rezultat al Împărțirii de la Erfurt , toate teritoriile deținute de Casa de Wettin , indiferent de ramură , au devenit învecinate . Casa de Saxa-Weimar și prima casă de Saxa-Altenburg , ambele descind din Johann Wilhelm . Căsătorie și copii La Heidelberg laiunieJohann Wilhelm s- a căsătorit cu Dorothea Susanne de Simmern , fiica lui Frederick al III -lea , Elector Palatin . Ei au avut cinci copii : Friedrich Wilhelm I , Duce de Saxa-Weimar ( n.aprilie Weimar – d.iulie Weimar ) Sibylle Marie ( n.noiembrie Weimar – d.februarie Altenburg ) fiu ( n./d.octombrie Weimar ) Johann al II -lea , Duce de Saxa-Weimar ( n.mai Weimar – d.iulie Weimar ) Maria ( n.octombrie – d.martie Quedlinburg ) , stareță de Quedlinburg în perioada1610 . Nașteri în Decese în Casa de Wettin Duci de Saxa-Weimar