Alexandru Mavrocordat Exaporitul
Alexandru Mavrocordat Exaporitul (neogreacă: Ἀλέξανδρος Μαυροκορδάτος, Alexandros Mavrokordatos; n. 1641 – d. 23 decembrie 1709) a fost ca dragoman, unul dintre cei mai importanți politicieni din Imperiul Otoman.

Biografie 

Alexandru Mavrocordat provine din familia fanariotă Mavrocordat. Tatăl său, Nikolaos, provenea din Chios, dar s-a mutat în Constantinopol. Mama sa a fost Roxandra Beglitzi de Skarlatou.  

Alexandru Mavrocordat părăsește Imperiul Otoman și studiază filozofia, teologia și medicina în Roma, Padova și Bologna, unde a primit doctoratul la începutul anilor 1660. În anul 1664 și-a publicat teza, confirmând teoria circulației sângelui din 1628 a lui William Harvey. După întoarcerea sa la Constantinopol, Mavrocordat a predat la școala Patriarhiei Ecumenice și a fost medic al mai multor familii turcești distinse. În 1689 a fost admis la Academia Leopoldină (Deutsche Akademie der Naturforscher Leopoldina). Pseudonimul său academic a fost Alexander Magnus.

Datorită cunoașterii ample a limbilor, el ajunge dragoman (traducător) în 1673 - la acel moment o poziție foarte influentă; în același an, a fost numit mare logofăt, care a mediat între patriarhat și guvernul otoman. El a câștigat astfel o mare influență asupra politicii externe otomane. A fost mare dragoman al Porții Otomane în două rânduri, între 1673–1683 și între 1685–1699. 

După înfrângerea otomanilor în a doua asediere Vienei, a fost condamnat la moarte, dar după un an de detenție a fost eliberat și reabilitat. După o misiune în numele sultanului la împăratul Leopold I, el a jucat un rol decisiv la Tratatul de la Karlowitz, pe care l-a semnat în 1699 pentru partea otomană.

Între 1699–1703 a fost secretar intim al sultanului Mustafa al II-lea. A jucat un rol în chemarea la Adrianopole din 1703 a lui Constantin Brâncoveanu, terminată cu bine pentru domnul Țării Românești. În 1705 a mediat împăcarea dintre Brâncoveanu și Antioh Cantemir.

În 1670 s-a căsătorit cu Sultana Chrisoscoleo. Au avut cinci copii: Roxandra Ghica-Mavrocordat (1673-?), mama lui Grigore al II-lea Ghica, domn al Moldovei, Scarlat Mavrocordat (1678-1699), Nicolae Mavrocordat (1680-1730), mai târziu domn al Moldovei si Țării Românești, Elena Rosetti-Mavrocordat (1682-1722) și Ioan Mavrocordat (1684-1719), caimacam în Moldova și domn în Țara Românească.  

Pe fiul său, Scarlatache Exaporitul, l-a căsătorit în 1698 cu Ilinca, fiică a lui Brâncoveanu, însă mariajul a fost scurt, întrucât Scarlatache a murit la vârsta de 22 ani, în 1699, fiind înmormântat la Mitropolia din Târgoviște. Scarlatache fusese numit de socrul său din ianuarie 1698 în dregătoria de vel-paharnic. 

A murit pe 23 decembrie 1709.

Note

Bibliografie

Vezi și
 Listă de dragomani

Nașteri în 1641
Decese în 1709
Diplomați din secolul al XVII-lea
Membri ai Academiei Leopoldine
Dragomani
Alexandru Mavrocordat Exaporitul ( neogreacă : Ἀλέξ ανδρος Μ αυροκορδ άτος , Alexandros Mavrokordatos ; n.– d.decembriea fost ca dragoman , unul dintre cei mai importanți politicieni din Imperiul Otoman . Biografie Alexandru Mavrocordat provine din familia fanariotă Mavrocordat . Tatăl său , Nikolaos , provenea din Chios , dar s- a mutat în Constantinopol . Mama sa a fost Roxandra Beglitzi de Skarlatou . Alexandru Mavrocordat părăsește Imperiul Otoman și studiază filozofia , teologia și medicina în Roma , Padova și Bologna , unde a primit doctoratul la începutul anilor În anulși- a publicat teza , confirmând teoria circulației sângelui dina lui William Harvey . După întoarcerea sa la Constantinopol , Mavrocordat a predat la școala Patriarhiei Ecumenice și a fost medic al mai multor familii turcești distinse . Îna fost admis la Academia Leopoldină ( Deutsche Akademie der Naturforscher Leopoldina ) . Pseudonimul său academic a fost Alexander Magnus . Datorită cunoașterii ample a limbilor , el ajunge dragoman ( traducător ) în- la acel moment o poziție foarte influentă ; în același an , a fost numit mare logofăt , care a mediat între patriarhat și guvernul otoman . El a câștigat astfel o mare influență asupra politicii externe otomane . A fost mare dragoman al Porții Otomane în două rânduri , între1683 și între1699 . După înfrângerea otomanilor în a doua asediere Vienei , a fost condamnat la moarte , dar după un an de detenție a fost eliberat și reabilitat . După o misiune în numele sultanului la împăratul Leopold I , el a jucat un rol decisiv la Tratatul de la Karlowitz , pe care l- a semnat înpentru partea otomană . Între1703 a fost secretar intim al sultanului Mustafa al II -lea . A jucat un rol în chemarea la Adrianopole dina lui Constantin Brâncoveanu , terminată cu bine pentru domnul Țării Românești . Îna mediat împăcarea dintre Brâncoveanu și Antioh Cantemir . Îns- a căsătorit cu Sultana Chrisoscoleo . Au avut cinci copii : Roxandra Ghica-Mavrocordat ? ) , mama lui Grigore al II -lea Ghica , domn al Moldovei , Scarlat Mavrocordat Nicolae Mavrocordat mai târziu domn al Moldovei si Țării Românești , Elena Rosetti-Mavrocordatși Ioan Mavrocordat caimacam în Moldova și domn în Țara Românească . Pe fiul său , Scarlatache Exaporitul , l- a căsătorit încu Ilinca , fiică a lui Brâncoveanu , însă mariajul a fost scurt , întrucât Scarlatache a murit la vârsta deani , în fiind înmormântat la Mitropolia din Târgoviște . Scarlatache fusese numit de socrul său din ianuarieîn dregătoria de vel-paharnic . A murit pedecembrie Note Bibliografie Vezi și Listă de dragomani Nașteri în Decese în Diplomați din secolul al XVII -lea Membri ai Academiei Leopoldine Dragomani