Grégoire de Saint-Vincent
Grégoire de Saint-Vincent (n. 22 martie 1584 la Bruges - d. 5 iunie 1667 la Gent) a fost un călugăr iezuit flamand, cunoscut pentru contribuțiile sale în domeniul matematicii.

Biografie 
Deși a dus o viață retrasă, a realizat descoperiri interesante în domeniul geometriei.
Prin studiul problemelor din acest domeniu și din mecanică, a devenit unul din inițiatorii calculului diferențial și integral.

A efectuat cuadratura spiralei lui Arhimede și a demonstrat că această curbă poate fi redusă la rectificarea parabolei.
O deosebită valoare o deține teorema pe care a stabilit-o referitor la egalitatea ariilor a două bande de hiperbolă și care a condus ulterior la descoperirea proporționalității acestor arii cu logaritmul raportului dintre anumite distanțe corespunzătoare dreptelor care delimitează aceste bande.

În 1647 a stabilit legătura dintre teoria logaritmilor și cuadratura hiperbolei, observând că logaritmii lui Neper au ca imagine geometrică ariile segmentelor de hiperbolă echilateră cuprinse între o asimptotă și două paralele la cealaltă asimptotă.
A introdus metoda exhaustivă.
Lucrarea sa cu privire la cuadratura cercului a fost criticată de mai mulți matematicieni, între care și Andrea Taqust, în schimb Newton și Leibniz au manifestat admirație pentru lucrările lui Gregorius, considerându-l ca pe unul care a pus bazele geometriei moderne.

În 1647 a studiat fasciculele armonice.
Un alt obiect important de studiu l-au constituit conicele.

Cea mai importantă scriere a sa este Opus geometricum, cuadratura circuli et sectionum coni, apărută la Anvers în 1647.

Note 

Nașteri în 1584
Decese în 1667

Matematicieni din secolul al XVII-lea
Specialiști în geometrie
Oameni de știință flamanzi
Preoți romano-catolici în știință
Iezuiți
Grégoire de Saint-Vincent ( n.martiela Bruges - d.iuniela Gent ) a fost un călugăr iezuit flamand , cunoscut pentru contribuțiile sale în domeniul matematicii . Biografie Deși a dus o viață retrasă , a realizat descoperiri interesante în domeniul geometriei . Prin studiul problemelor din acest domeniu și din mecanică , a devenit unul din inițiatorii calculului diferențial și integral . A efectuat cuadratura spiralei lui Arhimede și a demonstrat că această curbă poate fi redusă la rectificarea parabolei . O deosebită valoare o deține teorema pe care a stabilit -o referitor la egalitatea ariilor a două bande de hiperbolă și care a condus ulterior la descoperirea proporționalității acestor arii cu logaritmul raportului dintre anumite distanțe corespunzătoare dreptelor care delimitează aceste bande . Îna stabilit legătura dintre teoria logaritmilor și cuadratura hiperbolei , observând că logaritmii lui Neper au ca imagine geometrică ariile segmentelor de hiperbolă echilateră cuprinse între o asimptotă și două paralele la cealaltă asimptotă . A introdus metoda exhaustivă . Lucrarea sa cu privire la cuadratura cercului a fost criticată de mai mulți matematicieni , între care și Andrea Taqust , în schimb Newton și Leibniz au manifestat admirație pentru lucrările lui Gregorius , considerându -l ca pe unul care a pus bazele geometriei moderne . Îna studiat fasciculele armonice . Un alt obiect important de studiu l- au constituit conicele . Cea mai importantă scriere a sa este Opus geometricum , cuadratura circuli et sectionum coni , apărută la Anvers în Note Nașteri în Decese în Matematicieni din secolul al XVII -lea Specialiști în geometrie Oameni de știință flamanzi Preoți romano-catolici în știință Iezuiți