DACICC-1
DACICC-1 (Dispozitiv Automat de Calcul al Institutului de Calcul Cluj)
 	
 a fost conceput și realizat între anii 1959-1963 la Institutul de Calcul (Academia Română, filiala Cluj-Napoca), la inițiativa directorului acestui Institut, acad.Tiberiu Popoviciu. Echipa care l-a construit a fost condusă inițial de Manfred Rosmann, iar apoi de Gheorghe Farkas, fiind formată din inginerii Bruno Azzola, Mircea Bocu și Iolanda Juhasz. Programarea lui se făcea în cod mașină, principalii programatori în cei 9 ani de folosință fiind matematicienii Emil Muntean, Liviu Negrescu și Teodor Rus;
 a fost un produs original, succedând calculatorul experimental MARICA, construit în 1959;	
 a fost un calculator de generația 1 (cu  tuburi electronice), dar cu trăsături moderne, “revoluționare” pentru acea perioadă, ce țin de generația a 2-a: a avut în componență  tranzistoare (utilizate pentru prima dată la un calculator în România -  la partea logică), și  inele de ferită (utilizate tot pentru prima dată la un calculator românesc - atât la memoria internă, cât și la unele părți din logică). Totodată a avut o viteză mare de calcul pentru acea perioadă: frecvență de tact 100 KHz, permițând 2000 de adunări/secundă;
	
Se poate spune că este primul calculator românesc cu  tranzistoare (fără a fi complet tranzistorizat) și primul calculator românesc cu memorie internă cu ferite.

 a fost un calculator operațional, fiind folosit 10 ani (în perioada 1963-1972) la Institutul de Calcul pentru rezolvarea a numeroase probleme practice din economie. Menționăm spre exemplu că planificarea, recoltarea și prelucrarea sfeclei de zahăr din întreaga țară a fost modelată în anii 1964-1965 ca problemă matematică (de optimizare), și rezolvată la acest calculator, aducând importante beneficii economice; 
 a constituit baza formării a numeroși matematicieni de la Institutul de Calcul, de la  Universitatea “Babeș-Bolyai” și de la Universitatea Tehnică Cluj-Napoca ca specialiști în analiză numerică; aici s-a format ceea ce e cunoscută în țară și peste hotare ca "Școala Clujeană de Analiză Numerică și Teoria Aproximării";
 a constituit baza formării informaticienilor care au constituit (prin transfer de la Institutul de Calcul), Institutul de Tehnică de Calcul (ITC) Cluj, în 1968, și Centrul Teritorial de Calcul Cluj, în 1970;
 a constituit baza formării profesorilor de informatică de la Universitatea “Babeș-Bolyai” (de ex. prof. dr. Grigor Moldovan, ș.a.), care s-au instruit pe acest calculator iar apoi au predat cursuri la facultate, Clujul începând astfel să genereze absolvenți în domeniul IT. Acad. Dimitrie D. Stancu, fost membru al Institutului de Calcul, a predat primul curs de informatică si a publicat, impreuna cu prof. dr. Grigor Moldovan, prima documentatie de ALGOL.
Performanțele acestui calculator și reputația colectivului au făcut ca în anul 1964 Institutul Central de Cercetări Agricole (București) să comande construirea calculatorului DACICC-200 (contract în valoare de 3.482.000 lei – echivalentul a 580.000 $, raportat la cursul din 1964  ), care a fost cel mai performant calculator construit în țară cu proiect și materiale autohtone, până la fabricarea în anii '70 a calculatoarelor Felix, sub licență.

Ca o recunoaștere a meritelor specialiștilor de la Cluj, Gheorghe Farkas, Mircea Bocu și Emil Muntean (alături de alți câțiva pionieri ai informaticii românești) au fost recompensați în anul 2003 de către  președinția României cu  Ordinul Național Serviciul Credincios în grad de Cavaler.

Institutul de Calcul, prin acest calculator și prin următorul, DACICC-200, poate fi considerat ca „leagănul informaticii clujene”, precum și un important jalon în istoria informaticii românești. Institutul are de asemenea un rol recunoscut în dezvoltarea analizei numerice românești.

În prezent se află la  Muzeul Național Tehnic Dimitrie Leonida.

Construcție

DACICC-1 a fost construit folosind  tuburi electronice,  tranzistoare (pentru partea logică) și ferite (pentru memorie și unele părți din logică). Era un calculator binar, de tip serie, cu virgulă fixă și o adresă. Făcea parte din prima generație de calculatoare.

Dispozitivul aritmetic
Conținea 3 regiștri tranzistorizați de deplasare (R, R, R), cu câte 36 de ordine. Pentru operațiile de adunare, scădere, "și", "sau" se opera cu R și R. Rezultatul putea fi transmis unuia din regiștri sau memoriei. Registrul R se folosea și ca registru al memoriei interne.

Memorie
Memoria internă cu ferite avea 1024 de adrese și un ciclu de lucru de 17 μs. Putea funcționa în trei regimuri diferite: înscriere, citire și probă (pentru verificarea memoriei). Memoria externă era realizată pe tambur magnetic, avea 2048 de adrese și un timp de acces mediu de 12 ms.

Panou de comandă

Panoul de comandă permitea:
 înscrierea manuală în memorie și vizualizarea conținutului unei adrese;
 înscriere în număratorul de comenzi, cu vizualizare;
 executarea programelor automat sau pas cu pas;
 verificări ale calculatorului cu ciclu închis;
 alegerea sistemului de introducere a datelor (mecanic sau optic) ;
 alegerea sistemului de ieșire (tipărire, perforare) ;
 alegerea numărului de cifre care se tipăresc;
 alegerea regimului pentru stopul condiționat;
 cuplare, decuplare, porniri, opriri, ștergeri etc.

Periferice
Introducerea comenzilor se realiza pe o bandă perforată cu 5 orificii. Pentru citirea benzilor, calculatorul era dotat cu un aparat mecanic (6 caractere/secundă) și unul fotoelectric (1000 caractere/secundă). Rezultatele se tipăreau pe o mașină electrică de scris (6 caractere/secundă) sau erau perforate.

Programare
Lungimea unui cuvânt era de 36 de cifre binare (biți). O instrucțiune era compusă din 15 cifre binare: 5 pentru codul operației și 10 pentru adresă. Primul operand și rezultatul unei operații se aflau în registrul R, iar al doilea operand era referit de adresă. Într-un cuvânt se scriau două instrucțiuni care se executau succesiv. Sistemul de instrucțiuni cuprindea:
 operații aritmetice și logice de bază: adunare, scădere, înmulțire, împărțire, "și", "sau", deplasări la stânga și la dreapta;
 tipăriri zecimale, octale, de caractere, mutarea carului mașinii de scris;
 operații cu memoria internă, schimbul de informații între cele două memorii;
 comenzi speciale: transfer cu revenire, înmulțire cu precizie dublă, modificări ale conținutului unei adrese prin adunare cu registrul acumulator;
 operații auxiliare: stop, stop condiționat, treci mai departe.

Utilizări
Principalele programe dezvoltate au fost legate de:
 rezolvarea sistemelor de ecuații liniare (până la 64 de ecuații);
 probleme de transport;
 probleme de programare liniară;
 rezolvarea turnusului de locomotive pe traseul Brașov-Predeal, pentru Regionala CFR Brașov;
 croire optimă pentru întreprinderea Clujana.
Pe lângă acestea, calculatorul a fost folosit și pentru calculul orbitelor unor sateliți, prelucrări statistice de date, rezolvarea ecuațiilor diferențiale de ordinul doi, programare automată- un translator și un interpretor pentru expresii algebrice.
Lista completă a aplicațiilor în care a fost utilizat DACICC-1 se găsește în lucrarea .

Colectiv de cercetare
La proiectarea și realizarea calculatorului au contribuit: Gheorghe Farkas, Bruno Azzola, Mircea Bocu, Iolanda Juhasz și Manfred Rosmann.
Programele pentru DACCIC-1 au fost realizate, în limbaj mașină, de matematicienii: Emil Muntean, Liviu Negrescu și Teodor Rus.

Note

Bibliografie
 Azzola B., Farkas Gh., Bocu M., Dispozitiv aritmetic serie cu ferite, tranzistori și tuburi electronice pentru mașina electronică de calcul DACICC-1, Sesiunea de Comunicări a Comisiei de Automatizare a Academiei R.S.R., București, 1963;
 Farkas Gh., Azzola B., Bocu M., Dispozitiv de introducere cu tranzistori, Sesiunea de Comunicări a Comisiei de Automatizare a Academiei R.S.R., București 1963;
 Farkas Gh., Dispozitiv de scoatere cu tranzistori, Sesiunea de Comunicări a Comisiei de Automatizare a Academiei R.S.R., București, 1963;
 Bocu M., Farkas Gh., Rosman M., Dispozitivul de comandă al mașinii de calcul DACICC-1, Automatică și Electronică, nr.5, 1965;
 Azzola B., Bocu M., Farkas Gh., Juhasz J., Rosman M., Calculatorul electronic DACICC-1, a IX–a Sesiune de Comunicări a Institutului Politehnic București, București, 28-30 mai 1965;
 Farkas Gheorghe, Dispozitiv de memorizare cu inele de ferite, Sesiunea de Comunicări a Comisiei de Automatizare a Academiei R.S.R., București, 1962;
 Farkas Gheorghe, Dispozitiv de sortare al inelelor de ferite cu tranzistori, Sesiunea de Comunicări a Comisiei de Automatizare a Academiei R.S.R., București, 1963;
 Farkas Gheorghe, Memoria cu inele de ferite a masinii de calcul DACICC-1, Automatică și Electronică, nr.5, 1965.

Legături externe
Calculatorul DACICC-1 - Institutul de Calcul T. Popoviciu

Istoricul Institutului de Calcul T. Popoviciu

Calculatoare românești
DACICC-1 ( Dispozitiv Automat de Calcul al Institutului de Calcul Cluj ) a fost conceput și realizat între aniila Institutul de Calcul ( Academia Română , filiala Cluj-Napoca ) , la inițiativa directorului acestui Institut , acad.Tiberiu Popoviciu . Echipa care l- a construit a fost condusă inițial de Manfred Rosmann , iar apoi de Gheorghe Farkas , fiind formată din inginerii Bruno Azzola , Mircea Bocu și Iolanda Juhasz . Programarea lui se făcea în cod mașină , principalii programatori în ceiani de folosință fiind matematicienii Emil Muntean , Liviu Negrescu și Teodor Rus ; a fost un produs original , succedând calculatorul experimental MARICA , construit în a fost un calculator de generația (cu tuburi electronice ) , dar cu trăsături moderne , “ revoluționare ” pentru acea perioadă , ce țin de generația aa : a avut în componență tranzistoare ( utilizate pentru prima dată la un calculator în România - la partea logică ) , și inele de ferită ( utilizate tot pentru prima dată la un calculator românesc - atât la memoria internă , cât și la unele părți din logică ) . Totodată a avut o viteză mare de calcul pentru acea perioadă : frecvență de tactKHz , permițândde adunări/secundă ; Se poate spune că este primul calculator românesc cu tranzistoare ( fără a fi complet tranzistorizat ) și primul calculator românesc cu memorie internă cu ferite . a fost un calculator operațional , fiind folositani ( în perioadala Institutul de Calcul pentru rezolvarea a numeroase probleme practice din economie . Menționăm spre exemplu că planificarea , recoltarea și prelucrarea sfeclei de zahăr din întreaga țară a fost modelată în aniica problemă matematică ( de optimizare ) , și rezolvată la acest calculator , aducând importante beneficii economice ; a constituit baza formării a numeroși matematicieni de la Institutul de Calcul , de la Universitatea “Babeș-Bolyai ” și de la Universitatea Tehnică Cluj-Napoca ca specialiști în analiză numerică ; aici s- a format ceea ce e cunoscută în țară și peste hotare ca " Școala Clujeană de Analiză Numerică și Teoria Aproximării " ; a constituit baza formării informaticienilor care au constituit ( prin transfer de la Institutul de Calcul ) , Institutul de Tehnică de Calcul ( ITC ) Cluj , în și Centrul Teritorial de Calcul Cluj , în a constituit baza formării profesorilor de informatică de la Universitatea “Babeș-Bolyai ” ( de ex. prof. dr. Grigor Moldovan , ș.a. ) , care s- au instruit pe acest calculator iar apoi au predat cursuri la facultate , Clujul începând astfel să genereze absolvenți în domeniul IT . Acad . Dimitrie D. Stancu , fost membru al Institutului de Calcul , a predat primul curs de informatică si a publicat , impreuna cu prof. dr. Grigor Moldovan , prima documentatie de ALGOL . Performanțele acestui calculator și reputația colectivului au făcut ca în anulInstitutul Central de Cercetări Agricole ( București ) să comande construirea calculatorului DACICC-200 ( contract în valoare de482.000 lei – echivalentul a000 $ , raportat la cursul din ) , care a fost cel mai performant calculator construit în țară cu proiect și materiale autohtone , până la fabricarea în anii '70 a calculatoarelor Felix , sub licență . Ca o recunoaștere a meritelor specialiștilor de la Cluj , Gheorghe Farkas , Mircea Bocu și Emil Muntean ( alături de alți câțiva pionieri ai informaticii românești ) au fost recompensați în anulde către președinția României cu Ordinul Național Serviciul Credincios în grad de Cavaler . Institutul de Calcul , prin acest calculator și prin următorul , DACICC-200 , poate fi considerat ca „ leagănul informaticii clujene ” , precum și un important jalon în istoria informaticii românești . Institutul are de asemenea un rol recunoscut în dezvoltarea analizei numerice românești . În prezent se află la Muzeul Național Tehnic Dimitrie Leonida . Construcție DACICC-1 a fost construit folosind tuburi electronice , tranzistoare ( pentru partea logică ) și ferite ( pentru memorie și unele părți din logică ) . Era un calculator binar , de tip serie , cu virgulă fixă și o adresă . Făcea parte din prima generație de calculatoare . Dispozitivul aritmetic Conținearegiștri tranzistorizați de deplasare ( R , R , R ) , cu câtede ordine . Pentru operațiile de adunare , scădere , " și " , " sau " se opera cu R și R . Rezultatul putea fi transmis unuia din regiștri sau memoriei . Registrul R se folosea și ca registru al memoriei interne . Memorie Memoria internă cu ferite aveade adrese și un ciclu de lucru deμs . Putea funcționa în trei regimuri diferite : înscriere , citire și probă ( pentru verificarea memoriei ) . Memoria externă era realizată pe tambur magnetic , aveade adrese și un timp de acces mediu dems . Panou de comandă Panoul de comandă permitea : înscrierea manuală în memorie și vizualizarea conținutului unei adrese ; înscriere în număratorul de comenzi , cu vizualizare ; executarea programelor automat sau pas cu pas ; verificări ale calculatorului cu ciclu închis ; alegerea sistemului de introducere a datelor ( mecanic sau optic ) ; alegerea sistemului de ieșire ( tipărire , perforare ) ; alegerea numărului de cifre care se tipăresc ; alegerea regimului pentru stopul condiționat ; cuplare , decuplare , porniri , opriri , ștergeri etc . Periferice Introducerea comenzilor se realiza pe o bandă perforată cuorificii . Pentru citirea benzilor , calculatorul era dotat cu un aparat mecaniccaractere/secundă ) și unul fotoelectriccaractere/secundă ) . Rezultatele se tipăreau pe o mașină electrică de scriscaractere/secundă ) sau erau perforate . Programare Lungimea unui cuvânt era dede cifre binare ( biți ) . O instrucțiune era compusă dincifre binare: pentru codul operației șipentru adresă . Primul operand și rezultatul unei operații se aflau în registrul R , iar al doilea operand era referit de adresă . Într- un cuvânt se scriau două instrucțiuni care se executau succesiv . Sistemul de instrucțiuni cuprindea : operații aritmetice și logice de bază : adunare , scădere , înmulțire , împărțire , " și " , " sau " , deplasări la stânga și la dreapta ; tipăriri zecimale , octale , de caractere , mutarea carului mașinii de scris ; operații cu memoria internă , schimbul de informații între cele două memorii ; comenzi speciale : transfer cu revenire , înmulțire cu precizie dublă , modificări ale conținutului unei adrese prin adunare cu registrul acumulator ; operații auxiliare : stop , stop condiționat , treci mai departe . Utilizări Principalele programe dezvoltate au fost legate de : rezolvarea sistemelor de ecuații liniare ( până lade ecuații ) ; probleme de transport ; probleme de programare liniară ; rezolvarea turnusului de locomotive pe traseul Brașov-Predeal , pentru Regionala CFR Brașov ; croire optimă pentru întreprinderea Clujana . Pe lângă acestea , calculatorul a fost folosit și pentru calculul orbitelor unor sateliți , prelucrări statistice de date , rezolvarea ecuațiilor diferențiale de ordinul doi , programare automată- un translator și un interpretor pentru expresii algebrice . Lista completă a aplicațiilor în care a fost utilizat DACICC-1 se găsește în lucrarea \ . Colectiv de cercetare La proiectarea și realizarea calculatorului au contribuit : Gheorghe Farkas , Bruno Azzola , Mircea Bocu , Iolanda Juhasz și Manfred Rosmann . Programele pentru DACCIC-1 au fost realizate , în limbaj mașină , de matematicienii : Emil Muntean , Liviu Negrescu și Teodor Rus . Note Bibliografie Azzola B. , Farkas Gh. , Bocu M. , Dispozitiv aritmetic serie cu ferite , tranzistori și tuburi electronice pentru mașina electronică de calcul DACICC-1 , Sesiunea de Comunicări a Comisiei de Automatizare a Academiei R.S.R. , București , Farkas Gh. , Azzola B. , Bocu M. , Dispozitiv de introducere cu tranzistori , Sesiunea de Comunicări a Comisiei de Automatizare a Academiei R.S.R. , București Farkas Gh. , Dispozitiv de scoatere cu tranzistori , Sesiunea de Comunicări a Comisiei de Automatizare a Academiei R.S.R. , București , Bocu M. , Farkas Gh. , Rosman M. , Dispozitivul de comandă al mașinii de calcul DACICC-1 , Automatică și Electronică , nr.5 , Azzola B. , Bocu M. , Farkas Gh . , Juhasz J. , Rosman M. , Calculatorul electronic DACICC-1 , a IX–a Sesiune de Comunicări a Institutului Politehnic București , București,mai Farkas Gheorghe , Dispozitiv de memorizare cu inele de ferite , Sesiunea de Comunicări a Comisiei de Automatizare a Academiei R.S.R. , București , Farkas Gheorghe , Dispozitiv de sortare al inelelor de ferite cu tranzistori , Sesiunea de Comunicări a Comisiei de Automatizare a Academiei R.S.R. , București , Farkas Gheorghe , Memoria cu inele de ferite a masinii de calcul DACICC-1 , Automatică și Electronică , nr.5 , Legături externe Calculatorul DACICC-1 - Institutul de Calcul T. Popoviciu Istoricul Institutului de Calcul T. Popoviciu Calculatoare românești