Urial
Urial eller stäppfår är en grupp av underarter av arten Ovis orientalis (syonym: Ovis aries). Gruppen förekommer i centrala Asien och räknades tidigare som självständig art. I taxonomiska avhandlingar som Mammal Species of the World (2005) betecknas den som vignei-gruppen. Den andra gruppen av underarter (eller bara populationer) av Ovis orientalis är orientalis-gruppen (mufflonfår).

Taxonomi 
Till vignei-gruppen räknas upp till sju underarter:
 Ovis orientalis vignei (Blyth, 1841) förekommer med flera från varandra skilda populationer i Kashmirregionen i norra Pakistan och nordvästra Indien.
 Ovis orientalis arkal (Eversmann, 1850) lever i nordöstra Iran, i Turkmenistan, västra Uzbekistan och västra Kazakstan.
 Ovis orientalis bocharensis (Nasonov, 1914) hittas i östra Uzbekistan och södra Tadzjikistan. Populationerna räknas ofta till O. o. vignei.
 Ovis orientalis cycloceros (Hutton, 1842) har flera från varandra skilda utbredningsområden i Afghanistan samt i centrala och södra Pakistan.
 Ovis orientalis isphahanica (Nasonov, 1910) är endemisk för en liten region i centrala Iran. Underarten listas av Grubb (2005) till orientalis-gruppen.
 Ovis orientalis laristanica (Nasonov, 1909) förekommer i södra Iran vid Persiska viken. Underarten liknar andra urial i utseende men genetisk liknar den mer mufflonfår. Därför antas att underarten är en hybrid mellan väst- och centralasiatiska former.
 Ovis orientalis punjabiensis (Lydekker, 1913) hittas i saltöknar söder om Islamabad i nordöstra Pakistan.

Referenser 

Får
Urial eller stäppfår är en grupp av underarter av arten Ovis orientalis ( syonym : Ovis aries ) . Gruppen förekommer i centrala Asien och räknades tidigare som självständig art . I taxonomiska avhandlingar som Mammal Species of the Worldbetecknas den som vignei-gruppen . Den andra gruppen av underarter ( eller bara populationer ) av Ovis orientalis är orientalis-gruppen ( mufflonfår ) . Taxonomi Till vignei-gruppen räknas upp till sju underarter : Ovis orientalis vignei ( Blyth,förekommer med flera från varandra skilda populationer i Kashmirregionen i norra Pakistan och nordvästra Indien . Ovis orientalis arkal ( Eversmann,lever i nordöstra Iran , i Turkmenistan , västra Uzbekistan och västra Kazakstan . Ovis orientalis bocharensis ( Nasonov,hittas i östra Uzbekistan och södra Tadzjikistan . Populationerna räknas ofta till O. o. vignei . Ovis orientalis cycloceros ( Hutton,har flera från varandra skilda utbredningsområden i Afghanistan samt i centrala och södra Pakistan . Ovis orientalis isphahanica ( Nasonov,är endemisk för en liten region i centrala Iran . Underarten listas av Grubbtill orientalis-gruppen . Ovis orientalis laristanica ( Nasonov,förekommer i södra Iran vid Persiska viken . Underarten liknar andra urial i utseende men genetisk liknar den mer mufflonfår . Därför antas att underarten är en hybrid mellan väst- och centralasiatiska former . Ovis orientalis punjabiensis ( Lydekker,hittas i saltöknar söder om Islamabad i nordöstra Pakistan . Referenser Får