Jean-Jacques Weiss
Jean-Jacques Weiss, född den 19 november 1827 i Bayonne, död den 21 maj 1891 i Fontainebleau, var en fransk tidningsman.

Weiss erhöll filosofisk grad i Paris 1855, blev 1856 professor i franska litteraturen vid fakulteten i Aix och 1858 professor i historia i Dijon, men lämnade denna verksamhet 1860 och inträdde i redaktionen av tidningen Journal des débats i Paris. År 1867 uppsatte Weiss i förening med Édouard Hervé den liberala oppositionstidningen Journal de Paris.

Han kallades i januari 1870 av Émile Ollivier till medlem av conseil d'état, men måste efter kejsardömets fall samma år återgå till journalistyrket. Av nationalförsamlingen valdes han 1873 ånyo till conseiller d'état, men avsattes 1879, efter att han anfallit republiken i tidningen Journal de Paris. Under Gambettas kortvariga ministär 1881–1882 var Weiss direktör för politiska avdelningen i utrikesministeriet.

Sina sista år var han bibliotekarie i Fontainebleau. Weiss skrev artiklar i Revue des deux Mondes med flera tidskrifter och utgav Essais sur l'histoire de la litterature française (1865); postumt utgavs Le drame historique et le drame passionnel (1894). Han får följande omdöme i Nordisk familjebok: "Han var en fyndig polemiker, särskildt stark i ironien."

Källor 
 

Franska journalister under 1800-talet
Franska litteraturvetare
Franska professorer i historia
Alumner från École normale supérieure
Personer verksamma vid universitetet i Dijon
Litteraturvetare under 1800-talet
Historiker under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Franska politiker under 1800-talet
Personer från Bayonne
Födda 1827
Avlidna 1891
Män
Ugglan
Jean-Jacques Weiss , född dennovemberi Bayonne , död denmaji Fontainebleau , var en fransk tidningsman . Weiss erhöll filosofisk grad i Paris blevprofessor i franska litteraturen vid fakulteten i Aix ochprofessor i historia i Dijon , men lämnade denna verksamhetoch inträdde i redaktionen av tidningen Journal des débats i Paris . Åruppsatte Weiss i förening med Édouard Hervé den liberala oppositionstidningen Journal de Paris . Han kallades i januariav Émile Ollivier till medlem av conseil d' état , men måste efter kejsardömets fall samma år återgå till journalistyrket . Av nationalförsamlingen valdes hanånyo till conseiller d' état , men avsattes efter att han anfallit republiken i tidningen Journal de Paris . Under Gambettas kortvariga ministär1882 var Weiss direktör för politiska avdelningen i utrikesministeriet . Sina sista år var han bibliotekarie i Fontainebleau . Weiss skrev artiklar i Revue des deux Mondes med flera tidskrifter och utgav Essais sur l' histoire de la litterature française postumt utgavs Le drame historique et le drame passionnel Han får följande omdöme i Nordisk familjebok : "Han var en fyndig polemiker , särskildt stark i ironien . " Källor Franska journalister undertalet Franska litteraturvetare Franska professorer i historia Alumner från École normale supérieure Personer verksamma vid universitetet i Dijon Litteraturvetare undertalet Historiker undertalet Franska forskare undertalet Franska politiker undertalet Personer från Bayonne Födda Avlidna Män Ugglan