Småblodbi
Småblodbi (Sphecodes geoffrellus) är en biart som först beskrevs av Kirby 1802. Den ingår i släktet blodbin och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Som de flesta blodbin har arten mörkt huvud och mellankropp, samt en bakkropp som är röd på den främre delen. Hos honan är det röda bakkroppspartiet obrutet, hos hanen är det tvärrandigt i röda och mörka band. I ansiktet har hanen kort, vit behåring strax nedanför antennfästena. Honan är 4,5 till 6 mm lång, hanen 4 till 6 mm.

Ekologi 
Småblodbiet förekommer i många olika biotoper, som ängar och andra gräsmarker inklusive villaträdgårdar, buskmark, macchia, hedar, sandmarker, sluttningar, gärna på lerjord och kalkstensklippor. Arten är oligolektisk, den besöker blommande växter från många olika familjer. Flygtiden är från april till september för honor, juli till september för hanar.

Fortplantning 
Likt alla blodbin är honan boparasit; hon bygger inga egna bon, utan lägger sina ägg i bon av smalbina bronssmalbi, metallsmalbi, släntsmalbi och lersmalbi, samt möjligen även svartsmalbi, skogssmalbi, franssmalbi, Lasioglossum parvulum och Lasioglossum marginellum. I samband med äggläggningen dödar honan värdägget eller -larven, så hennes avkomma ostört kan leva på det insamlade matförrådet.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar stora delar av Europa från Skottland och Fennoskandien till södra Spanien och Grekland samt även Marocko, Tunisien, Turkiet och Mellanöstern.

I Sverige finns den i Götaland, Svealand och östra Norrland, medan den i Finland finns i större delen av landet utom längst i norr.

Källor 

Blodbin
Småblodbi ( Sphecodes geoffrellus ) är en biart som först beskrevs av Kirby Den ingår i släktet blodbin och familjen vägbin . Inga underarter finns listade i Catalogue of Life . Beskrivning Som de flesta blodbin har arten mörkt huvud och mellankropp , samt en bakkropp som är röd på den främre delen . Hos honan är det röda bakkroppspartiet obrutet , hos hanen är det tvärrandigt i röda och mörka band . I ansiktet har hanen kort , vit behåring strax nedanför antennfästena . Honan är5 tillmm lång , hanentillmm . Ekologi Småblodbiet förekommer i många olika biotoper , som ängar och andra gräsmarker inklusive villaträdgårdar , buskmark , macchia , hedar , sandmarker , sluttningar , gärna på lerjord och kalkstensklippor . Arten är oligolektisk , den besöker blommande växter från många olika familjer . Flygtiden är från april till september för honor , juli till september för hanar . Fortplantning Likt alla blodbin är honan boparasit ; hon bygger inga egna bon , utan lägger sina ägg i bon av smalbina bronssmalbi , metallsmalbi , släntsmalbi och lersmalbi , samt möjligen även svartsmalbi , skogssmalbi , franssmalbi , Lasioglossum parvulum och Lasioglossum marginellum . I samband med äggläggningen dödar honan värdägget eller -larven , så hennes avkomma ostört kan leva på det insamlade matförrådet . Utbredning Utbredningsområdet omfattar stora delar av Europa från Skottland och Fennoskandien till södra Spanien och Grekland samt även Marocko , Tunisien , Turkiet och Mellanöstern . I Sverige finns den i Götaland , Svealand och östra Norrland , medan den i Finland finns i större delen av landet utom längst i norr . Källor Blodbin