Metallsmalbi
Metallsmalbi (Lasioglossum morio) är en biart som först beskrevs av Fabricius 1793.  Metallsmalbi ingår i släktet smalbin och familjen vägbin.

Utseende 
Ett slankt bi med grönt metallglänsande huvud och mellankropp. Clypeus (munskölden) och pannan buktar ut. Antennerna är gula undertill, tydligast hos hanen. Han har även en blekgul spets på munskölden, svart överläpp och bruna käkar, vita hårband på tergit 2 till 4, samt korta hår på sternit 2 och 3. Honans bakkroppsbehåring är klart mindre, och består bara av vita hårfält på sidorna av tergit 2 och 3. Arten är liten, med en kroppslängd av 5 till 6 mm.

Ekologi 
Arten är generalist bäde vad gäller livsmiljö och föda: Den förekommer i skilda habitat som parker, trädgårdar, vägrenar, gräsmarker på kalkstens- och kritgrund samt ruderat.. Pollen hämtar den från blommande växter ur flera familjer, som korgblommiga växter, korsblommiga växter, strävbladiga växter, klockväxter, nejlikväxter, vindeväxter, johannesörtsväxter, fackelblomsväxter, ranunkelväxter och rosväxter. För nektar är urvalet familjer ännu större, korgblommiga växter, korsblommiga växter, flockblommiga växter, klockväxter, nejlikväxter, rosväxter, videväxter, brakvedsväxter, ranunkelväxter, näveväxter, väddväxter, araliaväxter, snyltrotsväxter, lejongapsväxter, viveväxter, fetbladsväxter, resedaväxter och klockväxter

Fortplantning 
Metallsmalbiet är, åtminstone i de södra delarna av utbredningsområdet, möjligen även södra Sverige, ett primitivt eusocialt bi, där en del icke-fertila döttrar till den grundläggande honan (drottningen) agerar som arbetare och hjälper till med skötseln av sina syskon. Bona anläggs ofta i stora kolonier tillsammans med andra bon från samma art på plan, naken mark, och med en liten jordhög kring boöppningen. Även murbruksfogar i väggar kan tjäna som bosubstrat. Det förekommer att bona angrips av blodbina pannblodbi, svartblodbi, småblodbi och gökbiet Nomada furva, vars larver lever av den insamlade näringen efter det att värdäggen eller -larverna dödats.

Utbredning 
Utbredningsområdet sträcker sig från Iberiska halvön och Azorerna i söder till Grekland och Kaukasus österut, samt västerut till England och Wales, och norrut till Fennoskandien. 

I Sverige är arten mycket vanlig i södra delarna av landet upp till Ångermanland, med ett fynd så långt norrut som i närheten av Luleå.

I Finland finns metallsmalbiet bara på Åland, undantaget ett fynd 1975 i Ruokolax i Södra Karelen.

Status 
Globalt är arten inte hotad, utan klassificerad som livskraftig ("LC") av IUCN.

Enligt den finländska rödlistan är arten nära hotad ("NT") i Finland.

Arten är klassificerad som livskraftig i Sverige av Artdatabanken.

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Smalbin
Insekter i palearktiska regionen
Metallsmalbi ( Lasioglossum morio ) är en biart som först beskrevs av Fabricius Metallsmalbi ingår i släktet smalbin och familjen vägbin . Utseende Ett slankt bi med grönt metallglänsande huvud och mellankropp. Clypeus ( munskölden ) och pannan buktar ut . Antennerna är gula undertill , tydligast hos hanen . Han har även en blekgul spets på munskölden , svart överläpp och bruna käkar , vita hårband på tergittill samt korta hår på sternitoch Honans bakkroppsbehåring är klart mindre , och består bara av vita hårfält på sidorna av tergitoch Arten är liten , med en kroppslängd avtillmm . Ekologi Arten är generalist bäde vad gäller livsmiljö och föda : Den förekommer i skilda habitat som parker , trädgårdar , vägrenar , gräsmarker på kalkstens- och kritgrund samt ruderat . . Pollen hämtar den från blommande växter ur flera familjer , som korgblommiga växter , korsblommiga växter , strävbladiga växter , klockväxter , nejlikväxter , vindeväxter , johannesörtsväxter , fackelblomsväxter , ranunkelväxter och rosväxter . För nektar är urvalet familjer ännu större , korgblommiga växter , korsblommiga växter , flockblommiga växter , klockväxter , nejlikväxter , rosväxter , videväxter , brakvedsväxter , ranunkelväxter , näveväxter , väddväxter , araliaväxter , snyltrotsväxter , lejongapsväxter , viveväxter , fetbladsväxter , resedaväxter och klockväxter Fortplantning Metallsmalbiet är , åtminstone i de södra delarna av utbredningsområdet , möjligen även södra Sverige , ett primitivt eusocialt bi , där en del icke-fertila döttrar till den grundläggande honan ( drottningen ) agerar som arbetare och hjälper till med skötseln av sina syskon . Bona anläggs ofta i stora kolonier tillsammans med andra bon från samma art på plan , naken mark , och med en liten jordhög kring boöppningen . Även murbruksfogar i väggar kan tjäna som bosubstrat . Det förekommer att bona angrips av blodbina pannblodbi , svartblodbi , småblodbi och gökbiet Nomada furva , vars larver lever av den insamlade näringen efter det att värdäggen eller -larverna dödats . Utbredning Utbredningsområdet sträcker sig från Iberiska halvön och Azorerna i söder till Grekland och Kaukasus österut , samt västerut till England och Wales , och norrut till Fennoskandien . I Sverige är arten mycket vanlig i södra delarna av landet upp till Ångermanland , med ett fynd så långt norrut som i närheten av Luleå . I Finland finns metallsmalbiet bara på Åland , undantaget ett fyndi Ruokolax i Södra Karelen . Status Globalt är arten inte hotad , utan klassificerad som livskraftig ( "LC") av IUCN . Enligt den finländska rödlistan är arten nära hotad ( "NT" ) i Finland . Arten är klassificerad som livskraftig i Sverige av Artdatabanken . Kommentarer Källor Externa länkar Smalbin Insekter i palearktiska regionen