Nätblodbi
Nätblodbi (Sphecodes reticulatus) är en biart som beskrevs av Thomson 1870. Nätblodbi ingår i släktet blodbin, och familjen vägbin. Inga underarter finns listade.

Beskrivning 
Ett slankt bi med en kroppslängd på 7 till 9 mm, med nästan ingen päls och en kropp som är svart utom på de främre tergiterna (bakkroppssegmenten) som är röda. (Det senare är typiskt för alla blodbin, därav det svenska trivialnamnet  blodbin).

Ekologi 
Nätblodbiet förekommer i många olika marktyper, företrädesvis med lätta jordar som sandheder, sandtag och gräsmarker på kalkgrund. Det har två generationer: En, endast bestående av övervintrande, parade honor som flyger under april till maj, och en, blandad, som flyger under juli till september. Biet besöker gärna flockblommiga växter som morot och bockrot. Det har även iakttagits på ljung och korgblommiga växter. Honorna bygger inga egna bon, utan är boparasiter hos mosandbin (Andrena barbilabris) som lever på blomsterrika sandmarker. I samband med äggläggningen dödar honan värdägget eller -larven, så hennes avkomma ostört kan leva på det insamlade matförrådet.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Europa och österut till Centralasien. I Sverige förekommer arten i Skåne, Halland, östra Götaland inklusive Gotland och Öland samt Västmanland och Uppland. De öppna sandmarker som värdarten föredrar växer dock igen, och arten var tidigare rödlistad som nära hotad ("NT") i Sverige. Den svarar dock snabbt på motåtgärder, för den svenska populationen har en viss uppgång kunnat konstateras under 2000-talet, och arten är sedan 2015 klassificerad som livskraftig ("LC") i landet. I Finland, där arten har observerats i de södra delarna av landet upp till Birkaland och Södra Savolax, är den rödlistad som starkt hotad ("EN").

Källor 

Blodbin
Nätblodbi ( Sphecodes reticulatus ) är en biart som beskrevs av Thomson Nätblodbi ingår i släktet blodbin , och familjen vägbin . Inga underarter finns listade . Beskrivning Ett slankt bi med en kroppslängd påtillmm , med nästan ingen päls och en kropp som är svart utom på de främre tergiterna ( bakkroppssegmenten ) som är röda . ( Det senare är typiskt för alla blodbin , därav det svenska trivialnamnet blodbin ) . Ekologi Nätblodbiet förekommer i många olika marktyper , företrädesvis med lätta jordar som sandheder , sandtag och gräsmarker på kalkgrund . Det har två generationer : En , endast bestående av övervintrande , parade honor som flyger under april till maj , och en , blandad , som flyger under juli till september . Biet besöker gärna flockblommiga växter som morot och bockrot . Det har även iakttagits på ljung och korgblommiga växter . Honorna bygger inga egna bon , utan är boparasiter hos mosandbin ( Andrena barbilabris ) som lever på blomsterrika sandmarker . I samband med äggläggningen dödar honan värdägget eller -larven , så hennes avkomma ostört kan leva på det insamlade matförrådet . Utbredning Utbredningsområdet omfattar Europa och österut till Centralasien . I Sverige förekommer arten i Skåne , Halland , östra Götaland inklusive Gotland och Öland samt Västmanland och Uppland . De öppna sandmarker som värdarten föredrar växer dock igen , och arten var tidigare rödlistad som nära hotad ( "NT" ) i Sverige . Den svarar dock snabbt på motåtgärder , för den svenska populationen har en viss uppgång kunnat konstateras undertalet , och arten är sedanklassificerad som livskraftig ( "LC" ) i landet . I Finland , där arten har observerats i de södra delarna av landet upp till Birkaland och Södra Savolax , är den rödlistad som starkt hotad ( "EN" ) . Källor Blodbin