Mursmalbi
Mursmalbi (Lasioglossum nitidulum) är en biart som först beskrevs av Fabricius 1804. Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin.

Beskrivning 
Ett mörkt bi med metalliskt grönt huvud och mellankropp. Clypeus (munskölden) och pannan buktar något utåt. Hanen har dessutom gul spets på munskölden, svart överläpp och bruna käkar. Tergit 2 och 3 har vita hårfläckar; stora hos honan, mindre och med tiden lätt bortnötta hos hanen. Ett tämligen litet bi med en kroppslängd på ungefär 6 mm.

Ekologi 
Arten föredrar soluppvärmda mikrohabitat, som stensamlingar och sprickor i stentag, murar och gamla byggnader. Arten är polylektisk, den hämtar pollen från blommande växter i många olika växtfamiljer, som korgblommiga växter, korsblommiga växter, flockblommiga växter, kransblommiga växter, strävbladiga växter, solvändeväxter, klockväxter, vallmoväxter, amaryllisväxter, rosväxter, ranunkelväxter och grobladsväxter.

Honorna kommer fram från vintervistet i slutet av mars till början av april, och de unga hanarna från början av juli.

Huruvida arten är solitär eller eusocial råder det skilda meningar om. Boet byggs i regel i vägg-, klipp- och  mursprickor på torra ruderatområden, jordbankar eller vingårdar.

Underarter och utbredning 

Arten delas in i följande underarter:

 L. n. nitidulum – Västra europeiska kontinenten från Italien till södra Sverige
 L. n. hammi – Medelhavsöarna
 L. n. aeneidorsum – centrala Tyskland till Uralbergen och norra Balkan
 L. n. fudakowskii – endemisk för Kreta

I Sverige finns arten i Skåne, då framför allt i Lund och Malmö, där den främst är vanlig i Limhamns kalkbrott, ett numera nerlagt kalkbrott och naturreservat, samt i Varberg i Halland.

Arten saknas helt i Finland.

Status 
Globalt är arten ohotad och klassificeras av IUCN som livskraftig ("LC").

Arten rödlistades tidigare (2005 och 2010) som nära hotad ("NT") i Sverige, men är numera (sedan 2020) klassificerad som livskraftig ("LC").

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

Smalbin
Insekter i palearktiska regionen
Mursmalbi ( Lasioglossum nitidulum ) är en biart som först beskrevs av Fabricius Den ingår i släktet smalbin och familjen vägbin . Beskrivning Ett mörkt bi med metalliskt grönt huvud och mellankropp . Clypeus ( munskölden ) och pannan buktar något utåt . Hanen har dessutom gul spets på munskölden , svart överläpp och bruna käkar . Tergitochhar vita hårfläckar ; stora hos honan , mindre och med tiden lätt bortnötta hos hanen . Ett tämligen litet bi med en kroppslängd på ungefärmm . Ekologi Arten föredrar soluppvärmda mikrohabitat , som stensamlingar och sprickor i stentag , murar och gamla byggnader . Arten är polylektisk , den hämtar pollen från blommande växter i många olika växtfamiljer , som korgblommiga växter , korsblommiga växter , flockblommiga växter , kransblommiga växter , strävbladiga växter , solvändeväxter , klockväxter , vallmoväxter , amaryllisväxter , rosväxter , ranunkelväxter och grobladsväxter . Honorna kommer fram från vintervistet i slutet av mars till början av april , och de unga hanarna från början av juli . Huruvida arten är solitär eller eusocial råder det skilda meningar om . Boet byggs i regel i vägg- , klipp- och mursprickor på torra ruderatområden , jordbankar eller vingårdar . Underarter och utbredning Arten delas in i följande underarter : L. n. nitidulum – Västra europeiska kontinenten från Italien till södra Sverige L. n. hammi – Medelhavsöarna L. n. aeneidorsum – centrala Tyskland till Uralbergen och norra Balkan L. n. fudakowskii – endemisk för Kreta I Sverige finns arten i Skåne , då framför allt i Lund och Malmö , där den främst är vanlig i Limhamns kalkbrott , ett numera nerlagt kalkbrott och naturreservat , samt i Varberg i Halland . Arten saknas helt i Finland . Status Globalt är arten ohotad och klassificeras av IUCN som livskraftig ( "LC" ) . Arten rödlistades tidigareochsom nära hotad ( "NT" ) i Sverige , men är numera ( sedanklassificerad som livskraftig ( "LC " ) . Kommentarer Källor Externa länkar Smalbin Insekter i palearktiska regionen