Berlinbiennalen
Berlinbiennalen (die Berlin Biennale für zeitgenössische Kunst) är en internationell utställning för samtida konst, som äger rum i Berlin vartannat år, vid jämna årtal. Det är den näst största återkommande samtidskonstutställningen i Tyskland, efter documenta.

Organisation och inriktning 
Biennalen har sina utställningar utspridda i olika lokaler i Berlin, med organisatoriskt centrum vid Kunst-Werke Berlin, KW Institute for Contemporary Art, på Auguststrasse 69.

Berlinbiennalen är med i The International Biennial Association (IBA).

Inför varje biennal utses en kurator, eller ett kurators-team, med uppgift att ge nya och ännu inte etablerade positioner inom den yngre konsten en möjlighet att synas. Utställningarna är utspridda runt om i Berlin, och man vill gärna passa på att hitta nya lokaler som inte brukar förknippas med konst. För att ytterligare öka möjligheten för nyare konst att slå igenom internationellt, beställer biennalen också nya verk av konstnärer.

Utveckling 
Berlinbiennalen grundades av Eberhard Mayntz och Klaus Biesenbach. Den senare har även grundat Kunst-Werke Berlin, där den första utställningen hölls 1998.

Sedan 2004 är Kunst-Werke Berlin den officiella arrangören av biennalen, med finansiellt stöd från den federala kulturstiftelsen Kulturstiftung des Bundes. Sedan dess har utställningen återkommit regelbundet vartannat år.

När den sjunde Berlinbiennalen hölls 2012 var det första gången man kunde besöka biennalen utan inträdesavgift. Den beräknas ha fått över 120 000 besökare.

Utställningar

1:a Berlinbiennalen 
Den 1:a Berlinbiennalen hölls hösten 1998 och kuraterades av Klaus Biesenbach, Hans Ulrich Obrist och Nancy Spector. Utgångspunkten för den första utställningens var i mycket betraktelsen av Berlin självt, den då pågående diskussionen om dess framtid som kulturellt centrum, Berlins mångfacetterade kulturella miljö och dess utveckling. Man bjöd in 70 internationellt verksamma konstnärer från olika slags discipliner, men som alla antingen bodde eller tillfälligt verkade i Berlin.

2:a Berlinbiennalen 
Den 2:a Berlinbiennalen hölls våren 2001. Till skillnad mot den förra utställningens Berlinfokus, tog här kuratorn Saskia Bos in 50 konstnärer från över 30 länder. Konstpublikens eget deltagande hamnade nu i fokus. Med ledorden connectedness, contribution och commitment kritiserade utställningen kommersiella, profitorienterade företeelser i konstvärlden, liksom inslag av elitism och narcissism. Utställningen hade ambitionen att visa på mer positiva ansatser i den nutida konsten, med en närmare dialog med publiken.

3:e Berlinbiennalen 
Komplex Berlin / Complex Berlin
Den 3:e Berlinbiennalen hölls våren 2004, med Ute Meta Bauer som kurator. Utställningens katalog hade titeln Komplex Berlin / Complex Berlin. Man strävade efter att skapa ett möte mellan lokala aktörer inom konst- och kunskapsproduktion för en gemensam diskurs, med särskilt fokus på de strukturella förändringar Berlin genomått under åren efter den avslutade öst-väst-konflikten. I ett brett spektrum av konstdiscipliner presenterades verk av 50 internationella konstnärer, också med reflektioner kring platsens betydelse, Berlins specifika topografo och dess förhållande i jämförelse med andra europeiska städer. Fem kärnteman presenterades som var sitt nav vid biennalens utställningsplatser, ofta framställda på plats: migration, urbana förhållanden, ljudlandskap, moden och scener samt annan bio.

4:e Berlinbiennalen 
Von Mäusen und Menschen / Of Mice and Men
Den 4:e Berlinbiennalen hölls våren 2006 och kuraterades av Maurizio Cattelan, Massimiliano Gioni och Ali Subotnick. Utställningen fick namnet Of Mice and Men och var upplagd som en roman, där olika karaktärer visade sina privata öden och allmänmänskliga rädslor. Det drevs ingen särskild tes, utan fokus var mer på livets stora frågor. Man valde en serie okonventionella platser för evenemang och utställningar, dock samlade längs Auguststraße. Verk av 60 konstnärer från fyra generationer visades i utställningen.

Biennalen föregicks av en halvårslång serie mer småskaliga utställningar vid ett lokalt galleri, en presentationsturné runt om i Tyskland kallad The Wrong Gallery samt intervjuer med deltagande konstnärer i en lokal tidning. Kuratorernas researcharbete resulterade också i publikationen Checkpoint Charley med bilder av 700 konstnärer.

5:e Berlinbiennalen 
When things cast no shadow
Den 5:e Berlinbiennalen hölls våren 2008 och kuraterades av Adam Szymczyk och Elena Filipovic. Utställningen hade den här gången namnet When things cast no shadow och bestod av två delar: en på dagen och en på natten.

På dagdelen presenterades verk av 50 konstnärer från fyra generationer, där många av de beställda verken skapades särskilt med tanke på den givna utställningsplatsen. Några veckor innan den officiella invigningen av biennalen, startade en serie soloutställningar som kuraterades av konstnärer som själva deltog i biennalen, och där det gavs en bild av yngre konstnärers relation till arvet från tidigare generationer, modernitet och utställningsformat.

Nattdelen fick ett eget namn: Mes nuits sonts plus belles que vos jours (Mina nätter är vackrare än dina dagar). Här engagerades ytterligare 100 konstnärer och kulturproducenter i ett bett spektrum av evenemang, uppmanade att med fokus på experiment och improvisation bearbeta gamla verk eller skapa helt nya, som en utställning i tillblivelse under biennalens gång.

6:e Berlinbiennalen 
Was draußen wartet / What is waiting out there
Den 6:e Berlinbiennalen hölls sommaren 2010, med Kathrin Rhomberg som kurator, och hade titeln Was draußen wartet (Vad som väntar därute). Kuratorn bjöd in 40 konstnärer vars centrala frågeställningar handlar om samtiden och konstens relation till denna. De i flesta fall nyproducerade verken innehöll reflektioner kring olika sätt som man konstnärligt tar till sig och framställer mångfalden av verkligheter i vår samtid.

För en kontextualisering av denna utställnings perspektiv, uppdrogs åt konsthistorikern Michael Fried att samtidigt kuratera en utställning med verk av 1800-tals konstnären Adolph Menzel, en tysk realist och föregångare till impressionismen.

Ett halvår innan den officiella invigningen av biennalen, startade projektet Artists Beyond, där man kunde följa tillkomsten av ett antal verk till biennalen i dialog med konstnärerna.

7:e Berlinbiennalen 
Forget Fear
Den 7:e Berlinbiennalen hölls våren/sommaren 2012. Den kuraterades av Artur Żmijewski, som till sitt kuratorsteam även bjöd in Joanna Warsza och konstnärskollektivet Voina. Fokus lades på konstens och konstnärers möjligheter att påverka samhället och deras ansvar vad gäller att stimulera människors kritiska blick och drivande av sociala förändringar.

Utställningens möte mellan konst och aktivt politiskt engagemang gjorde den till en av de mer kontroversiella och omdiskuterade Berlinbiennalerna, vilket man nog anat i förväg; den hade fått titeln Forget Fear. Medan vissa sympatiserade med idén och hoppades på utställningen som en vitamininjektion för en aktivare och breddad debatt om konstbegreppet, ifrågasatte också kritiker om det handlade om konst när konstnärer tog sig an alltför konkreta politiska frågor och uttryck, samtidigt som det påpekades att just det politiska uttrycket riskerade att hämmas i de delar där inbjudna aktivister inbjudits att verka inom konstutställningens ordnade ramar.

8:e Berlinbiennalen 
Den 8:e Berlinbiennalen hölls den 29 maj till 3 augusti 2014, med Juan A. Gaitán som kurator. Här samlades flera internationella positioner som alla berör mötet mellan stora historiska narrativ och den individuella människans erfarenheter. Drygt 60 konstnärer deltog, varav de flesta skapade nya verk för utställningen, som var tänkt att stimulera till nya perspektiv på mindre kända sidor av och sammanhang i historien.

Utställningen 2014 var betydligt mer lågmäld än föregångaren två år tidigare. Den var förlagd vid tre platser ganska långt från varandra: Kunst-Werkes lokaler i Berlin-Mitte, Museen Dahlem och Haus am Wannsee, och uppfattades av flera som både mindre tematiskt sammanhållen och innehållsmässigt mer svårtillgänglig, åtminstone än föregångaren.

9:e Berlinbiennalen 
Den 9:e Berlinbiennalen hölls, på olika platser i Berlin, 4 juni – 18 september 2016 och kuraterades av det New York-baserade konstnärskollektivet DIS, bestående av Lauren Boyle, Solomon Chase, Marco Roso och David Toro.

10:e Berlinbiennalen 
We don’t need another hero
Den 10:e Berlinbiennalen hölls 9 juni – 9 september 2018. Kurator var Gabi Ngcobo, konstnär och kurator från Sydafrika, som dessutom bjöd in Moses Serubiri (Uganda), Nomaduma Rosa Masilela (USA), Thiago de Paula Souza (Brasilien) och Yvette Mutumba (Tyskland) för medverkan i ett kuratorsteam.

Se även 
 Kunst-Werke Berlin

Referenser

Externa länkar 
 Berlin Biennale - Hemsida 
 Berlin Biennale - Hemsida 

Konstbiennaler
Kultur i Berlin
Evenemang i Berlin
Återkommande evenemang med premiär 1998
Utställningar i Tyskland
Berlinbiennalen ( die Berlin Biennale für zeitgenössische Kunst ) är en internationell utställning för samtida konst , som äger rum i Berlin vartannat år , vid jämna årtal . Det är den näst största återkommande samtidskonstutställningen i Tyskland , efter documenta . Organisation och inriktning Biennalen har sina utställningar utspridda i olika lokaler i Berlin , med organisatoriskt centrum vid Kunst-Werke Berlin , KW Institute for Contemporary Art , på Auguststrasse 69 . Berlinbiennalen är med i The International Biennial Association ( IBA ) . Inför varje biennal utses en kurator , eller ett kurators-team , med uppgift att ge nya och ännu inte etablerade positioner inom den yngre konsten en möjlighet att synas . Utställningarna är utspridda runt om i Berlin , och man vill gärna passa på att hitta nya lokaler som inte brukar förknippas med konst . För att ytterligare öka möjligheten för nyare konst att slå igenom internationellt , beställer biennalen också nya verk av konstnärer . Utveckling Berlinbiennalen grundades av Eberhard Mayntz och Klaus Biesenbach . Den senare har även grundat Kunst-Werke Berlin , där den första utställningen hölls Sedanär Kunst-Werke Berlin den officiella arrangören av biennalen , med finansiellt stöd från den federala kulturstiftelsen Kulturstiftung des Bundes . Sedan dess har utställningen återkommit regelbundet vartannat år . När den sjunde Berlinbiennalen höllsvar det första gången man kunde besöka biennalen utan inträdesavgift . Den beräknas ha fått över000 besökare . Utställningar 1:a Berlinbiennalen Dena Berlinbiennalen hölls höstenoch kuraterades av Klaus Biesenbach , Hans Ulrich Obrist och Nancy Spector . Utgångspunkten för den första utställningens var i mycket betraktelsen av Berlin självt , den då pågående diskussionen om dess framtid som kulturellt centrum , Berlins mångfacetterade kulturella miljö och dess utveckling . Man bjöd ininternationellt verksamma konstnärer från olika slags discipliner , men som alla antingen bodde eller tillfälligt verkade i Berlin . 2:a Berlinbiennalen Dena Berlinbiennalen hölls våren Till skillnad mot den förra utställningens Berlinfokus , tog här kuratorn Saskia Bos inkonstnärer från överländer . Konstpublikens eget deltagande hamnade nu i fokus . Med ledorden connectedness , contribution och commitment kritiserade utställningen kommersiella , profitorienterade företeelser i konstvärlden , liksom inslag av elitism och narcissism . Utställningen hade ambitionen att visa på mer positiva ansatser i den nutida konsten , med en närmare dialog med publiken . 3:e Berlinbiennalen Komplex Berlin / Complex Berlin Dene Berlinbiennalen hölls våren med Ute Meta Bauer som kurator . Utställningens katalog hade titeln Komplex Berlin / Complex Berlin . Man strävade efter att skapa ett möte mellan lokala aktörer inom konst- och kunskapsproduktion för en gemensam diskurs , med särskilt fokus på de strukturella förändringar Berlin genomått under åren efter den avslutade öst-väst-konflikten . I ett brett spektrum av konstdiscipliner presenterades verk avinternationella konstnärer , också med reflektioner kring platsens betydelse , Berlins specifika topografo och dess förhållande i jämförelse med andra europeiska städer . Fem kärnteman presenterades som var sitt nav vid biennalens utställningsplatser , ofta framställda på plats : migration , urbana förhållanden , ljudlandskap , moden och scener samt annan bio . 4:e Berlinbiennalen Von Mäusen und Menschen / Of Mice and Men Dene Berlinbiennalen hölls vårenoch kuraterades av Maurizio Cattelan , Massimiliano Gioni och Ali Subotnick . Utställningen fick namnet Of Mice and Men och var upplagd som en roman , där olika karaktärer visade sina privata öden och allmänmänskliga rädslor . Det drevs ingen särskild tes , utan fokus var mer på livets stora frågor . Man valde en serie okonventionella platser för evenemang och utställningar , dock samlade längs Auguststraße . Verk avkonstnärer från fyra generationer visades i utställningen . Biennalen föregicks av en halvårslång serie mer småskaliga utställningar vid ett lokalt galleri , en presentationsturné runt om i Tyskland kallad The Wrong Gallery samt intervjuer med deltagande konstnärer i en lokal tidning . Kuratorernas researcharbete resulterade också i publikationen Checkpoint Charley med bilder avkonstnärer . 5:e Berlinbiennalen When things cast no shadow Dene Berlinbiennalen hölls vårenoch kuraterades av Adam Szymczyk och Elena Filipovic . Utställningen hade den här gången namnet When things cast no shadow och bestod av två delar : en på dagen och en på natten . På dagdelen presenterades verk avkonstnärer från fyra generationer , där många av de beställda verken skapades särskilt med tanke på den givna utställningsplatsen . Några veckor innan den officiella invigningen av biennalen , startade en serie soloutställningar som kuraterades av konstnärer som själva deltog i biennalen , och där det gavs en bild av yngre konstnärers relation till arvet från tidigare generationer , modernitet och utställningsformat . Nattdelen fick ett eget namn : Mes nuits sonts plus belles que vos jours ( Mina nätter är vackrare än dina dagar ) . Här engagerades ytterligarekonstnärer och kulturproducenter i ett bett spektrum av evenemang , uppmanade att med fokus på experiment och improvisation bearbeta gamla verk eller skapa helt nya , som en utställning i tillblivelse under biennalens gång . 6:e Berlinbiennalen Was draußen wartet / What is waiting out there Dene Berlinbiennalen hölls sommaren med Kathrin Rhomberg som kurator , och hade titeln Was draußen wartet ( Vad som väntar därute ) . Kuratorn bjöd inkonstnärer vars centrala frågeställningar handlar om samtiden och konstens relation till denna . De i flesta fall nyproducerade verken innehöll reflektioner kring olika sätt som man konstnärligt tar till sig och framställer mångfalden av verkligheter i vår samtid . För en kontextualisering av denna utställnings perspektiv , uppdrogs åt konsthistorikern Michael Fried att samtidigt kuratera en utställning med verk avtals konstnären Adolph Menzel , en tysk realist och föregångare till impressionismen . Ett halvår innan den officiella invigningen av biennalen , startade projektet Artists Beyond , där man kunde följa tillkomsten av ett antal verk till biennalen i dialog med konstnärerna . 7:e Berlinbiennalen Forget Fear Dene Berlinbiennalen hölls våren/sommaren Den kuraterades av Artur Żmijewski , som till sitt kuratorsteam även bjöd in Joanna Warsza och konstnärskollektivet Voina . Fokus lades på konstens och konstnärers möjligheter att påverka samhället och deras ansvar vad gäller att stimulera människors kritiska blick och drivande av sociala förändringar . Utställningens möte mellan konst och aktivt politiskt engagemang gjorde den till en av de mer kontroversiella och omdiskuterade Berlinbiennalerna , vilket man nog anat i förväg ; den hade fått titeln Forget Fear . Medan vissa sympatiserade med idén och hoppades på utställningen som en vitamininjektion för en aktivare och breddad debatt om konstbegreppet , ifrågasatte också kritiker om det handlade om konst när konstnärer tog sig an alltför konkreta politiska frågor och uttryck , samtidigt som det påpekades att just det politiska uttrycket riskerade att hämmas i de delar där inbjudna aktivister inbjudits att verka inom konstutställningens ordnade ramar . 8:e Berlinbiennalen Dene Berlinbiennalen hölls denmaj tillaugusti med Juan A . Gaitán som kurator . Här samlades flera internationella positioner som alla berör mötet mellan stora historiska narrativ och den individuella människans erfarenheter . Drygtkonstnärer deltog , varav de flesta skapade nya verk för utställningen , som var tänkt att stimulera till nya perspektiv på mindre kända sidor av och sammanhang i historien . Utställningenvar betydligt mer lågmäld än föregångaren två år tidigare . Den var förlagd vid tre platser ganska långt från varandra : Kunst-Werkes lokaler i Berlin-Mitte , Museen Dahlem och Haus am Wannsee , och uppfattades av flera som både mindre tematiskt sammanhållen och innehållsmässigt mer svårtillgänglig , åtminstone än föregångaren . 9:e Berlinbiennalen Dene Berlinbiennalen hölls , på olika platser i Berlin,juni –septemberoch kuraterades av det New York-baserade konstnärskollektivet DIS , bestående av Lauren Boyle , Solomon Chase , Marco Roso och David Toro. 10:e Berlinbiennalen We don’t need another hero Dene Berlinbiennalen höllsjuni –september Kurator var Gabi Ngcobo , konstnär och kurator från Sydafrika , som dessutom bjöd in Moses Serubiri ( Uganda ) , Nomaduma Rosa Masilela ( USA ) , Thiago de Paula Souza ( Brasilien ) och Yvette Mutumba ( Tyskland ) för medverkan i ett kuratorsteam . Se även Kunst-Werke Berlin Referenser Externa länkar Berlin Biennale - Hemsida Berlin Biennale - Hemsida Konstbiennaler Kultur i Berlin Evenemang i Berlin Återkommande evenemang med premiär Utställningar i Tyskland