Veronikasandbi
Veronikasandbi (Andrena semilaevis) är en biart som beskrevs av Pérez 1903. Veronikasandbiet ingår i släktet sandbin, och familjen grävbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Honan har naken, tätprickig munsköld och mellankropp, medan hanen har långa, vita hår på munskölden och mellankroppen. Båda könen har bakkanterna på tergiterna 2 till 4 nedsänkta och glänsande. Hanarna har dessutom vita hårband längs tergiternas bakkanter, dock osammanhängande på de två främre (tergit 1 och 2). Arten är ett helt litet bi; honan är 6 till 8 mm lång, hanen 5 till 8 mm.

Ekologi 
Veronikasandbiet förekommer framför allt i fuktiga habitat som skogsbryn, dalgångar, näringsrika ängar, ruderat vid fältkanter och staket, trädgårdar samt kyrkogårdar. I de södra delarna av utbredningsområdet lever det i skogar, berg och dalar. I de schweiziska alperna kan den gå upp till 1 800 meters höjd.

I de sydliga delarna av utbredningsområdet har arten två generationer per år, och flyger från april till augusti. Längre norrut varar flygtiden från maj till augusti. Veronikasandbiet är oligolektiskt, det flyger till blommande växter ur många familjer: Korgblommiga växter (som maskros), ranunkelväxter (som ranunkelsläktet), grobladsväxter (som veronikasläktet), flockblommiga växter (som kummin, kirskål och hundkäx), korsblommiga växter (som vejde), videväxter (som videsläktet) och rosväxter (som smultron).

Arten är solitär, och gräver ut sina larvbon i lerjordar. Det förekommer att bona parasieras av smågökbi. Honan av detta lägger ett ägg i varje bo av veronikasandbi hon besöker, och larven lever av värdlarvens förråd, efter det att värdägget ätits upp eller värdlarven dödats.

Utbredning 
Arten finns i större delen av Europa söderut till nordligaste Spanien, nordligaste Italien, Montenegro, södra Rumänien och Krim. Österut når den till Uralregionen. I Sverige finns den i Götaland, Svealand och längs Norrlandskusten, medan den i Finland förekommer i södra delarna av landet.

Bevarandestatus 
IUCN klassificerar biet internationellt under kunskapsbrist ("DD"), på grund av att biets globala utbredning anses för litet undersökt. Däremot klassificeras det som livskraftigt ("LC") i både Sverige och Finland.

Källor 

Sandbin
Veronikasandbi ( Andrena semilaevis ) är en biart som beskrevs av Pérez Veronikasandbiet ingår i släktet sandbin , och familjen grävbin . Inga underarter finns listade i Catalogue of Life . Beskrivning Honan har naken , tätprickig munsköld och mellankropp , medan hanen har långa , vita hår på munskölden och mellankroppen . Båda könen har bakkanterna på tergiternatillnedsänkta och glänsande . Hanarna har dessutom vita hårband längs tergiternas bakkanter , dock osammanhängande på de två främre ( tergitoch Arten är ett helt litet bi ; honan ärtillmm lång , hanentillmm . Ekologi Veronikasandbiet förekommer framför allt i fuktiga habitat som skogsbryn , dalgångar , näringsrika ängar , ruderat vid fältkanter och staket , trädgårdar samt kyrkogårdar . I de södra delarna av utbredningsområdet lever det i skogar , berg och dalar . I de schweiziska alperna kan den gå upp till800 meters höjd . I de sydliga delarna av utbredningsområdet har arten två generationer per år , och flyger från april till augusti . Längre norrut varar flygtiden från maj till augusti . Veronikasandbiet är oligolektiskt , det flyger till blommande växter ur många familjer : Korgblommiga växter ( som maskros ) , ranunkelväxter ( som ranunkelsläktet ) , grobladsväxter ( som veronikasläktet ) , flockblommiga växter ( som kummin , kirskål och hundkäx ) , korsblommiga växter ( som vejde ) , videväxter ( som videsläktet ) och rosväxter ( som smultron ) . Arten är solitär , och gräver ut sina larvbon i lerjordar . Det förekommer att bona parasieras av smågökbi . Honan av detta lägger ett ägg i varje bo av veronikasandbi hon besöker , och larven lever av värdlarvens förråd , efter det att värdägget ätits upp eller värdlarven dödats . Utbredning Arten finns i större delen av Europa söderut till nordligaste Spanien , nordligaste Italien , Montenegro , södra Rumänien och Krim . Österut når den till Uralregionen . I Sverige finns den i Götaland , Svealand och längs Norrlandskusten , medan den i Finland förekommer i södra delarna av landet . Bevarandestatus IUCN klassificerar biet internationellt under kunskapsbrist ( "DD" ) , på grund av att biets globala utbredning anses för litet undersökt . Däremot klassificeras det som livskraftigt ( "LC" ) i både Sverige och Finland . Källor Sandbin