Svartblodbi
Svartblodbi (Sphecodes niger) är en biart som beskrevs av Hagens 1874. Den ingår i släktet blodbin och familjen vägbin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten finns sparsamt i Sverige, men saknas helt i Finland.

Beskrivning 
Ett bi med svart huvud och mellankropp. Honan har samma utseende som hos de flesta blodbin, med delvis röd bakkropp. Hos hanen är emellertid även bakkroppen svart. Den del av mellankroppens ovansida som täcks av vingarna är nästan helt slät, till skillnad mot vad som är fallet hos de flesta andra arter i släktet.

Ekologi 
Habitatet utgörs av hedar, gräsmarker på kalkgrund, klippor av mjukare bergarter och leriga sluttningar. Honorna kommer fram under våren och flyger till tidig höst, hanarna från juli till september. Besökta växter är korgblommiga växter samt flockblommiga växter som björnloka och nötkörvel.

Fortplantning 
Likt alla blodbin är honan boparasit; hon bygger inga egna bon, utan lägger sina ägg i bon av smalbiet metallsmalbi (Lasioglossum morio). I samband med äggläggningen dödar honan värdägget eller -larven, så hennes avkomma ostört kan leva på det insamlade matförrådet.

Utbredning 
Arten förekommer sällsynt i Syd- och Mellaneuropa från nordöstra Spanien till Ukraina och vidare till Turkiet. Den förekommer inte i Finland; i Sverige betraktas den som bofast och reproducerande, men har endast observerats fyra gånger (fram till 2020), tre gånger i Skåne och en i Blekinge.

Vid den svenska rödlistbedömningen 2020 klassificerades arten som sårbar ("VU").

Källor 

Insekter i palearktiska regionen
Blodbin
Svartblodbi ( Sphecodes niger ) är en biart som beskrevs av Hagens Den ingår i släktet blodbin och familjen vägbin . Inga underarter finns listade i Catalogue of Life . Arten finns sparsamt i Sverige , men saknas helt i Finland . Beskrivning Ett bi med svart huvud och mellankropp . Honan har samma utseende som hos de flesta blodbin , med delvis röd bakkropp . Hos hanen är emellertid även bakkroppen svart . Den del av mellankroppens ovansida som täcks av vingarna är nästan helt slät , till skillnad mot vad som är fallet hos de flesta andra arter i släktet . Ekologi Habitatet utgörs av hedar , gräsmarker på kalkgrund , klippor av mjukare bergarter och leriga sluttningar . Honorna kommer fram under våren och flyger till tidig höst , hanarna från juli till september . Besökta växter är korgblommiga växter samt flockblommiga växter som björnloka och nötkörvel . Fortplantning Likt alla blodbin är honan boparasit ; hon bygger inga egna bon , utan lägger sina ägg i bon av smalbiet metallsmalbi ( Lasioglossum morio ) . I samband med äggläggningen dödar honan värdägget eller -larven , så hennes avkomma ostört kan leva på det insamlade matförrådet . Utbredning Arten förekommer sällsynt i Syd- och Mellaneuropa från nordöstra Spanien till Ukraina och vidare till Turkiet . Den förekommer inte i Finland ; i Sverige betraktas den som bofast och reproducerande , men har endast observerats fyra gånger ( fram till tre gånger i Skåne och en i Blekinge . Vid den svenska rödlistbedömningenklassificerades arten som sårbar ( "VU" ) . Källor Insekter i palearktiska regionen Blodbin