Tetraloniella dentata
Tetraloniella dentata är en biart som först beskrevs av Ernst Friedrich Germar 1839. Den ingår i släktet Tetraloniella och familjen långtungebin. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Arten är ett 11 till 15 mm långt bi, med långhårig päls och en bakkropp som är randig i ljusare och mörkare fält. Antennerna, som är helt svarta, är mycket långa hos hanen. Clypeus (munskölden) har gula markeringar hos honan. Som alla arter i släktet påminner biet om ett honungsbi.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Syd- och Mellaneuropa till europeiska Ryssland i öster, Iberiska halvön, Marocko och Algeriet i söder samt Turkiet och Syrien i sydöst. Den är troligen nationellt utdöd i Slovakien och Slovenien, starkt hotad i Tyskland, samt sårbar i Schweiz. Globalt klassificerar emellertid IUCN den som livskraftig ("LC").

Ekologi 
Tetraloniella dentata lever på gräsmarker, i buskmarker av macchiakaraktär och på pustaliknande stäpper i Centraleuropa och Ryssland. I bergen kan arten gå upp till drygt 1 000 m. Den är polylektisk, den flyger till värdväxter från flera familjer; i synnerhet korgblommiga växter, men även ärtväxter, strävbladiga växter, kransblommiga växter och triftväxter. Flygtiden varar från maj till augusti.

Likt alla arter i släktet är arten ett solitärt bi som bygger larvbon i marken, det vill säga den är icke-samhällsbildande, honan gräver själv ut boet.. Det är dock vanligt att flera honor gräver ut sina larvbon nära varandra i stora kolonier på flera hundra bon.. Bona kan parasiteras av biet Ammobates vinctus, vars larver lever av den insamlade näringen efter det att värdägget eller -larven dödats, samt av larven till köttflugan Miltogramma oestracea.

Källor 

Långtungebin
dentata
Insekter i palearktiska regionen
Tetraloniella dentata är en biart som först beskrevs av Ernst Friedrich Germar Den ingår i släktet Tetraloniella och familjen långtungebin . Inga underarter finns listade i Catalogue of Life . Beskrivning Arten är etttillmm långt bi , med långhårig päls och en bakkropp som är randig i ljusare och mörkare fält . Antennerna , som är helt svarta , är mycket långa hos hanen . Clypeus ( munskölden ) har gula markeringar hos honan . Som alla arter i släktet påminner biet om ett honungsbi . Utbredning Utbredningsområdet omfattar Syd- och Mellaneuropa till europeiska Ryssland i öster , Iberiska halvön , Marocko och Algeriet i söder samt Turkiet och Syrien i sydöst . Den är troligen nationellt utdöd i Slovakien och Slovenien , starkt hotad i Tyskland , samt sårbar i Schweiz . Globalt klassificerar emellertid IUCN den som livskraftig ( "LC" ) . Ekologi Tetraloniella dentata lever på gräsmarker , i buskmarker av macchiakaraktär och på pustaliknande stäpper i Centraleuropa och Ryssland . I bergen kan arten gå upp till drygt000 m . Den är polylektisk , den flyger till värdväxter från flera familjer ; i synnerhet korgblommiga växter , men även ärtväxter , strävbladiga växter , kransblommiga växter och triftväxter . Flygtiden varar från maj till augusti . Likt alla arter i släktet är arten ett solitärt bi som bygger larvbon i marken , det vill säga den är icke-samhällsbildande , honan gräver själv ut boet . . Det är dock vanligt att flera honor gräver ut sina larvbon nära varandra i stora kolonier på flera hundra bon .. Bona kan parasiteras av biet Ammobates vinctus , vars larver lever av den insamlade näringen efter det att värdägget eller -larven dödats , samt av larven till köttflugan Miltogramma oestracea . Källor Långtungebin dentata Insekter i palearktiska regionen