english: This realization was exploited most powerfully for pragmatic ends by the 18th- century philosopher Jeremy Bentham, who set out to resolve an important problem ushered in by the industrial age, where, for the first time, institutions had become so large and centralized that they were no longer able to monitor and therefore control each one of their individual members, and the solution that he devised was an architectural design originally intended to be implemented in prisons that he called the panopticon, the primary attribute of which was the construction of an enormous tower in the center of the institution where whoever controlled the institution could at any moment watch any of the inmates, although they couldn't watch all of them at all times.
non_english: Ово схватање је најснажније, у прагматичне сврхе, искористио филозоф 18. века, Џереми Бентам, који је одлучио да реши важан проблем који је настао због индустријског доба, где су, по први пут, институције постале толико велике и централизоване, да нису више могле да надгледају и контролишу сваког појединог члана, а решење које је он смислио је архитектонски пројекат, у основи смишљен за примену у затворима, који је назвао паноптикон, чији је главни атрибут контрукција огромног торња у центру институције, где онај ко контролише институцију може у сваком тренутку да посматра било ког затвореника, али не све затворенике сво време.