 סימן יד - אם אחד מבעלי דינין אומר נלך לבית דין הגדול ודין האומר מאיזה   טעם דנתוני. ובו ח' סעיפים:
המתחייב בדין אינו חייב לשלם לשכנגדו יציאותיו אע''פ שהזקיקו לדון בעיר אחרת וה''מ דלא מסרב למיקם בדינא אלא שרוצה לדון בעיר אחרת אבל אם היה מסרב לבא לב''ד והוצרך התובע להוציא הוצאות לכופו לירד לדין חייב לפרוע לו כל הוצאותיו (שהוציא משעה שנעשה סרבן) (מהרי''ק שורש א' תמ''ד ונ''י פ' הגוזל בתרא ומהר''יו ותשובת הרא''ש כלל ק''ח וע''ג סי' ב') ויש מי שאומר שאם תבעו בערכאות והוציא הוצאות בדיינים וטוענים אע''פ שמתוך סרובו הוצרך להוליכו בערכאות אין חייב לשלם הוצאותיו: {הגה: ויש חולקין וס''ל דאם הוצרך להוציא עליו הוצאות לכופו על ידי ערכאות של עכו''ם חייב לשלם לו (תשובת הרא''ש כלל ע''ג סימן ב') וכן נ''ל עיקר ובלבד שעשאו ברשות ב''ד כדלקמן סי' כ''ו מי שאומר לחבירו שילכו לדון במקום אחר ואמר לו לך ואני אבוא אחריך והלך והשני לא הלך אחריו צריך לשלם לזה שהלך כל יציאותיו (מרדכי ס''פ זה בורר) כשהסרבן צריך לשלם ההוצאות אין אומרים שישבע כמה הוציא ויטול אלא צריך לברר כמה הוציא או הב''ד ישומו לו הוצאותיו וכזה ישלם לו (תשובת הרא''ש כלל ק''ז):}