 סימן סא - דין כמה צריך לדקדק ולכוין בקריאת שמע. ובו כ''ו סעיפים:
בקריאת שמע יש רמ''ה תיבות וכדי להשלים רמ''ח כנגד איבריו של אדם מסיים שליח צבור ה' אלהיכם אמת וחוזר ואומר בקול רם ה' אלהיכם אמת: {הגה: ובזה כל אדם יוצא הואיל ושומעין מפיו של שליח ציבור ג' תיבות אלו (בית יוסף בשם אורחות חיים). ואם היחיד רוצה גם כן לאמרם עם השליח צבור אין איסור בדבר (דברי עצמו):} ואם הוא קורא ביחיד יכוין בט''ו ווין שבאמת ויציב שעולים צ' והם כנגד ג' שמות ההויה שכל שם עולה כ''ו וד' אותיותיו הם ל': {הגה: ויש עוד טעם אחר בדבר דט''ו ווי''ן עולין צ' והקריאה נחשבת א' הרי צ''א כמנין השם בקריאתו ובכתיבתו והוי כאילו אמר ה' אדנ''י אמת (מהרי''ק שורש מ''ב ואגור). ויש שכתבו דכל הקורא קריאת שמע ביחיד יאמר אל מלך נאמן שמע וגו' כי ג' תיבות אלו משלימין המנין של רמ''ח והוא במקום אמן שיש לענות אחר ברוך הבוחר בעמו ישראל באהבה וכן נוהגין ונראה לי מכל מקום כשקורא עם הצבור לא יאמר אל מלך נאמן רק יאמר אמן אחר השליח ציבור כשמסיים הברכה וכן נוהגין ונכון הוא:}