 סימן קיז - דין העושה שדהו או עבדו אפותיקי. ובו ז סעיפים:
איסור הנאה מפקיע מידי שעבוד כמו קדושת הגוף בההוא אצטלא דפרסוה אמיתנא על דעת שיקבר עמו אין בעל חוב גובה ממנו: {הגה: אבל קדושת דמים אינו מפקיע מידי שיעבודא אלא יפדנו המלוה בדבר מועט שלא יאמרו הקדש יוצא לחולין בלא פדיון ודמי הפדיון יוסיף על החוב ויגבנו מן הלוה (טור ס''ז) ואפי' בקדושת הגוף לא יכול לאסרן על המלוה לחוד לומר יהיו נכסי קונם עליו אלא א''כ אסרן על כל העולם (מרדכי פ' המדיר ופ' ג''פ בשם מהר''ם) ויש חולקין (ר''ן פ' אע''פ ונ''י פ' אלמנה שתי הדעות):} 