 סימן יז - להשוות הבעלי דינין בכל דבר. ובו י''א סעיפים:
אסור לדיין לשמוע דברי בעל דין האחד שלא בפני בעל דין חבירו: {הגה: ודוקא שיודע הדיין שיהיה דיין בדבר אבל אם שמע טענת הא' ואח''כ נתרצה השני לדון לפניו מותר להיות דיין בדבר (תשובת מהרי''ל קצ''ה) ולא יכתוב שום חכם פסק לא' מבעלי הדינין בדרך א''כ או שיכתוב לו דעתו בלא פסק כל זמן שלא שמע דברי שניהם שמא מתוך דבריו ילמדו לשקר גם משום שאח''כ יטעון השני בדרך אחר ויצטרך לכתוב להיפך ואיכא זילותא לחכם (רשב''א וריב''ש סימן קע''ט):} וכן הבעל דין מוזהר על כך ותלמיד שיש לו דין לפני רבו לא יקדים לבא קודם בעל דינו שלא יהא נראה כמקדים כדי לברר טענותיו שלא בפני חבירו ואם יש לו עת קבוע לבא ללמוד לפניו ובא העת ההיא מותר: