 סימן צז - להלוות לעני ושלא לנגשו ושלא לחבול כלי אוכל נפש ואלמנה והשבת   העבוט ודין הסידור. ובו ל סעיפים:
יש מי שאומר שאין שליח ב''ד אסור ליכנס לביתו למשכנו אלא במשכנו להיות בטוח ממעותיו ולא הגיע זמן הפרעון אבל כשהגיע זמן הפרעון ובא לגבות חובו וזה אינו רוצה לפורעו והוא בחזקה שיש לו מטלטלין ומבריחם שליח ב''ד נכנס לביתו למשכנו ויפרע לזה חובו שפריעת ב''ח מצוה ומכין אותו עד שתצא נפשו כדי לקיימה אבל אין כופין אותו להשכיר עצמו ולא לעשות שום מלאכה כדי לפרוע ואפילו התנה על עצמו שיתפוש המלוה את גופו וכתב לו זה בשטר אינו מועיל ואינו יכול לא לאסרו ולא להשתעבד בו: {הגה: ודוקא שאין לו לשלם אבל אם יש לו ואינו רוצה לשלם ב''ד חובשין אותו ומכין אותו עד שתצא נפשו וכופין אותו לשלם (ד''ע באגודה פ' כל כתבי וריב''ש סי' תפ''ד וכמ''ש הטור) וי''א דאפי' אם אין לו לשלם אם ישבע להיות חבוש עד שישלם צריך לקיים שבועתו (ריב''ש סי' תפ''ד) ועיין לקמן סוף הסימן:}