 סימן קיז - דין העושה שדהו או עבדו אפותיקי. ובו ז סעיפים:
העושה שדהו אפותיקי לב''ח או לאשה בכתובת' והוא שיכתוב להם מכאן תגבו ושטפה נהר הרי זה גובה משאר נכסים וטורף אותם (אבל כל זמן שהיא בידו אינו יכול לסלקו בנכסים אחרים רק במעות) (המגיד פ' י''ח מה' מלוה ור''ן) ((ויש חולקין)) (טור סעיף א') ואם התנה עמו שלא יהא לו פרעון אלא מזו אינו גובה משאר נכסים ואם מכרה לאחר ובא ב''ח זה לטרפה אינו יכול לסלקו בדמים (טור סי' קמ''ו) מאחר שהתנה עמו שלא יהא לו פרעון אלא מזו: {הגה: עשה שדהו אפותיקי מפורש שאמר ליה לא יהא לך פרעון אלא מזו ונמצא השדה לא היתה שלו יש אומרים דגובה משאר נכסים (רבינו ירוחם נתיב ו' חלק ג' בשם התו') אבל אם טרף ממנו בע''ח מוקדם אינו חוזר עליו (שם):} עשה שדהו אפותיקי לבעל חובו או לאשה בכתובת' ומכרה הרי זו מכורה וכשיבא בעל חוב לגבות אם לא ימצא נכסים בני חורין יטרוף אותה בד''א כשמכרה לשעתה אבל אם מכרה ממכר עולם אינה מכור': {הגה: זהו דעת רמב''ם אבל רוב המפרשים חולקין וסבירא להו דאפי' יש כאן בנ''ח טורף מאפותיקי מפורש ואם מכר המכר קיים עד שעת טירפא וכן עיקר (טור והמגיד פי''ח וב''י):}