 סימן קט - מכריזין על נכסי יתומים. ובו ו סעיפים:
ב''ד שמכרו שלא בהכרזה נעשו כמו שטעו בדבר משנה וחוזרים ומוכרים בהכרזה: {הגה: י''א דאם מכרו הקרקעות בשעה שאין קונין כגון בשעת מגפה או מלחמה מה שעשו עשוי דאין לב''ד למכור אלא בשעת הגבייה ויש חולקין (ב''י שתי הדעות):} וב''ד שמכרו האחריות על היתומים וב''ד שהכריזוה כראוי ובדקו יפה ודקדקו בשומא אע''פ שטעו ומכרו שוה מנה בק''ק או ק''ק במנה הרי מכרן קיים אבל אם לא בדקו בשומא ולא כתבו אגרת בקורת שהיא דקדוק השומא וההכרז' וטעו והותירו שתות או פחתו שתות מכרן בטל פחות משתות מכרן קיים וכן אם מכרו קרקע בעת שאינם צריכין להכריז עליה SOאוSC במקום שנהגו שלא להכריז לעולם (טור ס''ז) וטעו ופחתו שתות או הותירו שתות מכרן בטל אף ע''פ שהכריזו (ויש אומרים דכיון שהכריזו אע''פ שלא היו צריכים מכרן קיים) (טור בשם הרא''ש) ואם רצו ב''ד שלא לבטל המכר ויחזירו האונאה מחזירין לא יהיה כח הדיוט חמור מהם פחות משתות מכרן קיים והוי מחילה כדין ההדיוט אע''פ שלא הכריזו שאינם צריכי' SOהכרזהSC באותה העת איזהו העת שאינם צריכים הכרזה כשמוכרים לפרוע למי שהלוה לצורך קבורה או למזון האשה והבנות או ליתן מנת המלך וכן ב''ד שמכרו דברים שאינם טעונים הכרזה וטעו בשתות מכרן בטל פחות משתות מכרן קיים ואלו הם הדברי' שאין מכריזין עליהם העבדים והשטרות והמטלטלי' אלא שמין אותם בב''ד ומוכרים אותם מיד ואם השוק קרוב למדינה מוליכים אותו לשוק: