 סימן קכ - הזורק חובו סתם או בתורת גיטין וזרקו ונאבד. ובו ב''ס:
במה דברים אומרים בסתם שלא גלה המלוה דעתו שאינו רוצה לקבלם לפיכך אם זרקו לו ונאבד חייב שאומר לו אילו נתתם לי הייתי שומרם אבל אם אמר לו הלוה הילך מעותיך ולא רצה המלוה לקבלם וזרקם לפניו אם הוא במקום שמלוה משתלמת שם נפטר ואינו צריך להביאם לב''ד דפרעון בעל כרחו פרעון וכן אם אמר לו הנה מעותיך צרורים בביתי בא וטול מעותיך (וע' לקמן סי' ע''ד ס''ו) והמלוה מסרב מלקחתם ונגנבו או נאבדו פטור הלוה אלא א''כ פשע בהם ונגנבו או אבדו: {הגה: ויש חולקים בזה (מרדכי שם פ' מי שאחזו) אם פרע לאשת המלוה אם היא בת דעת נפטר הלוה בכך כאילו נתנו למלוה עצמו (תשו' הרשב''א אלף צ''ו) ראובן שהיה חייב לשמעון וכשהגיע זמן הפרעון א''ל שמעון שיתעסק בהן למחצית שכר ונאנסו אח''כ ביד הלוה חייב בכל האונסין כמו בתחילה מאחר שהיו תחיל' באחריותו ולא נשתנה מכח דיבור בעלמא (מרדכי פ' החובל):} 