אלו היהה להם עצה "זה או לא היו צריכים
להתחלחל כל בך בשמעם את בזיון היהורים ולהכיר
מיד, כי הוא גס בויונם. ,כל ישראל ערבים זה
בזה", את החוק הזה לא אנחנו עשינו ולא אנחנו
נוכל לשנותו, כמו שלא נוכל לשנות אס העמים
בשנאתם המיוחדת לנו מחזקים את קיומנו ומאריכים
את שנות חיינו על אף יעקל פראמער ויתר פושעי
ישראל, ולא יתנו להם לשכוח ולהשכיה את מוצאם
ובית אכותם. ואנחנו מה כי ילינו עלינו ?


1 וני ו‎ 9
₪ SS nd 22


~
חוק תקון הבחירה, החוק העשוי לחרש את
פנו הממלכה בא בשבוע הזה שנית לפני מועצת
הממלכה. ואחרי ששונאי החוק ממפלגוה אחדות
ההבוננו להפריע אה המו"מ ע"ד החוק הזה בהצעות
נחוצות, השכילו הרוצים בחוק לההחיל גם את המומ
הוה בתור הצעה נחוצה. המתנגדים לחוק עשו אבס


תיבף אחר החנ לקח ר' מאיר את ילקוטו וישם
בתוכו את טליתו והפיליו ושטרמילו וגם לחם, ויברך
את בני ביתו בברבה הפרידה ויקח את מקלו בידו
וישא את רגליו וילך אל הרבי. ימים אחדים הלך ר'
מאיר רגלי מכפר לבפר ומעיר לעיר ער שבא עיף
וינע לביה הרבי. בכבי מר ספר להרבי את גזרת
הפריץ האכזר והאר לפניו אה אםונו הנורא. ,הושע
גא רבי הקדוש, הושע נא, קרא ר' מאיר בקול יללה,
בי בצרה נהולה אנ ופט שב הי"

אבל הרבי לא נתפעל מאומה מבביו, לא נאנח
ולא נענע בראשו, בי אם צחוק קל, צחוק של ענוה
ותום, רחף על שפתיו. בנחת אחז ביד ר' מאיר ויאמר
אליו הקול שמח: ,אל הדאנ; לא האונה אליך כל
רעה. ההפלל לד' ובטת בו והוא יעזרך. לך בשלום
לביתך. ואי"ה הושע השועה עולמים".
