בראותו זאת התחיל רותת ורועד. מקרה יחיד
ובודר, בלום עסקים יש לו בכרכים או במדינות הים ?
אשתו ראתה ותלבן כסיד, וטפות זעה התחילו נוצצות
על פניה. שלמהילי חתם על השוכר בחפזן ודו
רועדת. ואצכעותיו ממששות במקום ההותם לקרוע
ולפתוח. עכודה קלה זו עלתה לו בעמל מתוך פזרון
נפש, והוא מנמגם מתוך הניר .לבא תיכף: = אסוןיקרהי.
הוא כמו נתאבן. תמונתו רמתה לפסל מחוטב
מתחת יד פסל : קומה זקופה, נקפאה, פנים ארוכים,
חורים, מצה רכק וקוים חריפים באמצע לאיכו, שמגיעים
עד לאף העקום. עינים גדולות ובולטות שקמו בחוריחן.
maaqung


גיל


HAMICPE


עותון שבועי


גליון כב.
בנוחג שבעולם, שתעסק ההנהלה בענודה
ממשית בעתים שבין כגסיה לרעותה ותגשים את כל
החלטות הכנטיה-בוחרתה ‏ -במלואן. ובעולטנו אין


נוהגים כן. אצלנו מבלים את שתי השנים בין קונגרס
לרעהו בתקון הטעוות, בבקשת כפרה על העונות
שנעיטו כימי-הכנסיה ומה שגרוע טוה ורע בותר:
בווטאים חדשים, שלא שערנום, ועבירה גוררת עבירה..
בנוהג שבעולם הנהגת ההסתדרות מציעה בכנסיה לפני


חצירים ‏ הבעות "חדישות, = הפותתות אפקים הדשים
וממציאה | אפשריות-עבודה | חדשות ‏ ודרכים | חרשים,
להתקרב אל חמטרה ואין הצירים צריכים אלא לחוות


את רעתם בהצעות אלו עד כמה
אל המטרה. ובעולטנו אין נוהגים
ימ הקונגרס -= שלא בנקל יבקרהו איש
אלא במסירות-נפש ‏ מטש בפריטת .מעשיםי, שאין
המרציא בעצמו מאמין בהם ושלפיכך ענוה יתרה


נכונות הן ומובילות
כן. אצלנו עוברים
מישראל,


בקולו וטראהו כמראה מצטדק וטבקש סליחה, | שנית
בובוחים ופלפולים, | המורידים ‏ יותר משהם מעלים


מש | ההנהלה ולהפך בהצעות ותלונות --ולפעמים
יותר ‏ מכן מצד הציריס, אשר תחת להיות שומעי
ומסכימים, הם נעשים משמיעים וטפקדים בעל כרחם.
אמנם היתה אחרת לפנים, בימי הרצל ג'כ נשמעו
תלונות רבות ושונות וא'א לוטר שלא צדקו כרכן,
אך אז התה הנהלה, ומורגשת היתה ההנהלה וש
אומרים : מורגשת יותר | מדי... ! Cogito, ergo sum‏
אם אפשר להשוות את החברה לפרט חי, כדעת ספנסר.
