Signora Presidente, onorevoli colleghi, Signori Commissari, è proprio vero, Haiti è un caso a parte, diverso, perché quando si ricorda l'anniversario di una calamità lo si fa sempre per ricordare le vittime, per imparare meglio la lezione, ma ad Haiti è diverso, perché non c'è niente da ricordare, niente è ancora passato.
Frau Präsidentin, Frau Kommissarin, Herr Kommissar, meine Damen und Herren! Es stimmt, Haiti ist in der Tat ein Sonderfall, denn Jahrestage von Katastrophen werden ja immer begangen, um der Opfer zu gedenken, um aus eigenen Fehlern zu lernen und es beim nächsten Mal besser zu machen, aber in Haiti ist das anders, weil es nichts gibt, an das man erinnern könnte, denn bis jetzt hat sich nichts getan.
Madam President, Commissioners, ladies and gentlemen, it really is true that Haiti is a case apart, that it is different, because anniversaries of disasters are always commemorated in order to remember the victims, to learn from one ’ s mistakes and do better next time, but it is different in Haiti because there is nothing to remember – nothing has happened yet.
Señora Presidenta, señores Comisarios, Señorías, es verdad que Haití es un caso único, que es distinto, porque por lo general cuando se conmemoran los aniversarios de los desastres naturales se suele rendir homenaje a las víctimas y sacar partido de los errores cometidos para que no se repitan en un futuro, pero el caso de Haití es diferente porque no hay nada que recordar, porque nada ha cambiado.
Madame la Présidente, Mesdames et Messieurs les Commissaires, Mesdames et Messieurs, il est tout à fait exact qu ’ Haïti est un cas à part, différent, parce que les catastrophes sont normalement commémorées pour rendre hommage aux victimes, tirer les leçons des erreurs et s ’ améliorer pour l ’ avenir. Or, la situation est différente en Haïti, vu qu ’ il n ’ y a rien à commémorer : rien n ’ est en effet terminé.
Signora Presidente, onorevoli colleghi, Signori Commissari, è proprio vero, Haiti è un caso a parte, diverso, perché quando si ricorda l'anniversario di una calamità lo si fa sempre per ricordare le vittime, per imparare meglio la lezione, ma ad Haiti è diverso, perché non c'è niente da ricordare, niente è ancora passato.
Mevrouw de Voorzitter, commissarissen, dames en heren, Haïti is inderdaad een geval apart. We gebruiken de herdenking van rampen altijd om de slachtoffers te herdenken, of om over gemaakte fouten na te denken en ervan te leren, maar in het geval van Haïti gaat het anders: daar is niets om te herdenken, omdat de ramp nog niet voorbij is.
Pani Przewodnicząca, Pani Komisarz, Panie Komisarzu, Panie i Panowie Posłowie! Prawdą jest, że Haiti to przypadek sam w sobie. Rocznice klęsk są obchodzone w celu uczczenia pamięci ofiar oraz wyciągania wniosków na przyszłość, jednak w przypadku Haiti jest inaczej, bo nie ma o czym pamiętać – nic dotychczas się nie dokonało.
Senhora Presidente, Senhores Comissários, Senhoras e Senhores Deputados, é um facto que o Haiti constitui um caso à parte, um caso diferente. Com efeito, nas comemorações dos aniversários das catástrofes, procura-se sempre recordar as vítimas, para se aprender com os erros cometidos, evitando-os no futuro, mas no Haiti é diferente, porque não há nada para recordar, visto que nada se passou ainda.
Dnă preşedintă, stimaţi comisari, doamnelor şi domnilor, este adevărat că situaţia din Haiti este una aparte, că este diferită, pentru că zilele în care s-au produs dezastre sunt mereu comemorate pentru a aduce un omagiu victimelor, pentru a învăţa din greşeli şi pentru a acţiona mai bine pe viitor, însă în Haiti lucrurile stau altfel pentru că nu e nimic de rememorat – încă nu s-a întâmplat nimic.